У Х В А Л А
30.04.2021 р.
Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Жмеринка клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000093 від 11.03.2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_7 , 29.04.2021 року звернувся до слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду з цим клопотанням, вказавши, що слідчим відділом Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000093 від 11.03.2021 року за ч.4 ст.190 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що приблизно на початку березня 2021 року ОСОБА_5 з метою особистого збагачення розробив план заволодіння чужим майном шляхом обману під приводом купівлі-продажу сільськогосподарської продукції, який полягав у штучному створенні видимості здійснення діяльності з купівлі-продажу зернових культур, відшуканні потенційних продавців та покупців зернових культур, введення цих осіб в оману стосовно добросовісності своїх намірів та наявності відповідного права володіти або розпоряджатись зерновими культурами, створенні уявних обставин по придбанню, продажу зернових культур та подальшого заволодіння грошовими коштами. На виконання вказаного плану ОСОБА_5 за невстановлених обставин відшукав номер мобільного телефону ОСОБА_8 , який працює на посаді юристконсульта ФГ "Фільварок Гаврилюка", власником якого є ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що останній здійснює продаж зерна кукурудзи. Після цього ОСОБА_5 , назвавшись ОСОБА_10 , зателефонував до ОСОБА_8 та домовився про придбання зерна кукурудзи за запропонованою останнім ціною в 6500 грн. за тону. У такий спосіб підшукав особу, яка, будучи введеною в оману щодо добросовісності намірів придбати зерно кукурудзи, погодилась його продати. У подальшому 10.03.2021 року ОСОБА_5 за невстановлених обставин відшукав номер мобільного телефону ОСОБА_11 , після чого в ході телефонної розмови із ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , який представився ОСОБА_10 , реалізовуючи свій злочинний план, повідомив останньому неправдиву інформацію про те, що у нього на продаж є зерно кукурудзи вартістю 6400 грн. за тону. Погодившись на таку ціну, ОСОБА_11 домовився з ОСОБА_5 про те, що з метою завантаження зерна кукурудзи покупець організує прибуття вантажного автотранспорту у вказане ОСОБА_5 місце 11.03.2021 року. У такий спосіб, підшукавши особу, яка, будучи введеною в оману щодо добросовісності намірів ОСОБА_5 продати зерно кукурудзи, погодилась його придбати, ОСОБА_5 з номеру телефону НОМЕР_2 зателефонував до ОСОБА_8 та, представляючись ОСОБА_10 , підтвердив свої наміри щодо придбання зерна кукурудзи, насправді маючи на меті завантажити зазначене зерно на вантажний автотранспорт дійсного покупця, таким чином створивши у продавця ОСОБА_8 видимість наміру придбати зерно, не маючи наміру розраховуватись за нього, а у дійсного покупця ОСОБА_11 видимість наміру продати зерно, не маючи права розпоряджатись цим зерном. На виконання усної домовленості ОСОБА_8 з ОСОБА_5 11.03.2021 року за вказівкою покупця ОСОБА_11 до смт.Браїлів Жмеринського району Вінницької області виїхали сім орендованих ОСОБА_11 вантажних автомобілів та автомобіль марки "DAF", державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 , якому для покупки зерна ОСОБА_11 надав 1300000 грн. Реалізовуючи свій злочинний план, ОСОБА_5 разом із невстановленою органом досудового розслідування особою, яка представилась ОСОБА_13 , близько 09:00 годин 11.03.2021 року на автомобілі "Ford Focus", державний номерний знак НОМЕР_4 , білого кольору прибув на околицю смт.Браїлів Жмеринського району, де зустрівся з водіями семи вантажних автомобілів, що були орендовані ОСОБА_11 , та провів їх для зважування автомобілів та завантаження зерном кукурудзи на територію ФГ "Фільварок-Гаврилюка", що розташоване за адресою: смт.Браїлів Жмеринського району Вінницької області, вул. Чайковського, 107. Після зважування порожніх вантажних автомобілів ОСОБА_5 провів ці вантажні автомобілі до складського приміщення, де організував їх завантаження, після чого залишив на місці завантаження чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , представивши останнього як свого помічника, а сам залишив територію ФГ "Фільварок Гаврилюка" на вказаному автомобілі "Ford Focus", державний номерний знак НОМЕР_4 . Після завантаження зазначених вище семи вантажних автомобілів зерном кукурудзи було проведено контрольне зважування автомобілів та визначено, що вага зерна становить 183 т. Продовжуючи діяти відповідно до свого злочинного плану, ОСОБА_5 близько 15 годин 13 хвилин 11.03.2021 року на автомобілі "Ford Focus", державний номерний знак НОМЕР_4 , білого кольору знову прибув на околицю смт.Браїлів Жмеринського району, де зустрівся з водієм вантажного автомобіля марки "DAF", державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_11 та попросив останнього розрахуватися з ним за зерно кукурудзи, яке насправді належало ОСОБА_9 . У свою чергу ОСОБА_11 , будучи помилково упевненим в тому, що ОСОБА_5 має право розпоряджатись завантаженим зерном кукурудзи, надав вказівку ОСОБА_12 передати ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1300000 грн в якості оплати за 200 т зерна кукурудзи. Після цього ОСОБА_5 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, не маючи наміру купувати зерно кукурудзи у ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, зник у невідомому напрямку, заволодівши грошовими коштами, які належали ОСОБА_11 , спричинивши йому матеріальну шкоду за загальну суму 1300000 грн, що у 1145 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
12.03.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Даним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.
Також слідчим зазначено, що станом на 23.04.2021 року будь-яких пояснень чи показань підозрюваний ОСОБА_5 не надає, що свідчить про те, що заявлені раніше ризики не зменшились та виправдовують тримання під вартою особи.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , протоколами обшуку автомобіля та огляду предметів, протоколом затримання підозрюваного та іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчим суддею Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 13.03.2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів строком до 11.05.2021 року включно, а також визначено розмір застави у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів доходів працездатних осіб, що становить 681000 грн.
28.04.2021 року у зв`язку із особливою складністю провадження, що зумовлено тривалістю проведення деяких видів експертиз, які мають важливе значення для досудового розслідування кримінального провадження, а також необхідності виконання вимог ст.290 КПК України з потерпілим, підозрюваним та захисником, що унеможливило отримання висновків молекулярно-генетичних експертиз, у зв`язку із тим, що їх виконання займає значний обсяг часу, керівником Жмеринської окружної прокуратури було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 12.06.2021 року.
Посилаючись на тривалість ризику стосовно можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки він усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у інкримінованому злочині, а раніше ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності, однак, не став на шлях виправлення; щодо можливості незаконного впливу на потерпілого, свідків та експертів, ризик чого співпадає з рішеннями Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 року в справі "Летельє проти Франції" та від 12.12.1991 року в справі "Клоот проти Бельгії"; а також ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній має незняту та непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності, слідчий просив продовжити підозрюваному ОСОБА_5 застосований щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
30.04.2021 року захисник ОСОБА_6 подав до Жмеринського міськрайонного суду клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_5 , з тримання під вартою на домашній арешт в нічну пору доби з 22:00 години до 06:00 години за місцем його проживання по АДРЕСА_1 . Вважає, що відсутня обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, свою причетність до вчинення якого останній заперечує. При цьому на думку захисту застосування щодо ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу є невиправданим. Зауважив, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, його сім`я складається з батьків та неповнолітнього сина ОСОБА_24 , сам ОСОБА_5 не знаходиться на обліку психіатра чи нарколога, він проживає однією сім`єю у будинку цивільної дружини в АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_25 і утримує та виховує неповнолітнього сина цивільної дружини. Також захисник вказав, що під час затримання і конвоювання у ОСОБА_5 стався мікроінсульт, а за час досудового розслідування та утримання під вартою стан його здоров`я погіршився. Вважає, що стороною обвинувачення не підтверджені належними доказами жоден з заявлених ризиків, натомість підозрюваний ОСОБА_5 не має на меті уникнення відповідальності та сприятиме органу досудового розслідування і суду у з`ясуванні обставин кримінального правопорушення, будучи найбільш зацікавленим у тому, щоб розгляд кримінального провадження відбувся чим швидше і він зміг продовжувати працювати, утримувати сім`ю та виховувати дітей.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого з наведених у ньому обґрунтувань. Додатково зауважив, що ризик можливості протиправного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на потерпілого та свідків визначається також процедурою судового розгляду стосовно отримання судом відповідних відомостей шляхом безпосереднього допиту вказаних процесуальних осіб. Вказав, що в теперішній час відносно ОСОБА_5 місцевим судом у Херсонській області розглядається інше кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, в рамках якого щодо ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою, згодом змінений на домашній арешт цілодобово, після чого він оголошувався у розшук та надалі йому повторно обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 320000 грн, після внесення якої підозрюваного ОСОБА_5 було звільнено з-під варти. Зазначив, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти заявленим ризикам, оскільки чинність вказаної застави не становила стримуючого фактору для нього і не запобігла вчиненню ним нового злочину, про підозру у вчиненні якого йому оголошено наразі. Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворий забіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.06.2021 року. У задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 на домашній арешт в нічний період доби просив відмовити, оскільки останній за зареєстрованим місцем його проживання не мешкає, натомість підозрюється у вчиненні злочину на території іншої області, а також застосований раніше щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечив належного виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у іншому кримінальному провадженні.
Слідчий ОСОБА_4 також підтримав своє клопотання і просив його задоволити, відмовивши у задоволенні клопотання сторони захисту.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під варту. Послався на незадовільний стан свого здоров`я. Просив застосовувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання в АДРЕСА_1 .
Захисник ОСОБА_6 також заперечив проти продовження терміну тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_26 , вважаючи відсутньою обгрунтовану підозру останнього та недостатньо доведеними прокурором заявлених ризиків. З наведених у власному клопотанні обгрунтувань просив змінити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт у нічний період доби за місцем постійного проживання останнього, із зобов`язанням носити електронних засобу контролю.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотань, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою слід задоволити, а у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт належить відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Згідно вимог ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.03.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 11.05.2021 року. Водночас для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, останньому визначено розмір застави триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681000 грн, відомостей щодо сплати якої на час розгляду цього клопотання слідчим суддею не отримано.
В межах строку дії вказаної ухвали відсутня можливість закінчення досудового розслідування у зв`язку з потребою отримання висновків судових експертиз та виконання вимог кримінального процесуального закону щодо ознайомлення учасників провадження з матеріалами слідства, з підстав чого уповноваженим прокурором продовжено строк досудового розслідування до 12.06.2021 року.
Слідчим суддею визнаються безпідставними заперечення сторони захисту стосовно відсутності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого останньому злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, оскільки зазначені у клопотанні обставини підозра є вірогідною та достатньою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу і підтверджуються на цьому етапі досудового розслідування достатньою сукупністю доказів, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого. Такі дані містяться, зокрема у протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.03.2021 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 11.03.2021 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , протоколами обшуку від 11.03.2021 року та подальшого огляду вилучених речей, протоколом затримання підозрюваного Дана від 12.03.2021 року тощо.
При цьому відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Нечипорук та Йонкало проти України" від 21.04.2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення за направлення кримінального провадження до суду.
Більш того, за особистого клопотання сторони захисту щодо зміни чинного наразі щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу на інший його вид у вигляді домашнього арешту, твердження про відсутність обґрунтованої підозри не узгоджуються з відповідними положеннями кримінального процесуального закону, згідно яких її відсутність унеможливлює застосування запобіжного заходу взагалі.
Вирішуючи питання доцільності продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження терміну виняткового запобіжного заходу, а з необхідності уникнення пілозрюваним ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиненню ним іншого кримінального правопорушення, та незаконному впливу на потерпілого, свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні.
У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.
Згідно положень ст.176 КПК України тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів; запобіжні заходи, зокрема, під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Згідно положень ч.1,2 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч.5 ст.206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
Відповідно до вимог ч.1 ст.208 КПК України повноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;
3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Так, в судовому засіданні з пояснень прокурора та слідчого, що додатково підтверджуються доданими до клопотання наведеними вище копіями матеріалів кримінального провадження №0000093 від 11.03.2021 року, встановлено доведення обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, яка наразі не спростована жодними відомостями про існування алібі у ОСОБА_5 на момент його вчинення.
Наведені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину становить підставу для продовження щодо нього обмежувальних заходів забезпечення кримінального провадження.
Слідчим суддею враховуються вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини кримінального провадження, встановлена в ході судового засідання вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, зрілий вік підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого перевищує три роки позбавлення волі, що наразі вочевидь не становлять ознак неможливості застосування щодо нього будь-якого виду запобіжного заходу, у тому числі виняткового запобіжного заходу до раніше несудимої особи, низький ступінь соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, оманливий спосіб вчинення злочину тощо, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, та які не спростовані стороною захисту самим лише запереченням їх доведеності прокурором.
Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не має стабільного та легального джерела доходів і не перебуває на обліку в центрі зайнятості населення за статусом безробітної особи, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, що загалом визначає відсутність його соціальних зв`язків. Також в теперішній час він притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності в іншому кримінальному провадженні та ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави в сумі 140960 грн, за наслідком сплати якої останнього було звільнено з-під варти. Проте, надалі ОСОБА_5 на шлях виправлення не став з огляду на повідомлення йому обґрунтованої підозри у вчиненні нового умисного особливо тяжкого злочину в період чинності вказаного запобіжного заходу, відповідно який не становив достатнього стримуючого фактору.
Сукупність наведених обставин свідчить про недостатність власного самоконтролю підозрюваного ОСОБА_5 , надто з урахуванням невиконання ним умов та обов`язків застосованого раніше в межах іншого кримінального провадження запобіжного заходу, що визначає подальшу тривалість і незменшення заявлених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, пов`язаних з можливістю ОСОБА_5 переховуватись від досудового слідства та суду, за відповідною власною схильністю вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також протиправно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою викривлення фактичних обставин на свою користь, оскільки він особисто не погоджується з повідомленою йому підозрою, натомість маючи змогу з матеріалів кримінального провадження бути обізнаним із їх особами та адресами проживання.
Заявлене стороною захисту клопотання про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічну пору доби слідчим суддею визначається необгрунтованим, оскільки наведені доводи про хворобливий стан здоров`я ОСОБА_5 не підтверджуються об`єктивними документальними відомостями з огляду на нетривалий перебіг його лікування з 16 до 17 березня 2021 року, за минуванням якого в результаті його медичного обстеження встановлено діагноз: Соматично здоровий, й також за повторним медичним обстеженням не виявлено соматичної патології. Натомість представлені стороною захисту результати комп`ютерно-томографічного обстеження підозрюваного ОСОБА_5 не є певним діагнозом, безпосередньо про що застережено у відповідному заключенні. Натомість твердження захисника про наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання і перебування на його утриманні неповнолітніх дітей не визначають істотних змін цих обставин, що охоплювались оцінкою можливості запобігання ризикам при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке зумовлене об`єктивними потребами забезпечення кримінального провадження. Водночас стороною захисту не підтверджено укладення у встановленому порядку підозрюваним ОСОБА_5 договору найму житлового приміщення, безпосередньо яке заявлене у клопотанні про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, права власності на яке особисто ОСОБА_5 не має, а надто з огляду на попередньо встановлену судом інформацію органу місцевого самоврядування стосовно того, що за вказаною адресою підозрюваний не проживає, обставини чого заздалегідь не виключають можливості втрати ним права користування згаданим житлом залежно від строку відсутності в ньому без поважних причин, що ні в який спосіб наразі не спростовано стороною захисту.
Відтак доводи сторони захисту не доводять власних вимог щодо зміни запобіжного заходу та не спростовують обгрунтувань прокурора стосовно доцільності продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , а тому вказане клопотання сторони захисту підлягає залишенню без задоволення.
З урахуванням наведеного слідчий суддя вважає наявною достатність підстав для продовження щодо підозрюваного ОСОБА_5 саме виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах продовженого прокурором строку досудового розслідування, не вбачаючи достовірних підстав для можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, як таких, що є вочевидь недостатніми для запобіганню існуючим ризикам та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від слідства та суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до особистої свободи.
При цьому слідчий суддя об`єктивно зважає також на обставини того, що встановлений ОСОБА_5 грошовий розмір застави 681000 грн., який становить триста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, заздалегідь не становить нездоланих обмежень використання обвинуваченим права на більш м`який вид альтернативного запобіжного заходу, об`єктивно відповідаючи розміру застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, з урахуванням розмір невідшкодованої майнової шкоди, особу підозрюваного і низького рівня соціально-стримуючих факторів, обставини притягнення його до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 131-132, 176-178, 182-184, 194, 196, 197, 199, 205, 206 КПК України,
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт в нічну пору доби за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.
Клопотання сторони обвинувачення задоволити.
Продовжити до 12.06.2021 року включно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 13.03.2021 року.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.
Незалежно від оскарження ухвала підлягає невідкладному виконанню, а також негайному врученню підозрюваному та прокурору після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1