Номер провадження: 11-сс/813/434/21
Номер справи місцевого суду: 504/567/21
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та Комінтернівським районним судом Одеської області апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.02.2021 року у кримінальному провадженні №0000097 від 17.02.2021року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді поновлено слідчому ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0000097 від 17.02.2021 року, задоволено клопотання слідчого про арешт майна та накладено арешт на майно, яке виявлене та вилучене під час огляду місця події та долучене до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, а саме: ніж, запечатаний у сейф пакет №SUB3055180; металевий предмет зовні схожого на пістолет з маркіровкою «ZORAKI MOD 914 - В 1116 007698» та магазин з трьома патронами (маркування 9мм СОВА - Д) запечатані у сейф пакет №SUB3055171; поліетиленовий пакет - згорток чорного кольору запечатаний у сейф пакет №SUB1121350, автомобіль марки «Mercedes-Benz», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , із забороною розпорядження, відчуження та користування зазначеним транспортним засобом.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, а речі та транспортний засіб, які були виявлені та вилучені мають значення для даного кримінального провадження для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Слідчий суддя зазначив, що транспортний засіб міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а інші речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що потребує їх експертного дослідження. Слідчий суддя врахував при накладенні арешту, що вилучене майно визнано речовими доказами, відповідно до постанови слідчого від 18.02.2021 року, а також те, що відносно зазначеного майна призначено судові експертизи постановою слідчого від 18.02.2021 року.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене з автомобіля підозрюваного майно та автомобіль. Захисник вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена всупереч положенням процесуального законодавства, оскільки слідчим суддею не оцінено достатньою мірою розумність і співрозмірність строку звернення слідчим з клопотанням про арешт майна, оскільки слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна з пропущенням строку на звернення та на погляд сторони захисту у слідчого судді не було достатніх підстав поновлювати строк та накладати арешт на вилучене майно, оскільки за вимогами КПК, зазначене майно мало бути повернуто власнику. Крім того, сторона захисту вказує, що арештоване майно ніяким чином не може бути предметом доказування у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України (далі КПК), рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Як убачається з матеріалів судової справи СВ ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000097 від 17.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

17.02.2021 року в ході огляду місця події з автомобілю марки «Mercedes-Benz», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 виявлено та вилучено майно, а саме: ніж, металевий предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «ZORAKI MOD 914 - В 1116 007698» та магазин з трьома патронами (маркування 9мм СОВА - Д); поліетиленовий пакет - згорток чорного кольору.

18.02.2021 року постановою слідчого виявлене та вилучене під час огляду місця події, визнано речовими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні. У той же день, слідчим винесено постанови про призначення судових експертиз стосовно належності вищевказаного тимчасово вилученого майна до холодної та вогнепальної зброї, а також до наркотичних засобів, а транспортний засіб було направлено на штраф майданчик, з огляду на те, що він міг зберегти сліди вчинення злочину.

Вперше, клопотання про арешт майна слідчим було подано 19.02.2021 року та ухвалою районного суду від 19.02.2021 року зазначене клопотання повернуто слідчому для усунення недоліків, протягом 72-х годин.

23.02.2021 року слідчим повторно було направлено клопотання про накладення арешту на майно з клопотанням про поновлення процесуального строку звернення з даним клопотанням. Клопотання про накладення арешту на майно мотивоване тим, що майно, яке виявлене та вилучене під час огляду місця події, визнано речовими доказами, воно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно. Слідчий стверджує, що не вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту вилученого майна може призвести до його спотворення, зіпсування, знищення, відчуження, що унеможливить встановлення важливих фактів та обставин кримінального провадження. Крім того, до клопотання про арешт майна подане клопотання про поновлення строкуна звернення з таким клопотанням, яке мотивоване тим, що строк було пропущений з поважних причин, оскільки виникла необхідність здійснення першочергових слідчих та процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні, а саме: призначення ряду судових експертиз; складання постанов про визнання предметів речовими доказами; підготовка клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою; підготовка клопотань про проведення оглядів та обшуків, які проведені без ухвали слідчого судді; виготовлення ксерокопій додатків до клопотань та проведення інших слідчих дій.

Апеляційний суд вважає, що розглянувши клопотання про поновлення строку на звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий суддя на законних підставах поновив процесуальний строк.

Апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого та обставини на які посилається останній, як на обґрунтування необхідності накладення арешту на майно фактично відповідає вимогам ст.171 КПК України та узгоджується з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя районного суду, пославшись на вимоги ст.170 КПК України, задовольнив клопотання та наклав арешт на майно, вилучене під час огляду місця події, зазначивши про те, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України. Слідчий суддя послався на те, що до моменту з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні вилучене майно повинно бути арештовано, з метою недопущення його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що вилучені, в ході огляду місця події, а саме ніж, транспортний засіб та інші вилучені речі відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК, а тому в даному кримінальному проваджені з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.345 КК України, це майно може бути речовими доказами та потребує детального дослідження вказаного майна.
Доводи сторони захисту про незаконність ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, апеляційний суд визнає непереконливими, з огляду на таке.

Так, під час проведення огляду місця події, у транспортному засобі виявлено та вилучено ніж, металевий предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «ZORAKI MOD 914 - В 1116 007698» та магазин з трьома патронами (маркування 9мм СОВА - Д), а також поліетиленовий пакет - згорток чорного кольору. Дані предмети постановою слідчого визнані речовими доказами та в рамках кримінального провадження призначені експертизи, що було підтверджено стороною обвинувачення у судовому засіданні апеляційного суду та не заперечувалось стороною захисту.

Апеляційний суд вважає, що перелічені речі, які були вилучені у транспортному засобі можуть відноситись до холодної, вогнепальної зброї та наркотичних засобів відповідно, а тому могли перебувати в незаконному обігу та використанні.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, не можна не погодитися з доводами слідчого та прокурора відносно того, що існує реальна потреба в проведені експертних досліджень, для встановлення зазначених обставин та вирішення питання, щодо наявності або відсутності ознак інших кримінальних правопорушень у сфері незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, а також у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Доводи захисника, що транспортний засіб «Mercedes-Benz», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , не підлягав арешту, оскільки не є власністю ОСОБА_7 , а належить його матері, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, вказаний автомобіль міг зберегти на собі сліди вчинення злочину, а тому даний транспортний засіб відповідає критеріям ст.98 КПК.

Апеляційний суд звертає увагу представника власника майна, що питання про доцільність подальшого арешту на вилучене майно буде перевірено на стадії досудового розслідування на протязі нетривалого часу, тобто після отримання органом досудового розслідування висновку судових експертиз, про що має бути постановлено відповідне процесуальне рішення, а ОСОБА_7 як власник цього майна або його представник, вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України.

Підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності на вилучені в ході огляду місця події транспортний засіб та інші речі завданням кримінального провадження апеляційний суд на даній стадії досудового розслідування не вбачає. Можливість настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для інших осіб, апеляційним судом також не встановлено та апелянтом не доведено.

У відповідності до положень п.1 ч.3 ст.407 КПК України, згідно з якими апеляційний суд, за наслідками апеляційного розгляду має право залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.02.2021 року про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене під час огляду місця події у кримінальному проваджені №0000097 від 17.02.2021 року залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3