Справа № 158/1392/21 Провадження №11-кп/802/552/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:скасування звільнення від відбування покарання Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
представника центру пробації ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 червня 2021року,

В С Т А Н О В И В:

Ківерцівський РС філії ДУ «Центр пробації» звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Волинського апеляційного суду від 20.11.2019 року за ч.3 ст. 185,ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Своє звернення Ківерцівський РС філії ДУ «Центр пробації» мотивує тим, що засуджений ОСОБА_8 будучи 17.12.2019 року ознайомленим з порядком та умовами виконання вимог вироку суду, з обов`язками покладеними на нього судом, встановленням днів реєстрації, а також про те, що згідно зі ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, незважаючи на це, та на неодноразове проведення профілактичних бесід, ОСОБА_8 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, за що до Ківерцівського районного суду 23.09.2020 року було направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, ухвалою від 08.10.2020 року у поданні було відмовлено. Однак, засуджений ОСОБА_8 належних висновків не зробив та знову вчинив адміністративні правопорушення після відмови в задоволенні подання, а семе: 21.12.2020 року за ч. 2 ст.126 КУпАП та 12.03.2021 року за ч.2 ст. 126 КУпАП. Також засуджений 05.05.2021 року не з`явився на реєстрацію, 07.05.2021 під час відвідування органу пробації пояснив, що йому оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.4 ст. 246 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Посилаючись на дані обставини, просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_8 та направити його в місця позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 червня 2021року вищевказане подання задоволено. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Волинського апеляційного суду від 20.11.2019 року.

Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що наявні підстави, передбачені ч.2 ст.78 КК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного судом.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням засуджений ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання органу пробації. Крім того, зазначає про те, що відповідно до п.3 ст. 166 КВК України систематичними визнаються вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень. Зазначає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами без посвідчення водія, жодним чином не вказує на нього як на особу, яка не бажає виконувати покладені на неї обов`язки за вироком суду, тим більше, що вищенаведена норма Закону чітко вказує про необхідну кількість вчинених адміністративних правопорушень. Разом з тим, вказує, що місцевий суд мотивуючи своє рішення про зміну призначеного йому випробувального строку, зазначає про вчинення ним нового злочину передбаченого ч.2 та ч.4 ст.246 КК України, і згідно Закону, на думку суду це є найсуттєвішим порушенням умов випробування. Однак, диспозиція ст. 246 КК України передбачає відповідальність за незаконну порубку, незаконне перевезення, зберігання, збут лісу, і говорити чи він вчинив злочин чи ні рано, так як відсутній обвинувальний вирок суду. Крім цього, звертає увагу суду, що його неявка 05.05.2021 року на реєстрацію у орган пробації на пряму пов`язана із цілодобовим домашнім арештом, який був йому визначений ухвалою Старовижівського районного суду. А тому вважає, несправедливою ту обставину, що 07.05.2021 року, коли він з`явився у КВІ його ознайомили із поданням про зміну строку із випробувального на реальний. Також зазначає, що ним протягом 2020 року виконувались покладені на нього обов`язки. Окрім того, вказує, що за вищевказаною адресою проживає із громадською дружиною та 4 неповнолітніми та малолітніми дітьми. Троє з яких від попереднього шлюбу дружини ї її колишнього чоловіка, який помер, сама вона не працює, а тому він береться за будь-який підробіток для того, щоб хоч якимись чином фінансово забезпечити сім`ю.

Разом з тим, на електронну адресу Волинського апеляційного суду 24.06.2021 року надійшло заперечення на апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 в якому старший інспектор сектору майор внутрішньої служби ОСОБА_9 просить залишити без змін ухвалу суду першої інстанції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 до відбування покарання призначеного вироком Волинського апеляційного суду від 20.11.2019 року.

В судове засідання засуджений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що достеменно підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №888, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 за його відсутності.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали і доводи апеляційної скарги, прокурора та представника органу пробації, які вважали скаргу безпідставною та просили її залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з особової справи ОСОБА_8 , вироком Волинського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року, скасовано вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування.
Залишено ОСОБА_8 покарання призначене вироком Ковельського міськрайонного суду від 25 липня 2019 року за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.07.2019 та невідбутого покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.12.2017, призначено до відбуття ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.
На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
17 грудня 2019 року вказаний вирок був прийнятий органом з питань пробації до виконання та засуджений ОСОБА_8 був поставлений на облік.
Відповідно до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Із законодавчого визначення слідує, що несприятливі правові наслідки у виді направлення засудженого для реального відбування призначеного покарання визначаються його поведінкою протягом іспитового строку за умов невиконання покладених на нього обов`язків, допущення систематичних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, вчинення нового злочину і цим самим недоведено своє виправлення. У кожному конкретному випадку суд повинен з`ясувати причини невиконання законодавчо визначених умов.
Контроль за поведінкою засуджених осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, та його порядок визначений Кримінально-виконавчим кодексом України (далі - КВК).
Так, ч.3 ст.166 КВК визначено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Частиною 4 вказаної норми КВК встановлено, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Як вбачається з особової справи №51/2019 р., засуджений ОСОБА_8 17.12.2019 року був ознайомлений з порядком та умовами виконання вимог вироку суду, з обов`язками, покладеними на нього судом, також під підпис йому була оголошена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, а також ОСОБА_8 був ознайомлений, що згідно зі ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконає обов`язки, покладені на нього судом, або систематично вчиняти правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробування.

23 вересня 2020 року, через неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, орган пробації звертався до Ківерцівського районного суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, у задоволенні якого 08 жовтня 2020 року відмовлено.

В подальшому, засуджений ОСОБА_8 знову притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 21.12.2020 року за ч. 2 ст.126 КУпАП та 12.03.2021 року за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, 05.05.2021 року засуджений ОСОБА_8 не з`явився на реєстрацію, як було встановлено з надуманих підстав, оскільки 07.05.2021 під час відвідування органу пробації пояснив, що йому було оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.4 ст. 246 КК України, і застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому він і не з`являвся на реєстрацію.

За неявку на реєстрацію, 07.05.2021 року засудженому було винесено письмове попередження.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, те, що ОСОБА_8 в період іспитового строку неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі після відмови в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, тобто останній належних висновків не зробив та свідомо не бажає ставати на шлях виправлення, в період іспитового строку ОСОБА_8 було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 та ч.4 ст. 246 КК України, відомості про який внесено до ЄРДР, при цьому останній в судовому засіданні під час вирішення питання про застосування щодо нього запобіжного заходу не заперечив свою причетність до інкримінованих йому злочинів, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом не звертався до слідчого, прокурора з заявою про надання дозволу на відлучення з постійного місця проживання до Ківерцівського РС, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо необхідності скасувати засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання призначеного за вироком суду. Такі висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, відповідними фактичним обставинам справи, поведінці засудженого та його ставленню до вчиненого злочину, а також відповідними його ставленню до наданої державою можливості відбувати покарання без ізоляції від суспільства, якою засуджений не скористався, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив, про що свідчить порушення умов іспитового строку, вчинення адміністративних правопорушень та нового злочину, а тому у задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 407,409 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 червня 2021року, якою задоволено подання Ківерцівського РС філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного вироком Волинського апеляційного суду від 20.11.2019 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді