Справа № 169/1053/20
Провадження № 1-кп/169/41/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого
Державне підприємство

«Турійське лісове господарство»,

який діє за дорученням від

25 лютого 2021 року, ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, є особою з інвалідністю ІІ групи, непрацюючого, одруженого, несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2020 року ОСОБА_5 , керуючись єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, не отримавши необхідних дозвільних документів, двічі впродовж дня, а саме о 13:00 годині та о 16:00 годині приїжджав кінною підводою на територію проміжного складу Осівського лісництва Державного підприємства «Турійське лісове господарство», що розташований на околиці с. Оса Турійського району Волинської області, неподалік урочища «Будки», де зберігається сухостійна деревина породи ялина, звідки шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав 15 (п`ятнадцять) колод сухостійної деревини породи ялина, загальною кубомасою 4,09 метри кубічних, які завантажив на вказану вище кінну підводу, та в подальшому, з метою порізки вищевказаної деревини для власного використання, перевіз її до приміщення деревообробного цеху, розташованого в с. Ревушки Турійського району Волинської області, де остання була виявлена та вилучена працівниками поліції 05 грудня 2020 року під час огляду місця події.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 Державному підприємству «Турійське лісове господарство» було завдано майнової шкоди на загальну суму 1676 (одна тисяча шістсот сімдесят шість) гривень 90 (дев`яносто) копійок.
Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, 10 грудня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

11 грудня 2020 року прокурором складено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , який тоді ж надіслано до суду.

11 грудня 2020 року між представником потерпілого- Державного підприємства «Турійське лісове господарство» ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, за змістом якої підозрюваний повністю визнає свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення і щиро розкаюється у вчиненому; сторони угоди констатують факт добровільності її укладення і що завдана потерпілому кримінальним проступком шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що покарання підозрюваному за вчинення вказаного кримінального правопорушення призначається у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_4 просили затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження укладеної між представником потерпілого Державного підприємства «Турійське лісове господарство» ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до положень статті 12 КК України, є кримінальним проступком, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, завдану кримінальним правопорушенням потерпілому майнову шкоду повністю відшкодовано і будь-яких претензій майнового чи морального характеру потерпілий до підозрюваного немає, сторони узгодили, що покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, призначається у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Зміст угоди про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною першою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового засідання з`ясовано у представника потерпілого Державного підприємства «Турійське лісове господарство» ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені частиною першою статті 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що ОСОБА_5 не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угоди.

Умови вказаної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення є правильною і підпадає під категорію кримінальних проступків, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 09 грудня 2020 року, відповідно до вимог частини четвертої статті 174 КПК України слід скасувати.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 11 грудня 2020 року між представником потерпілого Державного підприємства «Турійське лісове господарство» ОСОБА_4 , який діє за дорученням від 25 лютого 2021 року, та підозрюваним ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Турійського районного суду Волинської області від 09 грудня 2020 року на майно, вилучене 5 грудня 2020 року під час проведення огляду місця події складського господарського приміщення за адресою: село Ревушки Турійського району Волинської області:

- 15 (п`ятнадцять) колод породи ялина, загальною кубомасою 4,21 метри кубічних: колода № 1 довжиною 4 м 10 см, діаметром 35 см, колода № 2 довжиною 3 м 10 см, діаметром 29 см, колода № 3 довжиною 4 м 10 см, діаметром 29 см, колода № 4 довжиною 4 м 10 см, діаметром 19 см, колода № 5 довжиною 4 м 10 см, діаметром 32 см, колода № 6 довжиною 4 м 10 см, діаметром 26 см, колода № 7 довжиною 3 м 10 см, діаметром 20 см, колода № 8 довжиною 3 м 10 см, діаметром 29 см, колода № 9 довжиною 4 м 10 см, діаметром 32 см, колода № 10 довжиною 3 м 10 см, діаметром 26 см, колода № 11 довжиною 3 м 10 см, діаметром 32 см, колода № 12 довжиною 3 м 10 см, діаметром 26 см, колода № 13 довжиною 4 м 10 см, діаметром 36 см, колода № 14 довжиною 3 м 10 см, діаметром 22 см, колода № 15 довжиною 4 м 10 см, діаметром 34 см, які належать Державному підприємству «Турійське лісове господарство», та знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 за адресою: село Ревушки, Турійський район, Волинська область, - кінну підводу з дерев`яними бортами, металевим ланцюгом, металевим кріпленням для коня та чотирма колесами, яка належить на праві власності ОСОБА_5 та знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 за адресою: село Ревушки, Турійський район, Волинська область,

з позбавленням права на розпорядження та користування, скасувати.
Речові докази, а саме:

- 15 (п`ятнадцять) колод породи ялина, які належать Державному підприємству «Турійське лісове господарство», передані на зберігання ОСОБА_7 та знаходяться на території проміжного складу Осівського лісництва Державного підприємства «Турійське лісове господарство», що за адресою: село Оса, Турійський район, Волинська область, повернути Державному підприємству «Турійське лісове господарство»;

-кінну підводу, яка належить на праві власності ОСОБА_5 та знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 за адресою: село Ревушки, Турійський район, Волинська область, повернути ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий