Справа № 336/4420/18
Провадження № 1-кп/333/82/21
УХВАЛА

12 травня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_7 ОСОБА_15 ,
ОСОБА_8 ОСОБА_16 ,
ОСОБА_9 ОСОБА_17 ,
ОСОБА_11 ОСОБА_18 ,
ОСОБА_10 ОСОБА_19 ,
ОСОБА_13 ОСОБА_20 ,
ОСОБА_12 ОСОБА_21 ,
ОСОБА_14 ОСОБА_22 ,
перекладача ОСОБА_23 ,
розглянувши під час судового розгляду питання доцільності продовження обвинуваченим запобіжних заходів у судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В Комунарському районному суді м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

11.05.2021 року прокурор ОСОБА_24 звернувся до суду із письмовими клопотаннями щодо продовження запобіжних заходів: тримання під вартою - обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 (з можливістю внесення застави) та домашнього арешту - обвинуваченому ОСОБА_14 .

Водночас, раніше до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_10 про відвід прокурора ОСОБА_24 . Тому, за відсутності останнього у судовому засіданні, з урахуванням неможливості розглянути вказану заяву ОСОБА_10 , суд прийняв рішення не розглядати клопотання ОСОБА_24 щодо продовження запобіжних заходів обвинуваченим.

Вимогами ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Таким чином, законодавець визначив саме обов`язок суду, а не його право розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою у разі, коли відповідний строк спливає, а судове провадження ще не завершено.

Враховуючи, що строк запобіжних заходів обвинуваченим спливає 17.05.2021 року, судове провадження у даному кримінальному провадженні ще не завершено, той факт, що 15.05.2021 року та 16.05.2021 року є вихідними днями, тому судова колегія вирішила питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченим винести на обговорення учасникам провадження за особистої ініціативи.

Прокурор ОСОБА_5 просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , а обвинуваченому ОСОБА_14 домашній арешт, враховуючи, що останні скоїли ряд тяжких злочинів. У всіх обвинувачених, продовжують існувати такі ризики як: переховування від суду; можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків; вчинення обвинуваченими іншого злочину; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпілий ОСОБА_6 повністю підтримав думку прокурора з приводу застосування вказаних запобіжних заходів до обвинувачених.

Захисник ОСОБА_15 заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченим. При цьому вказав, що прокурор не надав суду доказів про існування ризиків відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та обґрунтованого обвинувачення останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначених в обвинувальному акті. ОСОБА_7 на цей час перебуває під вартою більше трьох років, а практика Європейського суду з прав людини свідчить, що неможливо утримувати такий час особу за гратами без остаточного рішення суду. Просив суд застосувати до обвинуваченого інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав повністю думку свого захисника з приводу неможливості у подальшому продовжити такий запобіжний захід як тримання під вартою. При цьому зазначив, що жодні злочини він не скоював. Ризики відсутні, і їх у судовому засіданні прокурор не довів, жодних доказів його винуватості у перерахованих в клопотанні прокурором злочинах, не надано. Прокурор лише посилається на показання особи, яка вже померла та обвинуваченого ОСОБА_14 , який до суду приходив у стані алкогольного сп`яніння та у такому стані надавав показання. Вважає, що до нього можливо було застосувати домашній арешт з електронним засобом контролю. Та сума застави, яку до цього визначав суд, є дуже великою, тому сплатити її не має можливості.

Захисник ОСОБА_16 заперечував проти задоволення клопотання щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 , зазначивши, що прокурор під час судового засідання не довів, що інші запобіжні заходи можуть забезпечити ОСОБА_8 належну поведінку. Тому, просить змінити запобіжний захід ОСОБА_8 на домашній арешт з електронним засобом контролю, так як обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце мешкання, сім`ю, на утриманні двох неповнолітніх дітей, тобто міцні соціальні зв`язки.

Обвинувачений ОСОБА_8 також заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому зазначив, що вислови прокурора це лише припущення. Прокурор не аргументував свої доводи щодо ризиків та доказів винуватості його у скоєнні злочинів, зазначених в обвинувальному акті, зазначає про одне й те саме кожного разу при продовжені строків запобіжних заходів. Ризики на цей час відсутні. Сума застави, які застосував суд є занадто великими. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Захисник ОСОБА_17 просив суд застосувати до ОСОБА_9 цілодобовий домашній арешт з електронним засобом контролю за місцем проживання останнього у м. Одесі, так як обвинувачений не має намірів щодо переховування від суду, впливати на потерпілих, свідків та обвинуваченого ОСОБА_14 . Наявність дружини та двох неповнолітніх дітей це той запобіжник, який буде утримувати ОСОБА_9 від неналежної процесуальної поведінки. Крім того, він поручається за доставку обвинуваченого на кожне судове засідання або на відеоконференцію і може виступити процесуальним поручителем, обов`язки та права якого йому зрозумілі. Як інший варіант застосування домашнього арешту ОСОБА_17 запропонував застосувати домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_9 у м. Одесі, а потім через два тижня (після того як буде обрано відповідне житло) - у м. Запоріжжі. Також, захисник зазначив, що до ОСОБА_9 можливо обрати і заставу у розмірі 300 неоподаткованих прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав свого захисника, зазначивши, що у нього відсутні будь-які підстави для переховування від суду, так як є постійне місце мешкання, дружина та двоє неповнолітніх дітей, він раніше не судимий. Він до свого затримання працював, про що свідчать дані його трудової книжки. Тому вважає, що достатньо до нього застосувати домашній арешт з електронним засобом контролю. Надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що він доволі тривалий час знаходиться під вартою. Просить суд звернути увагу на позитивні характеристики, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_18 заперечував проти продовження строку запобіжних заходів обвинуваченим, зазначивши, що відсутні будь-які ризики стосовно ОСОБА_11 . Прокурор висловив лише свої припущення, не підтверджуючи це жодним доказом. Вважає, що домашній арешт з електронним засобом контролю або інший більш м`який запобіжний зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. На цей час ОСОБА_11 перебуває під вартою вже більше трьох років, що є неприпустимим.

Обвинувачений ОСОБА_11 суду надав письмове заперечення щодо продовження йому запобіжного заходу. У своїх запереченнях останній зазначив, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли прокурор доведе ризики та неможливість застосувати інший запобіжний захід. Прокурор у свою чергу ризики лише перераховує і переписує їх кожного разу. У клопотанні прокурора перераховані лише припущення останнього. Наявність одного лише обвинувачення вже недостатньо, щоб суд продовжував строк тримання під вартою. Твердження прокурора про те, що він обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів не доводиться на цей час матеріалами кримінального провадження. Крім того, прокурор вводить колегію суддів в оману, зазначаючи, що він не має тісних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, а також, що він може безперешкодно подолати державний кордон та опинитися на території, яка на цей час тимчасово не контролюється Україною. Просить суд відносно нього застосувати домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Захисник ОСОБА_19 також заперечував проти продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 . При цьому зазначив, що відсутні будь-які ризики відносно останнього. Прокурор у судовому засіданні не довів, про наявність реальних ризиків і що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Вважає, що застосування застави у порядку ст.182 КПК України буде належним запобіжним заходом до ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав свого захисника, заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що прокурор не довів, що маються ризики. Прокурор постійно у своєму клопотанні зазначає, що нібито у нього вилучалася зброя та вибухівка, але це не відповідає дійсності, так як при його затриманні у нього безпосередньо знайдено взагалі нічого не було. Прокурор у судовому засіданні лише необґрунтовано зазначає про те, що він скоїв тяжкі злочини та перераховує ризики, передбачені КПК України, без надання жодного доказу.

Захисник ОСОБА_20 зазначила, що недоцільно продовжувати строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 . Прокурор не довів у судовому засіданні жодного з ризиків. ОСОБА_13 раніше не судимий, має сім`ю, постійне місце мешкання у м. Одесі, тобто міцні соціальні зв`язки. Потерпілі знаходяться у різних місцях, тому фізично вплинути на них ОСОБА_13 не має можливості. Прокурор також не надав у судовому засіданні доказів правомірного обвинувачення ОСОБА_13 у скоєнні злочинів, зазначених в обвинувальному акті. Просила суд змінити ОСОБА_13 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або зменшити суму застави, так як розмір застави є непомірний та завеликим, враховуючи вимоги КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_13 вказав, що він підтримує свого захисника, не згоден із жодним доводом та твердженням прокурора, тому просить не продовжувати йому запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_21 просив не продовжувати запобіжний захід відносно ОСОБА_12 , зазначивши, що останній досить тривалий час перебуває під вартою, доказів щодо ризиків у судовому засіданні прокурор не навів, як і не довів суду, що такий запобіжний захід є єдиним можливим у даній ситуації. Просить суд обрати до ОСОБА_12 інший альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме: цілодобовий домашній арешт або інший, більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_12 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу, зазначивши, що жодного слова правди у твердженнях прокурора не має. Усі доводи прокурора це лише припущення без будь-яких доказів. На цей час відсутні докази його винуватості у скоєнні злочинів, зазначених в обвинувальному акті, та вказаних прокурором ризиків.

Захисник ОСОБА_22 та обвинувачений ОСОБА_14 зазначили, що у них відсутні заперечення з приводу продовження останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Розглянувши питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених, клопотання захисників та обвинувачених щодо заміни запобіжного заходу, заслухавши думки прокурора, потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених та їх захисників, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Встановлено, що 28.08.2019 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із Запорізького апеляційного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_25 та ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 і ОСОБА_26 від 29.08.2019 року кримінальне провадження прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.09.2019 року.

Ухвалами слідчих суддів на стадії досудового розслідування до обвинувачених було застосовано запобіжний захід тримання під вартою. У подальшому, обвинуваченим ОСОБА_25 і ОСОБА_14 було змінено взяття під варту на домашній арешт. Ухвалами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2018 року, 01.11.2018 року, Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2018 року, 21.02.2019 року, 18.04.2019 року, Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2019 року, 12.07.2019 року, 04.09.2019 року, 03.10.2019 року, 29.11.2019 року, 17.01.2020 року, 12.03.2020 року, 06.05.2020 року, 11.06.2020 року, 07.08.2020 року, 02.10.2020 року, 26.11.2020 року, 21.01.2021 року, 18.03.2021 року строки запобіжних заходів обвинуваченим продовжувалися до 07.11.2018 року, 31.12.2018 року, 25.02.2019 року, 21.04.2019 року, 16.06.2019 року, 13.08.2019 року, 10.09.2019 року, 10.10.2019 року, 03.12.2019 року, 28.01.2020 року, 16.03.2020 року, 11.05.2020 року, 05.07.2020 року, 11.08.2020 року, 06.10.2020 року, 01.12.2020 року, 25.01.2021 року, 20.03.2021 року, 17.05.2021 року, відповідно.

Ухвалою колегії суддів від 14.11.2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_25 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України було закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Згідно вимог ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості обвинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_14 під час судового розгляду щодо причетності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 до окремих злочинів, вказаних в обвинувальному акті, та пояснення потерпілого ОСОБА_6 , який у попередньому судовому засіданні вказав, що він впізнає ОСОБА_7 як особу, яка відносно нього скоїла злочин, при цьому останній застосовував насильство та катував його, колегія суддів дійшла до висновку, що на цей час маються факти та інформація, що обвинувачені могли вчинити злочини, зазначені в обвинувальному акту.

Тобто, на даному етапі судового розгляду підозра відносно обвинувачених цілком обґрунтована, доводи захисників, а також самих обвинувачених, заявлені на захист прав та інтересів останніх про недоведеність винуватості обвинувачених, обов`язково будуть перевірятися в ході судового розгляду у встановленому законом порядку.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжних заходів обвинуваченим, судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останнім у разі визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України (максимальний строк до 15 років позбавлення волі).

Судом досліджувалися характеризуючи дані обвинувачених та їх соціальні зв`язки, що маються у матеріалах кримінального провадження та встановлені під час судового розгляду:

ОСОБА_7 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; розлучений; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_8 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений; має двох неповнолітніх дітей; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_9 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, має двох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_10 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку; має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. На запит суду начальник філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Запорізькій області відповів, що об`єктивний стан на цей час ОСОБА_10 задовільний. Протипоказань щодо утримання в умовах ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за станом здоров`я не має.

ОСОБА_11 раніше судимий за корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; зареєстрований у м. Донецьку, має постійне місця мешкання у м. Одесі; одружений, має на утриманні малолітню дитину.

ОСОБА_12 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства; відсутнє постійне місця мешкання, зареєстрований у м. Донецьку; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_13 раніше не судимий; обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства; має постійне місця мешкання у м. Одесі, зареєстрований у м. Донецьку; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За змістом обвинувального акту, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні протягом кількох років шести епізодів особливо тяжких злочинів, які пов`язані із посяганням не тільки на майно громадян, а і на їх здоров`я, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки їх поведінки та переконує колегію суддів у тому, що ризик продовження злочинної діяльності є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності. Такі висновки ґрунтуються, у тому числі, що за весь час судового розгляду сторона захисту не надала жодного доказу офіційного працевлаштування або офіційних доходів обвинувачених до їх затримання. У зв`язку з чим, суд дійшов до висновку про відсутність у обвинувачених законних джерел доходу.

Під час вирішення питання про доцільність продовження строку запобіжних заходів колегія суддів враховує дані про особу кожного обвинуваченого щодо наявності соціальних зв`язків, постійного місця проживання та стану здоров`я, однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливе продовження обвинуваченими злочинної діяльності та вплив на потерпілих і свідків, а наявність у обвинувачених дружин та дітей, на думку суду, не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати їх від вчинення злочинів.

Враховуючи, що на цей час по даному кримінальному провадженню не допитаного жодного з потерпілих та свідків, усі злочини, в яких обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , пов`язані із заподіянням шкоди потерпілим та вчинялись у присутності потерпілих і свідків, з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_14 у судовому засіданні щодо фактів слідкування за ним невідомими особами після закінчення судових засідань, а також фактів неодноразових негативних висловів та образ та на адресу обвинуваченого ОСОБА_14 , на думку колегії суддів, існує ризик можливого впливу обвинувачених, які перебувають під вартою, на вказаних осіб з метою схилити їх до відмови від надання показань або зміни показань у суді задля уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вважаємо, що ризик переховування від суду у обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на цей час перестав існувати, враховуючи, що прокурором не доведено у судовому засіданні наявність цього ризику.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, факти, встановлені у судовому засіданні, особистості обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вважаємо, що на цей час існують ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжних заходів обвинуваченим, колегія суддів, враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На думку колегії суддів у даному кримінальному провадженню існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, колегія суддів з урахуванням викладеного, приймає рішення про продовження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 строк тримання під вартою по 14.06.2021 року (включно).

Вважаємо, що характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими обвинувачених у вчиненні злочинів у сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження, переконливо доводять, що суспільний інтерес переважував, так і досі переважує вимоги забезпечення поваги до особистої свободи обвинувачених.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вказаних обвинувачених, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та встановленою процедурою.

Під час розгляду питання про продовження запобіжних заходів відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , суд розглянув можливість застосування до обвинувачених інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, у т.ч. домашнього арешту та застави.

В даному випадку, враховуючи особистість обвинувачених, суспільний інтерес у цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що ризики незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення є настільки вагомими, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, у т.ч. домашній арешт, не може забезпечити належну поведінку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 . На думку колегії суддів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним та відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу.

Водночас, під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 суд розглянув можливість застосування до обвинувачених запобіжних заходів у вигляді застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Пункт 3 ч.5 ст.182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи, що законодавець передбачив в ч.4 ст.183 КПК України, право, а не обов`язок суду не визначати розмір застави, з урахуванням конкретних обставини даного кримінального провадження (перебування обвинувачених під вартою з грудня 2017 року під вартою, тобто більше трьох років; зменшення ризиків), вважаємо за можливе обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 визначити альтернативний запобіжний захід, а саме заставу.

Виходячи із вимог ч.ч. 2,5 ст.182 КПК України, з урахуванням розміру цивільного позову потерпілих ОСОБА_27 і ОСОБА_28 , вказаної в обвинувальному акті матеріальної шкоди, спричиненої вказаним потерпілим, тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_13 , суд вважає за необхідне визначати можливість застосувати заставу та зменшити її розмір, а саме, до 2 000 000 грн., які ОСОБА_13 або заставодавець мають право у будь-який момент внести.
Для ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 і ОСОБА_12 суд, враховуючи вимоги ч.ч. 2,5 ст.182 КПК України, тяжкість злочинів, в яких обвинувачуються останні, суму розмірів цивільних позовів потерпілих ( ОСОБА_29 - 471 412 грн.; ОСОБА_28 та ОСОБА_27 - 9 210 173 грн. 77 коп.; ОСОБА_6 - 2 308 845 грн. 88 коп.; 6 156 274 грн. ОСОБА_30 ) також вважає за можливе знизити розмір застави, а саме, до 6 000 000 грн.

Призначаючи ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 заставу у такому розмірі, що перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаємо, що даний випадок є виключним, а вказаний у п.3 ч.5 ст. 182 КПК України максимальний розмір застави не здатен забезпечити виконанню обвинуваченими обов`язків, покладених на них судом, враховуючи реальність ризиків, встановлених під час судового розгляду та наявність ознак справжнього суспільного інтересу у цьому кримінальному провадженні.
У разі внесення зазначених сум застав на обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_14 суд продовжує запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк по 14.06.2021 року (включно), оскільки саме цей запобіжний захід забезпечення кримінального провадження дозволяє запобігти наявному ризику (переховування від суду) та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Під час дослідження особистості останнього, встановлено, що ОСОБА_14 проживає у м. Костянтинівка, Донецької області, на цей час він є особою з інвалідністю 3 групи, має сім`ю та хвору дружину.

Також, суд враховує інформацію, вказану у відповіді начальника СП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_31 від 11.01.2021 року, згідно якої з метою контролю за виконанням ухвали суду про запобіжний захід ОСОБА_14 ,, останній перевіряється за місцем мешкання, порушення відсутні. Крім того, ОСОБА_14 виконуються покладені на нього процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України щодо прибуття до суду за першим викликом. Таким чином, суд вважає, домашній арешт дієвим запобіжним заходом відносно ОСОБА_14 .

Керуючись ст. ст. 176, 177, 180, 331, 372, 395 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 14.06.2021 року (включно).

ОСОБА_7 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 6 000 000 (шість мільйонів) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_7 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 14.06.2021 року (включно).

ОСОБА_8 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 6 000 000 (шість мільйонів) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_8 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 14.06.2021 року (включно).

ОСОБА_9 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 6 000 000 (шість мільйонів) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_9 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 14.06.2021 року (включно).

ОСОБА_10 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 6 000 000 (шість мільйонів) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_10 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 14.06.2021 року (включно).

ОСОБА_11 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 6 000 000 (шість мільйонів) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_11 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 14.06.2021 року (включно).

ОСОБА_12 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 6 000 000 (шість мільйонів) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_12 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 14.06.2021 року (включно).

ОСОБА_13 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 2 000 000 (два мільйона) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_13 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним суддею;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Продовжити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22.00 годин до 07.00 години ранку без дозволу суду, без застосування електронного засобу контролю, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, по 14.06.2021 року (включно), а саме:
- прибувати до головуючого судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, за першим викликом усним чи письмовим;
- повідомляти головуючого суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.
Контроль за виконанням ухвали покласти на співробітників відділення поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 13.05.2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3