Справа № 136/3/21
провадження №1-кп/136/3/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 11.12.2020, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи відповідно до постанови Липовецького районного суду від 06.12.2017 у справі №136/1849/17, яка набрала законної сили 18.12.2017, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років, умисно та систематично, достовірно знаючи про наявність даної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою її невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, з порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, починаючи з 18.12.2017, умисно вчинив 13 адміністративних правопорушень у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що був притягнутий у встановленому законом порядку до адміністративної відповідальності, зокрема: 05.01.2018 за ч. 2 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.; 16.06.2018 за ч. 4 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.; 02.08.2018 за ч. 3 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років; 21.01.2019 за ч. 4 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.; 14.02.2019 за ч. 3 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням трава керування транспортними засобами на 10 років; 13.12.2018 за ч. 4 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.; 18.02.2019 за ч. 3 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років; 16.07.2019 за ч. 4 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.; 24.09.2019 за ч. 3 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 10 років; 24.10.2019 за ч. 4 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.; 16.12.2019 за ч. 3 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. без оплатного вилучення транспортного засобу; 16.06.2020 за ч. 4 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.; 29.07.2019 за ч. 1 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність рішення суду, яким його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 10 років, умисно ухилився від виконання постанови Липовецького районного суду від 06.12.2017 у справі №136/1849/17.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся. Просив суд суворо його не карати, вказав, що спроможний понести покарання у виді штрафу, запевнивши суд, що сплатить, оскільки підробляє тимчасовими заробітками.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Ураховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України .

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, а саме: обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.

Також суд, враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 його усвідомлення суспільної небезпеки вчиненого ним діяння, він засуджує свою поведінку, розкаюється у вчиненому, повністю визнає свою вину та висловлює готовність понести покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, мети кари, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують його покарання, майнового стану обвинуваченого та вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді штрафу.

Суд враховує, що обвинувачений запевнив, що отримуваний ним дохід дозволить сплатити призначений судом штраф.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368 , 370 , 374 , 376 КПК України , суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК та призначити йому покарання у виді 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1