Справа №: 398/3423/20
провадження №: 1-кп/398/181/21
ВИРОК
Іменем України

"29" червня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Олександрії кримінальне провадження, внесене у ЄРДР за №0001357 від 09 серпня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одружений, офіційно непрацевлаштований, на утриманні має малолітню дитину, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 5 лютого 2021 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі із застосуванням ст 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

04 серпня 2020 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходився поряд із домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 . Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_6 реалізував раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме майна з житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Реалізовуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, таємно та повторно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами та мають таємний характер ОСОБА_6 проник на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де переконавшись, що всередині житлового будинку нікого не має, застосовуючи силу власних рук відігнув захисну металеву раму, що захищала вікно, далі через утворений ним отвір проник до будинку та, перебуваючи в кімнаті виявив та таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_8 3 (три) металеві рами, кожна з яких висотою 90 см, довжиною 141 см, загальна вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2738 від 19.08.2020 складає 1045 грн. 68 коп. У подальшому ОСОБА_6 через утворений ним у вікні отвір витяг їх та з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1045 грн. 68 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що визнає вину, за викладених у обвинувальному акті обставин. Він повідомив, що 4 серпня 2020 року приблизно о 14 або 15 годині йшов по АДРЕСА_2 , проник у нього через вікно, відігнувши металеву решітку, викрав металеві рами, які знаходяться всередині біля вікна, відніс у пункт здачі металобрухту і залишив там, пішов за паспортом, щоб отримати гроші за метал, але не повернувся. Під час здійснення крадіжки його ніхто не бачив, розумів протиправність своїх дій. Стверджує, що вибачився перед потерпілим, матеріальну шкоду не відбудовував, оскільки за його словами потерпілий не вимагав цього. Запевнив суд у своєму каятті, пояснив, що на час вчинення злочину не працював і не мав грошей.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, тобто злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, має посередню характеристику з місця проживання, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2019 року, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації також вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Також, у разі звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, орган пробації просить покласти на нього додатковий обов`язок, визначений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів за ч. 3 ст. 185 КК України є покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 5 лютого 2021 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. Злочини, за які він засуджений за цим вироком, вчинені 12.09.2019 і 05.10.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, остаточне покарання за цим вироком має бути призначено відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням, що призначене за цим вироком, менш суворого, що призначено за попереднім вироком.

Разом з тим, враховуючи зазначені вище відомості, які характеризують особу обвинуваченого, встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, і висновки досудової доповіді, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, тобто наявні підстави для застосування ст. 75 КК України.

Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_6 мають бути покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Також, враховуючи висновок органу пробації, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосовуючи ст 75, 76 КК України суд враховує позицією Верховного Суду у постанові від 23.09.2019 року у справі № 199/1496/17, провадження № 51-2631 кмо19. Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням, що призначене за цим вироком, менш суворого, що призначено за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 5 лютого 2021, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 , в дохід держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 200 грн.

Речові докази по справі: 3 (три) металеві рами, кожна з яких висотою 90 см, довжиною 141 см, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1