Справа № 991/3474/21
Провадження 1-кс/991/3530/21
У Х В А Л А
Іменем України

02 червня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах компанії МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД (MARSIAKO TECHNOLOGIES LIMITED, Кіпр) про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000521 від 18.06.2014 та скасування передачі майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , в якому адвокат прохає скасувати арешт з корпоративних прав ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРУПА СКІФ» в частині 15% від загальної частки, які на праві власності належать компанії нерезиденту України МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД (MARSIAKO TECHNOLOGIES LIMITED, Кіпр), накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Киває від 14.07.2017 у справі № 757/40439/17-к, а також скасувати передачу в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (надалі Національне агентство або АРМА) відповідних активів, яка була визначена ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2018 у справі № 757/8710/18-к.
В обґрунтування необхідності скасування арешту адвокатом зазначається, що прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні 29.04.2021 прийнято процесуальне рішення у формі постанови про закриття провадження № 0000521 у відношенні підозрюваних через відсутність доказів доведення винуватості осіб у суді і вичерпанням можливостей їх отримання. Разом з цим, оскільки арешт на корпоративні права накладався у зв`язку із існуванням підстав вважати, що таке майно було набуто ОСОБА_7 під час вчинення дій щодо легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, доказів чому у сторони обвинувачення не має, застосований захід забезпечення кримінального провадження є безпідставним та підлягає скасуванню, оскільки порушує права власника на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном.
Представники власника майна у судовому засіданні клопотання підтримали та додаткового зазначили, що окрім відсутності у сторони обвинувачення доказів для доведення вини осіб у судовому порядку, додатковою підставою закриття провадження щодо підозрюваних став і сплив строків досудового розслідування у провадженні. З огляду на вказані обставини та враховуючи надмірне обтяження права власності у тому провадженні, в якому досудове розслідування не може проводитися, просили скасувати арешт з корпоративних прав. Також у судовому засіданні адвокати пояснили, що оскільки не існує підстав для подальшого арешту майна, то відповідно і зникли підстави для передання арештованого майна в управління АРМА, у зв`язку з чим просили скасувати таку передачу, а подане клопотання задовольнити у повному обсязі.
Представник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора прокурор ОСОБА_5 , у судовому засіданні пояснив, що хоча провадження і закрито щодо підозрюваних, втім арешт накладався з метою спеціальної конфіскації майна, яка, відповідно до приписів КПК України, можлива і без наявності у провадженні підозрюваних. Також зазначив, що оскільки провадження щодо підозрюваних закриті, а загалом провадження є провадженням тих років, коли у фактових справах строки на рахувалися, то сторона обвинувачення не позбавлена можливості подальшого проведення слідчих дій, результатом яких може стати нові повідомлення про підозру. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснюється фіксація за допомогою технічних засобів.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків
Із наданих до суду матеріалів та пояснень учасників вбачається, що з 21.11.2019 в Національному антикорупційному бюро України перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 18.06.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000521, нагляд за додержанням законів в якому, у формі процесуального керівництва, здійснюється прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора.
В матеріалах вказаного провадження частково перебувають матеріали і досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003536 від 18.11.2016, в ході якого ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі 757/40439/17-к було задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на корпоративні права ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРУПА СКІФ» в частині 15% від загальної частки, які на праві власності належать компанії нерезиденту України МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД (MARSIAKO TECHNOLOGIES LIMITED, Кіпр).
В подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2018 у справі № 757/8710/18-к, корпоративні права ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРУПА СКІФ» в частині 15% від загальної частки, що на праві власності належать компанії МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Разом з тим у судовому засіданні також встановлено, що безпосередньо матеріали накладення арешту на вищевказані корпоративні права та їх передача в управління АРМА, які перебували у кримінальному провадженні № 0003536 на теперішній час знаходяться у матеріалах досудового розслідування № 0000521.
Скасування арешту майна накладеного вищезазначеною ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва та скасування передачі такого майна в управління АРМА і є предметом розгляду поданого клопотання.
Водночас, у судовому засіданні також встановлено, що старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000521 від 18.06.2014, 29.04.2021 прийнято процесуальне рішення у формі постанови про закриття провадження щодо усіх підозрюваних у даному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
В силу вимог ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Як зазначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 2 частини 1 статті 174 КПК України встановлено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Із оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на корпоративні права ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРУПА СКІФ» в частині 15% від загальної частки товариства, що на праві власності належать компанії нерезиденту України МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД (MARSIAKO TECHNOLOGIES LIMITED, Кіпр) накладався з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні досудове розслідування в якому здійснювалося за фактом створення злочинної організації Президентом України ОСОБА_13 , участі у ній Голови Державної податкової служби України, Міністра доходів і зборів України ОСОБА_7 , вчиненні у складі такої злочинної організації тяжких злочинів, що заподіяли тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди державі у великому розмірі.
Разом з цим, предметом досудового розслідування у цьому провадженні також було і створення самим ОСОБА_7 злочинної організації для легалізації коштів попередньо отриманих злочинним шляхом від участі у злочинній організації, створеної ОСОБА_13 .
Під час досудового розслідування кримінального провадження стороною обвинувачення здобуто відомості, що ОСОБА_7 вчиняв дії направлені на маскування та легалізацію доходів, одержаних злочинним шляхом за допомогою ТОВ «ОП «ГРУПА СКІФ», засновником (учасником) якої є МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД.
З огляду на викладені обставини, постановляючи ухвалу про накладення арешту на частку корпоративних прав ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРУПА СКІФ», власником якої є МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД слідчий суддя, із наданих йому стороною обвинувачення матеріалів, дійшов висновку про наявність достатніх даних вважати, що ОСОБА_7 здійснювалися дії направлені на маскування та легалізацію доходів, одержаних злочинним шляхом від участі у злочинній організації за допомогою ТОВ «ОП «ГРУПА СКІФ», а отже до майна вказаного товариства, як і до майна його учасника МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД може бути застосована норма законодавства щодо спеціальної конфіскації. Разом з цим слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі також взято до уваги і санкцію ч. 3 ст. 209 КК України, яка була інкримінована ОСОБА_7 та передбачала конфіскацію майна як виду покарання.
Поряд з вищевикладеним, як вбачається із постанови старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 від 29.04.2021, матеріали кримінального провадження № 0000521 від 18.06.2014, не містять доказів створення ОСОБА_13 злочинної організації, а отже і доказів участі ОСОБА_7 у злочинах вчинюваних такою організацією. Разом з цим, за твердженням прокурора, у матеріалах провадження відсутні і докази, які б підтверджували отримання ОСОБА_7 (або іншими особами для ОСОБА_7 ) коштів, як від діяльності злочинної організації, так і від діяльності «податкових майданчиків». Також у постанові зазначено, що матеріали досудового розслідування не містять відомостей і щодо походження грошових коштів, за які набувалося майно у власність та належність таких коштів саме ОСОБА_7 .
Крім того, відповідно до постанови прокурора від 29.04.2021, матеріали досудового розслідування № 0000521 також не містять доказів і створення ОСОБА_7 злочинної організації, метою діяльності якої була легалізація коштів отриманих злочинним шляхом, а сам факт вчинення відповідного злочину до Єдиного реєстру досудового розслідування не вносився, а отже досудове розслідування по ньому не здійснювалося.
На підставі викладених обставин прокурором у кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення у формі постанови від 29.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000521 щодо підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .
За наведених обставин, оскільки однією з підстав накладення арешту на корпоративні права ТОВ «ОП «ГРУПА СКІФ», власником яких є МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД, було забезпечення їх збереження з метою спеціальної конфіскації, оскільки вони були набуті та використовувалися під час легалізації ОСОБА_7 грошових коштів здобутих злочинним шляхом в межах діяльності створеної ним злочинної організації саме для забезпечення відповідної легалізації, а досудове розслідування в даних провадженнях закінчено шляхом закриття проваджень щодо підозрюваних на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя переконаний, що у продовженні застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
Як зазначалося вище, за загальним правилом, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.
Виходячи із встановлених у судовому засіданні обставин, оскільки застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту корпоративних прав суб`єкта господарювання ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРУПА СКІФ», що на праві власності належать МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД (MARSIAKO TECHNOLOGIES LIMITED, Кіпр), не забезпечує досягнення мети у тому провадженні в якому він був застосований та в якому на теперішній час перебувають матеріали накладення арешту через закриття провадження щодо підозрюваних у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення їх винуватості в суді і вичерпанням можливості отримання таких доказів (закінчилися строки досудового розслідування), а сам арешт порушує право законного власника майна на вільне володіння, користування та розпорядження ним, на переконання слідчого судді такий арешт підлягає скасуванню.
Поряд з наведеним вважаю за необхідне зазначити, що питання про скасування арешту майна, який був накладений з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчим суддею не вирішувався у ході розгляду справи, оскільки відповідно до постанови прокурора від 29.04.2021 останнім при прийнятті відповідного процесуального рішення були скасовані арешти, накладені саме з метою конфіскації майна, що корелюється з приписами ч. 3 ст. 174 КПК України (прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації), а отже на момент звернення представника власника майна до слідчого судді, ухвала суду від 14.07.2017, в цій частині втратила свою актуальність через скасування такого арешту прокурором.

З приводу скасування передачі майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Частина 1 статті 9 КПК України зазначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України (ч. 4 ст. 9 КПК України).
Разом з цим ч. 5 ст. 9 КПК України зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Разом з цим ч. 3 ст. 26 КПК України зазначає. що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до статті 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд (рішення від 06.03.2018 у справі № 243/6674/17-к).
У даному випадку, чинним кримінальним процесуальним законодавством, на противагу вирішенню питання накладення арешту та скасування арешту майна, не передбачено, ні в апеляційному, ні в іншому порядку перегляд рішення про передачу майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, що істотно порушує право осіб на ефективний засіб юридичного захисту.
Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду слідчим суддею питання щодо скасування передачі майна в управління Національному агентству.
У рішенні по справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» Європейський суд з прав людини зазначив, що справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановлення контролю за її використанням і було надане відшкодування.
За таких обставин, враховуючи, що питання про передачу активів в управління Національному агентству, відповідно до положень КПК України та Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» є похідним і напряму залежить від арешту майна, який повинен йому передувати, слідчий суддя вважає за можливим, з метою забезпечення права на ефективний засіб юридичного захисту, розглянути клопотання заявника в частині скасування передачі майна в управління Національному агентству та застосувати аналогію закону за правилами, закріпленими в Главі 17 КПК України.
Як було раніше зазначено та встановлено у судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2018 у справі № 757/8710/18-к, Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів передані в управління корпоративні права ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРУПА СКІФ» в частині 15% від загальної частки, що на праві власності належать компанії нерезиденту України МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД (MARSIAKO TECHNOLOGIES LIMITED, Кіпр).
Так, стаття 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» зазначає, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.
За наведених обставин, оскільки норма закону, який визначає спосіб передання та прийняття в управління активів безпосередньо вимагає накладення арешту на таке майно (активи), враховуючи прийняте слідчим суддею рішення щодо відсутності підстав для подальшого продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту таких активів корпоративних прав суб`єкта господарювання в частині 15% від загальної його частки, право власності на які належить МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність скасування і передачі в управління АРМА корпоративних прав ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРУПА СКІФ» в частині 15% від загальної частки, які на праві власності належать вищевказані компанії нерезиденту України.
Підсумовуючи наведене та виходячи із фактичних даних, наявних у матеріалах клопотання, враховуючи закриття кримінальних проваджень щодо підозрюваних, відсутність здійснення досудового розслідування за тими фактами, досягнення дієвості в яких і могло б здійснюватися за рахунок арешту відповідного майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах компанії МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД (MARSIAKO TECHNOLOGIES LIMITED, Кіпр) про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000521 від 18.06.2014 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року у справі № 757/40439/17-к на майно, що на праві власності належить компанії нерезиденту України МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД (MARSIAKO TECHNOLOGIES LIMITED, Кіпр), а саме: корпоративних прав ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРУПА СКІФ» () в частині 15% від загальної частки.

Скасувати порядок зберігання майна, визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2018 року у справі № 757/8710/18-к, шляхом скасування передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів майна, що на праві власності належить компанії нерезиденту України МАРСІАКО ТЕХНОЛОДЖІС ЛІМІТЕД (MARSIAKO TECHNOLOGIES LIMITED, Кіпр), а саме: корпоративних прав ТОВ «ОХОРОННЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРУПА СКІФ» () в частині 15% від загальної частки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1