Справа № 554/1766/21
Дата документу 31.08.2021
Справа № 554/1766/21
Провадження №1кп/554/251/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
захисника та представника цивільного відповідача ТОВ «Євробус Полтава» - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від22.01.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Угроїди Сумського району, Сумської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого водієм ТОВ «Євробус Полтава», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:

22 січня 2021 року, приблизно о 18 год. 16 хв., в темну пору доби, при вуличному електричному освітленні, ОСОБА_7 , керуючи автобусом марки «Богдан А-09202», д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Європейській, рухаючись зі сторони вулиці Пушкіна в напрямку вулиці 1100-річчя Полтави в м.Полтаві, за маршрутом № 27 «Центр - вулиця Софії Ковалевської», наближаючись до регульованого перехрестя вулиць Європейської та 1100-річчя Полтави, порушив п.п.10.1, 16.6 ПДР, а саме перед зміною напрямку руху, здійснюючи маневр повороту, не переконався в безпеці виконуваного ним маневру, не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку, виїхав на смугу руху велосипеда марки WINNER Viking під керуванням ОСОБА_4 та допустив зіткнення з ним.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня, переломів лівої скроневої кістки та лівої половини потиличної кістки з переходом на основу черепа з пошкодженням апоневрозу та твердої мозкової оболонки, з розвитком після травматичного субарахноїдального крововиливу, менінгоецефаліту, пластичної субдуральної гематоми зліва, пневмоцефалії та лівобічного післятравматичного отиту; закритої травми грудної клітини, перелому III та VII ребер зліва зі зміщенням, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.
П.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
П.16.6 ПДР, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку або повертають праворуч.
Порушення п.п.10.1,16.6 ПДР водієм ОСОБА_7 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо транспортної пригоди та він мав технічну можливість запобігти їй шляхом виконання цих пунктів ПДР, для чого в нього не було будь яких перешкод технічного характеру.
За таких обставин дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за викладених вище обставин визнав повністю та підтвердив, що 22 січня 2021 року, близько 18 год. 16 хв., у темну пору доби, він здійснюючи маневр повороту ліворуч, не переконався в безпеці виконуваного ним маневру, не надав дорогу транспортним засобам, що рухалися в зустрічному напрямку, виїхав на смугу руху велосипеда під керуванням ОСОБА_4 та допустив з ним зіткнення.
Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення транспортної автопригоди, при якій він отримав тяжкі тілесні ушкодження, при призначенні покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та його особа не становить високу небезпеку для суспільства.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст. 50 КК Українипокарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено тяжкий необережний злочин, він працевлаштований, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в лікаря - нарколога, - психіатра, - невролога не перебуває, здоровий.
Таким чином, при призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його поведінку як під час вчинення злочинів, так і після, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, та приходить до висновку, що призначення йому основного покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення.
При цьому, зважаючи на обставини вчинення злочину, відношення потерпілого до міри покарання, який при призначенні покарання покладався на розсуд суду, наявність в обвинуваченого спеціальної освіти з кваліфікацією водій, вперше вчинення ним необережного злочину, працевлаштування водієм, від чого він отримує єдиний заробіток, суд вважає за доцільне не застосовувати до нього додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.
Окрім того, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, висновок органу пробації, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно- небезпечне діяння.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
У справі прокурором заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування витрат, понесених державою на лікування ОСОБА_8 у розмірі 43103,26 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 позов прокурора не визнав, вважаючи, що витрати на лікування потерпілого повинні бути відшкодовані страховими виплатами.
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 37.07.1995 (далі постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 545 від 16.07.1993 року. (далі Порядок).
Зокрема, даним Порядком визначено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
В обґрунтування позовних вимог прокурором на розгляд суду надано довідку КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім.Скліфосовського», відповідно до якої ОСОБА_4 перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні даного медичного закладу з 22.01.2021 року по 16.02.2021 року. Витрати на його лікування за 25 ліжко /днів склали 43103, 26 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову прокурора, оскільки матеріалами справи доведено факт витрат, понесених державним лікувальним закладом на лікування потерпілого ОСОБА_4 .
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ПАТ «Страхова компанія «Саламандра», ТОВ «Євробус Полтава», третя особа: ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому він просить стягнути на свою користь з:
- ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в сумі 16323,15 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що складає 816,16 грн.;
-з ТОВ «Євробус Полтава» в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 199183,84 грн.
Позов обґрунтовано потерпілим тим, що протиправними діями водія ОСОБА_7 йому було завдано майнову та моральну шкоду. Обвинувачений на час вчинення злочину перебував у трудових відносинах з ТОВ «Євробус Полтава», був працівником даного товариства, оскільки прийнятий на роботу водієм. З цих підстав ТОВ «Євробус Полтава» є юридичною особою, на яку в силу ст.1172 ЦК України покладається обов`язок відшкодувати завдану йому моральну шкоду. Внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень він перебував з 22.01.2021 року по 16.02.2021 року на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського». На лікування він витратив 16323, 15 грн. Окрім того йому завдано моральну шкоду, яка полягала у перенесених ним душевних та моральних стражданнях, яку він оцінив у 200000 грн., оскільки він відчував сильний фізичний біль, був обмежений у спілкуванні з рідними та близькими особами, змінився звичний спосіб його життя. По теперішній час він відчуває головокружіння, запаморочення, зобов`язаний періодично проходити медичні обстеження для відновлення стану здоров`ю. Оскільки страхова відповідальність особи, яка керувала автобусом марки «Богдан А-09202», д.н.з. НОМЕР_2 12.01.2021 року застрахована в ПП «Страхова компанія «Саламандра» (страховий поліс № АР /5043041), то обов`язок відшкодувати завдану йому майнову шкоджу підлягає стягненню зі страховика, як і розмір 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Представником відповідача ТОВ «Євробус Полтава» позов визнано частково та зазначено про недоведення позивачем факту завдання йому моральної шкоди в розмірі 199183, 84 грн. та такий розмір може складати 20000 грн., яку відповідач готовий сплатити.
Положенням ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Судом встановлено, що володільцем автобуса марки «БОГДАН А-09202», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 та перевозив пасажирів, є ТОВ «Євробус Полтава», дане товариство являється роботодавцем обвинуваченого, використання транспортного засобу здійснювалося на законній підставі в ході виконання тим трудових обов`язків, а тому суд покладає обов`язок з відшкодування моральної шкоди саме на ТОВ «Євробус Полтава».
При цьому, страхова відповідальність особи, яка керувала автобусом марки «Богдан А-09202», д.н.з. НОМЕР_2 12.01.2021 року застрахована в ПП «Страхова компанія «Саламандра» (страховий поліс № АР /5043041). Страхова сума на одного потерпілого складає 260000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Пунктом 3 постанови пленуму Верховного Суду Українивід 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» встановлено, що під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інши обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Таким чином, при визначенні розміру морального відшкодування суд враховує глибину душевних та фізичних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_4 , які були пов`язані з перенесеним фізичним болем, тривалістю стаціонарного та амбулаторного лікування, тимчасовою непрацездатністю, вимушеними негативними змінами, які порушили звичний спосіб його життя, зумовили вживати заходів для відновлення стану здоров`я. Отримані ним тілесні ушкодження є тяжкими по ознаці небезпеки для життя.
З урахуванням викладеного суд оцінює завдану моральну шкоду ОСОБА_4 в розмірі 150000 грн., яка підлягає стягненню частково на його користь з ТОВ «Євробус Полтава» в розмірі 149183,84 грн. (150000 816,16 = 149183,84).
Положеннями ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування.
Визначений вказаним Законом порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні ст.124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.
Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.
Застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого.
Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди, а тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України.
Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них, яка визначена у ст.35 Закону - це відшкодування шкоди на підставі звернення потерпілого до страхової компанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.
Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової компанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
З огляду на це, протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи не звернення з заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого ст. 128 КПК України.

Водночас, у межах кримінального провадження за ст.286 КК України обставини ДТП, особа, винна у її настанні, характер і розмір завданої шкоди встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування. В цьому разі незвернення потерпілого безпосередньо до страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування.
Тому, якщо особа подала позовну заяву до суду про стягнення із страховика шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого ст.286 КК України, то вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.
Наведене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к) і зводиться до того, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.
При цьому на час розгляду справи в суді не минув річний строк на звернення до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування.
В обґрунтування розміру заявленої майнової шкоди на а.с.61 -70 наявні оригінали чеків на купівлю медичних препаратів потерпілим ОСОБА_4 , які стосуються періоду часу перебування останнього на лікуванні та пов`язані із отриманням ним тілесних ушкоджень в автопригоді, розмір яких склав 16323,15 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги в частині стягнення на користь потерпілого ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 16323,15 грн. з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».
Окрім того, відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Таким чином, розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню із страховика, тобто з ПАТ «Страхова компанія «Саламандра», складає 816,16 грн., виходячи з розрахунку 16323,15 /100 х5% =816,16 грн.
За результатами розгляду суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів вирішено судом на підставі ухвал Октябрського районного суду м.Полтави від 03.08.2021 року.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню із обвинуваченого в дохід держави.
На підставі ст.137 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати потерпілого на оплату правничої допомоги адвоката.
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 поніс витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 4000 грн. у зв`язку із наданням йому правничої допомоги в даному кримінальному провадженні, зокрема і в підготовці позову.
Відповідно до договору на надання правової допомоги № 98 від 29.01.2021 року, вартість послуг адвоката склала 4000 грн., що також підтверджено квитанцією № 98 від 29.01.2021 року.
З урахуванням складності справи, об`єму виконаних робіт адвокатом ОСОБА_5 , його участь в справі у 4 судових засіданнях, суд вважає розмір правничої допомоги обґрунтованим.
Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів, в разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У справі брали участь двоє співвідповідачів: ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» та ТОВ «Євробус Полтава».
Позовні вимоги до ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» задоволено повністю, то ТОВ «Євробус Полтава» - частково.
Таким чином суд розподіляє судові витрати між відповідачами та в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу з ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» підлягає стягненню 2000 грн., а з ТОВ «Євробус Полтава» пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1500 грн.
Керуючись ст.ст. 373, 374КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Цивільний позов прокурора до ОСОБА_7 про відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної адміністрації (одержувач ГУК у м.Полтаві/ м.Полтава/24060300, номер рахунку (ІВАN):UA 4016001, код платежу: 24060300, банк одержувача: К;казначейство України (ЕАП), , найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження) в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого в розмірі 43103 (сорок три тисячі сто три гривні) грн. 26 коп.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ПАТ «Страхова компанія «Саламандра», ТОВ «Євробус Полтава», третя особа: ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в розмірі 16323 (шістнадцять тисяч триста двадцять три) грн. 15 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 816 (вісімсот шістнадцять) грн. 16 коп.
Стягнути з ТОВ «Євробус Полтава» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 149183 (сто сорок дев`ять тисяч сто вісімдесят три) грн. 84 грн.
В іншій частині позовних вимог до ТОВ «Євробус Полтава»- відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2288 ( дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 30 коп.
Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., з ТОВ «Євробус Полтава» на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот) грн.
Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1