Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2209/21
У Х В А Л А

25 лютого 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

провівши у приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003482 від 31 грудня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2021 року до Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003482 від 31 грудня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
22 лютого 2021 року за ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні не заперечили.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні не заперечив.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, дійшов до таких висновків.
Кримінальне провадження відповідно до ст. 32, 33 КПК України підсудне Подільському районному суді м. Києва.
Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для його повернення відсутні.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає.
Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.
З врахуванням думки учасників судового провадження судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.
Окрім цього, прокурор звернувся до суду із клопотанням про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім цього, обвинувачений раніше вже був засуджений за вчинення кримінального правопорушення проти життя людини. Водночас, будучи звільненим з місць позбавлення волі обвинувачений на шлях виправлення не став та вчинив інше кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.
Враховуючи вказані обставини, характер інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність.
На той факт, що обвинувачений буде переховуватись від суду вказує на те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, обвинувачений намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики суду.
Обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не буде сприяти меті та завданням кримінального провадження на даній стадії, оскільки ОСОБА_5 в міру тяжкості покарання яке йому загрожує, віку, репутації, попередньої судимості, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи, не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки.
Вищевикладене свідчить про те, що у разі обрання обвинуваченому ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде неможливо запобігти наявним ризикам, які передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений на свободі буде вільним у своїх діях, а також менш суворий запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, тому просить клопотання задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому викладених, просить задовольнити.
Потерпілий вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде доцільним для застосування ОСОБА_5 , який проживає із свідком по справі та вчиняє домашнє насильство, про що неодноразово свідок повідомляла правоохоронні органи.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечили.
Дослідивши клопотання, заслухавши прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Зокрема, ризиком того, що обвинувачений може переховуватись від суду є те, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, являючись жителем іншої області та відсутності постійного місця проживання в м. Києві, не маючи міцних соціальних зв`язків, може умисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .
Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 розлучений, має трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, а отже не має стійких соціальних зв`язків, раніше судимий.
Судом з`ясовано, що обвинувачений проживає разом їз співмешканкою, яка є свідком та іншими свідками по даному кримінальному провадженню, тому існує ризик впливу на них з метою зміни показів.
Враховуючи характер інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який пов`язаний із посяганням на життя та здоров`я особи, те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, які б стримували його від ухилення від суду, проживає в одному місці зі свідком кримінального правопорушення, суд вважає, що ризики, про які вказує прокурор, наявні.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК суд має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого проти життя та здоров`я особи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 314, 315-316 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003482 від 31 грудня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який провести одноособово у відкритому судовому засіданні о 14 год. 00 хв. 15 березня 2021 року в приміщенні Подільського районного суду міста Києва, за адресою: місто Київ, вулиця Хорива, 21.
Про час судового розгляду повідомити прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника.
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Самойлівка, Куйбишевського району, Запорізької області, громадянину України, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою та дії ухвали визначити до 25 квітня 2021 року.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1