Провадження №1-кп/523/263/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 року колегія суддів Суворовського районного суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у присутності обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що виникли нові обставини після прийняття попереднього рішення суду про застосування запобіжного заходу, а саме обвинуваченим свідомо були порушені умови виконання обов`язків щодо судової заборони залишати місце свого мешкання у певний період доби, покладених на нього ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 7.05.2021р., відповідно якої ОСОБА_14 було зобов`язано не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 23:00 години до 6:00 години ранку наступної доби, а також прибувати до суду у призначений час, посилаючись при цьому на рапорти співробітників поліції за вказаним фактом, крім цього 4.06.2021 року у ході судового засідання захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 був пред`явлений сертифікат про наявність у ОСОБА_14 захворювання Covid 19 (test NCP 3006097), однак як було з`ясовано стороною обвинувачення ОСОБА_14 до ТОВ «Альмед» не звертався, тест на корона вірус не проходив, сертифікат є не дійсним,у зв`язку з чим за даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.358 ч.4 КК України, що у сукупності дає підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме ризику перешкоджання розгляду кримінального провадження у незаконний спосіб, вчинення іншого кримінального правопорушення, на думку прокурора вагомість даних ризиків не може залишатися поза увагою, тому з метою стримування обвинуваченого від відповідних дій, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без внесення застави, так як інкримінований ОСОБА_14 злочин скоєний з застосуванням насильства, вважаючи, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Дослідивши надані до суду матеріали, вислухавши думку учасників процесу:

- представника потерпілих ОСОБА_6 , який підтримав клопотання прокурора в повному обсязі про зміну відносно ОСОБА_14 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою;

- захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначаючи, що ніякими доказами порушення його підзахисним ОСОБА_14 умов домашнього арешту не підтверджується, окрім сумнівних рапортів співпрацівників поліції, відсутні пояснення дружини підзахисного, сусідів, внесення даних до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.358 КК України не свідчить про вчинення ОСОБА_14 даного діяння, звертаючи увагу суду на наявність у підзахисного діючого лікарняного;

- захисника ОСОБА_7 , який в захист інтересів ОСОБА_14 , заявив, що надані до клопотання прокурора документи не можуть бути предметом дослідження, оскільки не несуть ознаки документу, вказуючи, що існують інструкції, які регламентують дії співпрацівників поліції, які повинні перевіряти виконання покладених судом обов`язків лише за місцем проживання особи, яка перебуває під домашнім арештом, повинен бути складений акт, опитані сусіди, але даних документів суду не надано, вбачається упередженість сторони обвинувачення, тому вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити;

- захисника ОСОБА_10 , яка в захист інтересів ОСОБА_14 , повністю підтримала заперечення колег, в свою чергу зауважила, що відомості, які зазначені в рапортах співпрацівників поліції є надуманими, самі рапорти не складені відповідно Закону, ризики, вказані прокурором не обґрунтовані, ніяких порушень домашнього арешту не було, посилаючись при цьому на практику Верховного та Європейського судів, також зазначаючи, що сертифікат є неофіційним документом, у ОСОБА_14 наявний офіційний документ листок непрацездатності, який є поважною причиною неприбуття у судові засідання, тому підстав для зміни запобіжного заходу не має;

- захисника ОСОБА_9 , який приєднався до спільної позиції колег, вважаючи, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню;

- захисника ОСОБА_13 , який повністю підтримав загальну думку захисників ОСОБА_14 ,

- захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які поклали вирішення питання на розсуд суду;

- обвинуваченого ОСОБА_14 , який повністю підтримав доводи своїх захисників, зазначаючи, що в його медичній картці вказані всі симптоми захворювання, які були зафіксовані сімейним лікарем;

- обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , які підтримали думки своїх захисників.

Таким чином, враховуючи положення ст.331 ч.1,2 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання прокурора про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.1, 2 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_14 згідно клопотання прокурора є запобігання спробам ризикам.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Доводи сторони захисту щодо справжності сертифікату ТОВ «Альмед» та не порушення процесуальних обов`язків ОСОБА_14 , колегію суддів прийняті до уваги, проте, досліджуючи надані сторонами оригінали та копії документів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 7.05.2021р. на ОСОБА_14 були покладені обов`язки не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 23:00 години до 6:00 години ранку наступної доби, а також прибувати у судове засідання в призначений час, однак на адресу суду стороною обвинувачення були надані відомості порушення обвинуваченим умов нічного домашнього арешту, а саме рапорти співробітників відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, відповідно яких ОСОБА_14 у період часу з 23:30 год. 8.05.2021 року по 0:30 год. 9.05.2021р. не перебував за місцем свого мешкання, а знаходився за адресою : АДРЕСА_2 , де надавав юридичні послуги громадянкам ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

В подальшому, виходячи з хронології подій, у судовому засіданні, яке було заздалегідь призначене на 4.06.2021р. та про це було відомо всім учасникам процесу, захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_20 в якості підтвердження поважності причини неявки підзахисного у судове засідання був пред`явлений медичний сертифікат, виданий ТОВ «Альмед» та датований саме 4.06.2021 року про наявність у ОСОБА_14 захворювання Covid 19. Прокурором була здійснена перевірка щодо отриманої інформації шляхом здійснення запиту до ТОВ «Альмед» та достеменно з`ясовано, що в дійсності ОСОБА_14 до даної медичної установи не звертався, тестування на корона вірус не проходив, довідка йому не видавалася.

Крім цього, стороною захисту був пред`явлений суду лікарняний, виписаний на ім`я ОСОБА_14 , який, слід зауважити, також датований 4.06.2021 року та відкритий з первинним та заключним діагнозу з вказанням коду U07.1, що відповідно протоколу «Надання медичної допомоги для лікування коронавірусної хвороби, затвердженого Наказом МОЗ України від 2.04.2020р. №762 відповідає стану або захворювання Covid 19, який підтверджений лабораторним тестуванням незалежно від тяжкості клінічних ознак або симптомів (вірус ідентифікований), але при перевірці на зчитування зазначеного в сертифікаті коду, необхідна інформація не висвітлювалася, лише вказувалося місце знаходження медичної установи, тобто напрошується висновок, що лікарняний виданий ОСОБА_14 на підставі не підтвердженого захворювання (інших тестів не було здійснено), що в свою чергу у сукупності говорить, що обвинувачений отримав та використовував лист непрацездатності з метою умисної неявки у судові засідання,

Разом з цим за наполегливим клопотанням сторони захисту була допитана свідок ОСОБА_18 , явка якої була забезпечена у судове засідання (інших свідків захист не забезпечив), з приводу періоду часу перебування ОСОБА_14 в квартирі АДРЕСА_3 , до показів якої суд відноситься критично. Так, свідок у судовому засіданні показала, що ОСОБА_14 залишив її квартиру 8.05.2021р. приблизно о 22:30-22:40 годині, згідно рапортів співробітників поліції, які у суду не викликають сумнівів, ОСОБА_14 спілкувався зі ОСОБА_18 у період часу з 23:30 год. по 0:30 год. 9.05.2021р., що не відповідає суперечливим показам свідка та спростовує побудовану позицію захисту, оскільки з аналізу викладених обставин виходить , що особа перебувала в одному тому ж самому місці в різний час.

Разом з цим на пред`явлених ОСОБА_14 фотознімках вказаний час його знаходження перед дверима своєї квартири АДРЕСА_4 22:34 год. 9.05.2021р., що не є предметом дослідження та ніяким чином не підтверджує виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки доводи сторони обвинувачення щодо виявлення порушення ОСОБА_14 процесуальної поведінки, знайшли своє підтвердження у ході судового засідання, деякі ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме ризик перешкоджання розгляду кримінального провадження або вчинення іншого кримінального правопорушення збільшився, та виходячи з поведінки обвинуваченого не виключається здійснення спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності з урахуванням того, що судовий розгляд ще триває, всі процесуальні дії, що передбачені процедурою судового розгляду для повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження не здійснені, як вбачається, обвинувачений може та здатний порушувати покладені на нього обов`язки в рамках дії більш м`якого запобіжного заходу, разом з цим суд приймає до уваги обставини здійснення кримінальних правопорушень, які покладені в основу інкримінованого ОСОБА_14 обвинувачення, дані, що характеризують його особу, оцінюючи у сукупності викладені доводи, незважаючи на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та місця проживання, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку за доцільне змінити відносно ОСОБА_14 запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що на думку колегії суддів буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків, а також пояснюється необхідністю виконання завдань кримінального провадження, до яких можна віднести захист охорони прав, свобод та законних інтересів всіх учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного судового розгляду у розумні строки.

Разом з цим, статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що належить до права суду, а не його обов`язків.

Враховуючи, що на теперішній час докази вини щодо обвинуваченого ще знаходяться на стадії дослідження, судове слідство триває, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченому діянь, особу обвинуваченого та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, приймаючи до уваги вказаний в обвинуваченні розмір завданої майнової шкоди, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1.01.2021р., а саме 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 681000 гривень, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у виключних випадках застава може бути застосована у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму, що на думку суду буде достатнім ступенем довіри для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_14 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Клопотання прокурора про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 12.08.2021р. включно з визначенням розміру застави.

Обвинуваченого ОСОБА_14 взяти під варту у залі суду.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_14 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 681000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень.

Зазначену суму обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 14.06.2021 року заставна сума за ОСОБА_14 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_14 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 12.08.2021 року.

Відповідно внесених змін до ст.392 ч.2 КПК України згідно із Законом №1027-IX від 2.12.2020р. ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3