КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 18 березня 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу генерального прокурора ОСОБА_7 , та змінено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід з домашнього арешту у певний час доби на заставу в розмірі, що становитиме тридцять п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 79 450 (сімдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн., та покладено обов`язки, передбаченні ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою змінити відносно підозрюваного ОСОБА_6 з домашнього арешту у певний час доби на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, невмотивованою через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та такою, що порушує законні права та інтереси підозрюваного.
Зокрема, як стверджує апелянт, слідчим суддею визначено непомірний розмір застави для підозрюваного ОСОБА_6 , з урахуванням того, що на його утриманні перебуває мати пенсіонерка, яка має проблеми із здоров`ям.
Звертає увагу апелянт на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, з вищою юридичною освітою, має проблеми із здоров`ям, від органів досудового розслідування та суду не переховувався, веденню кримінального провадження не перешкоджав, опору працівникам правоохоронних органів не чинив. Окрім того, ОСОБА_6 не порушував режим домашнього арешту та виконував покладенні на нього обов`язки, відтак висновки про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 23 січня 2020 року внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000105, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

13 серпня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

15 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
24 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під домашнім арештом в нічний час доби до 13.02.2021.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.02.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 8 місяців, а саме до 13.04.2021 року.
08 лютого 2021 року прокурор Офісу генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у виді застави.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року частково задоволено клопотання .

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 6 даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України, про те, не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Слідчий суддя, аналізуючи наявність чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, їх зменшення, збільшення чи появу нових, врахував, що з обставин, наведених в клопотанні, ризики, які були доведені під час застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби не зменшилися, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. Тому, слідчий суддя взяв до уваги, що є ризик того, що підозрюваний під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує, може вчинити спробу переховуватися від слідства та суду, а з огляду також на сплив 6-місячного строку перебування ОСОБА_6 під домашнім арештом, з метою забезпечення контролю за його належною процесуальною поведінкою, змінив ОСОБА_6 запобіжний захід на заставу.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, та законність прийнятого рішення, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу, всупереч доводам апеляційної скарги захисника.

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Незважаючи на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначено у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року)

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_6 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для зміни підозрюваному запобіжного заходу. З огляду на те, що обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
При зміні запобіжного заходу слідчий суддя, врахував дані про майновий стан підозрюваного і його родини, поклав на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, але не в межах строку досудового розслідування (до 13.04.2021), а з урахуванням положень ч.7 ст. 194 КПК України на строк 2 місяці, тобто до 09.04.2021, з чим колегія суддів погоджується.

Окрім того, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, рівень соціальних звязків Іванюка О.О., відомості, що характеризують його особу, попередній досвід роботи, майновий стан ОСОБА_6 та його родини, з метою запобігання вищевказаним ризикам, слідчий суддя вірно вирішив, що найбільш дієвим та оптимальним заходом, який забезпечить виконання підозрюваним покладених обов`язків, а з іншого боку не обмежить його пересування та інші права, буде запобіжний захід у виді застави в розмірі що становитиме тридцять п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 79 450 (сімдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності часткового задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів суду обставини, за якими закон пов`язує можливість зміни дії запобіжного заходу у вигляді застави, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегією суддів не встановлено достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги захисника щодо зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Підстав для продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 , колегія суддів не убачає, оскільки сплив шестимісячний строк перебування підозрюваного під домашнім арештом, що порушуватиме вимоги ч. 6 ст. 181 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 200, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2021 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Офісу генерального прокурора ОСОБА_7 , та змінено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід з домашнього арешту у певний час доби на заставу в розмірі, що становитиме тридцять п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 79 450 (сімдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн., та покладено обов`язки, передбаченні ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/6385/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Провадження № 11сс/824/1726/2021 Доповідач ОСОБА_1
Категорія ст.179 КПК .