Справа № 645/993/19
Провадження № 1-кс/645/896/21
УХВАЛА
Іменем України

16 червня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
Секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого, СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000457 від 23.02.2019,
ВСТАНОВИВ:

11.06.2021 представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, якою просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 07.06.2021 про закриття кримінального провадження №0000457 від 23.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та зобов`язати .
Скарга мотивована тим, що 10.06.2021 ОСОБА_4 , як представник ОСОБА_3 , отримав копію постанови інспектора ОСОБА_5 про закриття вищевказаного кримінального провадження. Вважає вказане рішення інспектора незаконним та невмотивованим з наступних підстав.
Раніше, ухвалою від 11.11.2019 року Фрунзенського районного суду вже скасовано аналогічну постанову від 16.03.2019 року. Згідно вказаної ухвали суд встановив факт передчасного закриття даного кримінального провадження у зв`язку з неповнотою досудового слідства.
У травні 2020 року представником потерпілого до Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 надсилались скарги щодо недотримання розумності строків досудового розслідування. З відповіді прокурора вбачалось, що після отримання висновку омісійної експертизи , у кримінальному провадженні буде прийнято законне рішення. У кінці вересня 2020 року комісійна експертиза завершена та долучена до матеріалів кримінального провадження, однак, тривалий час висновки цієї експертизи до уваги не беруться та жодного рішення по справі не приймалось.
Ухвалою Фрунзенського районного суду від 23 жовтня 2020 року було задоволено клопотання потерпілого про встановлення строку проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування, зобов`язано орган досудового розслідування в межах строку, який не може перевищувати чотирнадцять днів з моменту отримання ухвали, провести процесуальні дії та/або прийняти процесуальне рішення, необхідне та достатнє для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000457. Разом з цим, даним рішенням встановлений факт того, що розслідування справи здійснюється повільно без достатньо вагомих аргументів. Вказану ухвалу так і не виконано у встановлені строки.
Також вказує, що за майже два роки по даному провадженню допитано потерпілого, безпосереднього свідка події, судово-медичним експертом здійснено обстеження потерпілого, визначено ступінь тяжкості його тілесних ушкоджень, проведено комісійну судово-медичну експертизу, встановлено прізвище, ім`я та по батькові фігуранта справи, долучено карту виклику швидкої допомоги з відомостями про наявність у ОСОБА_3 під час обстеження лікарями ЕМД на місці події тілесних ушкоджень, долучено безліч медичної документації. За такий тривалий час у органу досудового розслідування та процесуального керівництва було достатньо часу для встановлення та притягнення до відповідальності винної особи, або ж з`ясування причини появи на обличчі потерпілого тілесного ушкодження у день події. Матеріалами провадження встановлено, що 22.02.2019 року приблизно о 11:00 годині між ОСОБА_3 та власником СТО ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 виник конфлікт з приводу неякісного, на думку потерпілого, ремонту його автомобіля. Згідно показам потерпілого тілесні ушкодження, а саме удар головою в область
лівого ока йому нанесено власником СТО де він ремонтував свій автомобіль -
ОСОБА_6 , свідками події були три працівника цього СТО та ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_7 повністю підтвердждує вищевказані покази.
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили той факт, що до приїзду на СТО на
обличчі ОСОБА_3 не було жодних тілесних ушкоджень.
Згідно висновку комісійної експертизи № 08-152/20 від 23.07.2020 року в день події
ОСОБА_3 отримано гематому в ділянці лівого ока, що за ступенем тяжкості відноситься
до легкого тілесного ушкодження. Експертами підтверджено механізм, спосіб
причинения ОСОБА_3 тілесних ушкоджень та час їх утворення.
ОСОБА_6 свою провину повністю заперечує та під час одночасного допиту 09.03.2021 показав, що жодних дій насильницього характеру та фізичного впливу до
ОСОБА_3 не застосовував.
З показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вбачається, що на місці події,
окрім ОСОБА_11 були інші працівники, які на цей час так і не встановлені та не
допитані.
Свідок події ОСОБА_12 - охоронець території де розташоване місце події, що
наприкінці лютого 2019 року перебував на робочому місці, з вікна свого службового
приміщення бачив як ОСОБА_6 штовхався з раніше невідомим йому чоловіком, якого він дуже добре запам`ятав, на вигляд якому 25-30 років. Дана штовханина тривала близько 2-3 хвилини. Свідками події були чотири особи, три з яких три були працівниками ОСОБА_6 , після події на місце прибула швидка допомога.
Покази свідка ОСОБА_12 жодним чином не суперечать показам потерпілого та показам свідка ОСОБА_7 .
Однак ОСОБА_11 та ОСОБА_6 під час одночасного допиту з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 заперечували, та вказали про присутність на СТО у день події лише одного працівника, що вказує на принципові суперечності з наданими раніше самими ж ними показами.
У скарзі зазначено, що з необгрунтованих причин, слідчим у постанові надається перевага показам свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на противагу висновкам судово-медичних експертиз, картці виклику швидкої допомоги, показам потерпілого, свідка ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .
Крім того, залишається невиконаним певний перелік слідчих дій, серед іншого одночасний допит свідка ОСОБА_7 та потерпілого разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ; допит свідка ОСОБА_13 ; встановлення того, хто ще, окрім ОСОБА_11 у день події працював на СТО.
На думку заявника, слідчим необґрунтовано надається перевага показам ОСОБА_6 та зацікавлених свідків, що свідчить про його упередженість.
Представником ОСОБА_3 ОСОБА_4 через канцелярію суду надана заява, якою просить скаргу розглянути без його участі.
Старший дізнавач СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, витребувані матеріали кримінального провадження №0000457 від 23.02.2019 слідчому судді не надані.
Відповідно до ч. 4ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За приписами ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З огляду на вказане, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності представника заявника та уповноваженої посадової особи ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, оскільки своїм правом присутності, останні не скористалися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого (дізнавача) чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 17.11.2020 р. старшим інспектором СД Немиляшнського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000457 від 23.02.2019 року за ознаками ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).
В обґрунтування постанови інспектор зазначив, що під час досудового розслідування було встановлено наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 , а саме гематома в ділянці лівого ока, проте встановити факт умисного спричинення йому тілесних ушкоджень не виявилось можливим.
Як вбачається із змісту ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11.11.2019 р., скасовуючи попередню ухвалу слідчого від 16.03.2019 р. про закриття кримінального провадження як передчасну, слідчий суддя зазначив, що під час досудового розслідування не були проведені всі необхідні слідчі дії, зокрема, не допитано ОСОБА_13 , не проведений одночасний допит між потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді від 01.12.2020 скасовано постанову дізнавача старшого інспектора СД Немишлянського відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 від 17.11. 2020 року про закриття кримінального провадження №0000457 від 23.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України із зазначенням того, що після скасування попередньої ухвали слідчого від 16.03.2019 р. про закриття кримінального провадження органом досудового розслідування (дізнання) не проведені всі необхідні слідчі дії, зазначені в ухвалі слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11.11.2019 р., а саме: не допитано ОСОБА_13 , не проведений одночасний допит між потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що свідчить про неповноту досудового розслідування (дізнання) у даному кримінальному провадженні.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудового провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Діючим КПК України не встановлений зміст постанови слідчого чи прокурора про закриття кримінального провадження, і тому суд виходить з того, що постанова про закриття кримінального провадження повинна відповідати ст. ст. 370, 372 КПК України.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 110КПК України постанова слідчого має бути мотивована, повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Наведені вимоги процесуального закону при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим дотримані не були, окрім посилання слідчого на закінчення строків досудового розслідування, в постанові про закриття кримінального провадження обставини, які були встановлені під час досудового розслідування, не наведені, відповідної процесуальної оцінки їм не надано.
Тому підстави для закриття кримінального провадження матеріалами кримінального провадження та/або іншими доказами не підтверджені, не спростовані доводи заявника про те, що досудове розслідування не проведено з дотриманням вимог ст. 2, ч.ч. 1-2 ст. 9, ст. 36, ч. 4 ст. 38, ст.ст. 39, 40, ст.ст. 91-94 КПК України, не застосовані всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а процесуальним керівником досудового розслідування та керівником органу досудового розслідування в повній мірі не використані їх повноваження.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого, СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000457 від 23.02.2019 - задовольнити.
Постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 07.06.2021 про закриття кримінального провадження №0000457 від 23.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя -