Справа № 694/1025/21
Провадження № 1-кс/690/95/21
УХВАЛА
про повернення скарги
11 серпня 2021 року м. Ватутіне
Слідчий суддя Ватутінського міського суду Черкаської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області,
ВСТАНОВИВ:
До Ватутінського міського суду Черкаської області із Черкаського апеляційного суду, у порядку ст. 34 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні, всупереч вимог ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою від 29.05.2021 року, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364-1 КК України, за фактом службової недбалості судді Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_4 01.11.2018 року під час дослідження письмових доказів та винесення незаконного рішення в цивільній справі № 694/452/18.
За змістом поданої скарги ОСОБА_3 просив повідомити його смс-повідомленням про місце, дату та час розгляду скарги за вказаним ним номером телефону.
ОСОБА_3 , будучи належним чином та завчасно повідомленим про місце, дату та час розгляду скарги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 КПК України, у судові засідання неодноразово не з`являвся, жодного разу не повідомивши поважність причин своєї неявки.
Посадові особи Звенигородського РВП ГУ НП України в Черкаській області у судове засідання не з`явились, хоча були повідомленими про місце, дату та час розгляду даної скарги.
З огляду на вказане, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема у Рішенні у справі «Калашников проти Росії» від 15.07.2002 року вказано, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Також у Рішенні у справі «Пономарьова проти України» від 03.04.2008 року Європейським судом з прав людини зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За змістом Рішення у справі «Каракуця проти України» від 16.02.2017 року Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для повернення ОСОБА_3 даної скарги, оскільки його неодноразові неявки в судові засідання, про місце, дату та час яких він належним чином та завчасно повідомлявся, свідчать як про неналежне виконання ним процесуального обов`язку явки до суду, так і відсутність інтересу щодо результатів розгляду її розгляду, а також безпосередньо перешкоджає розгляду цієї скарги в порядку ст. 306 КПК України, та прийняття одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України.
При цьому, слідчий суддя вважає, що повернення даної скарги заявнику не може вважатися обмеженням у доступі до правосуддя, оскільки Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним, та може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Крім того, слідчим суддею в даному випадку право доступу до суду особи, яка подала скаргу, не обмежується такою мірою, що сама суть права буде зведена на нівець, оскільки за змістом ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 303, 304, 306, 307, 393-395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області повернути заявнику разом із доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її складення.

Слідчий суддя ОСОБА_1