У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого 2 СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження. Дана скарга обґрунтована тим, що 14 квітня 2017 року суддею Краматорського міського суду ОСОБА_5 вчинено відносно заявника кримінальне правопорушення, з ознаками складу злочину, передбаченого ст.ст. 364, 375 КК України. Обставини даного кримінального правопорушення полягають у тому, що 14 квітня 2017 року під час судового засідання по справі № 234/5409/17 у межах кримінального провадження № 0000559 від 23 травня 2016 року у Краматорському міському суді в режимі відеоконференції з Червонозаводским районним судом м. Харкова, у якому знаходився заявник, слідчий суддя ОСОБА_5 , грубо порушивши норми процесуального законодавства, за необґрунтованою заявою особи, що не була стороною у кримінального провадженні, незаконно перенесла судове засідання по цій справі на 20 днів. При цьому, таке перенесення слухання по справі № 234/5409/17, предметом якого була його скарга на бездіяльність процесуального керівника прокурора військової прокуратури сил АТО щодо не розгляду ним клопотання про проведення процесуальних дій в кримінальному провадженні, у якому заявник є потерпілим, було мотивоване явно абсурдними причинами, а саме неможливості розгляду зазначеної скарги через постановлення слідчим військової прокуратури сил АТО постанови про проведення психолого-психіатричної експертиз, яку заявник мав пройти у м. Слов`янськ. Необґрунтоване і незаконне перенесення ОСОБА_5 розгляду його скарги у межах судової справи № 234/5409/17 дало можливість слідчому винести постанову про закриття кримінального провадження № 0000559, чим заявникові було заподіяно значну шкоду.

14 квітня 2017 року заявник звернувся до прокуратури Харківської області із заявою про відносно нього кримінального правопорушення з боку громадянки ОСОБА_5 зі складом злочину, що передбачений ст.ст. 364, 374 КК України. Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду від 02 червня 2017 року зобов`язано прокурора прокуратури Харківської області не пізніше 4 годин після отримання копії ухвали внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного у його заяві від 14 квітня 2017 року та надати йому документ, що підтверджує її реєстрацію. На виконання наведеної ухвали слідчого судді службовими особами прокуратури 09 червня 2017 року внесено до ЄРДР відомості за № 0000552. При цьому, всупереч вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, до ЄРДР внесені лише частково відомості його заяви від 14 квітня 2017 року, а саме лише за ч. 1 375 КК України, а відомості за ст. 364 КК України до ЄРДР внесені не були.

У подальшому кримінальне провадження № 0000552 від 09 червня 2017 року скероване до прокуратури Донецької області, а потім до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ. Він, як заявник та потерпілий у даному кримінальному провадженні жодного разу належним чином не викликався на проведення слідчих дій, не допитувався, не отримував інформації про рух кримінального провадження. Крім того, його намагання ініціювати проведення слідчих дій в даному кримінальному провадженні шляхом надання відповідних клопотань в прядку ст. 220 КПК України, зводились нанівець незаконною бездіяльністю службових осіб.

29 грудня 2020 року заявник поштою отримав повідомлення ТУ ДБР у м. Краматорськ за підписом слідчого другого слідчого відділу ОСОБА_6 , разом із його ж постановою від 17 грудня 2020 року про чергове закриття вказаного кримінального провадження.

В обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження, в постанові викладені сфальсифікована слідчим ОСОБА_7 обставини, які не підтверджуються жодним належним, допустимим і достовірним доказом, але які на думку слідчого начебто свідчать про відсутність в діях судді Краматорського міського суду ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

З наведеною постановою заявник не згоден та вважає її незаконною, необґрунтованою і невмотивованою, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 110 КПК України щодо змісту, ст. 9 КПК України щодо обов`язку слідчого встановити усі обставини кримінального провадження, забезпеченням ним прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, оскаржувана постанова за своїм змістом та обґрунтуванням повторює постанову старшого слідчого 1 слідчого відділу слідчого управління ОСОБА_8 від 26 грудня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000552, постанову слідчого в ОВС 3 слідчого відділу ОСОБА_9 від 22 липня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000552, постанову слідчого в ОВС 3 слідчого відділу ОСОБА_9 від 11 листопада 2019 року про закриття того ж кримінального провадження, а також постанову слідчого ОСОБА_4 про вже четверте закриття даного кримінального провадження.

Тому, просить суд, скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000552, винесену слідчим 2 слідчого відділу ТУ ДБР ОСОБА_4 , а також відвести даного слідчого від наведеного кримінального провадження, зобов`язати слідчого у даного кримінальному провадженні здійснити певні слідчі та процесуальні дії та зобов`язати прокурора здійснювати процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні відповідно до положень КПК України і керувати діями слідчого.

В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд карги за його відсутності, в якій на заявлених них вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду клопотання, в якому просив відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його скарги, оскільки під час досудового розслідування не здобуто будь-яких об`єктивних доказів того, що в діях слідчого судді Краматорського міського суду ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, а сама стаття 375 Кримінального кодексу України визнане неконституційною на підставі рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2020 від 11 червня 2020 року.

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скраги повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши наявні матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, слідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Так, у ході судового розгляду з достовірністю було встановлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке розташоване у м. Краматорськ перебувало кримінальне провадження № 0000552 від 09 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.
Відомості до ЄРДР внесені відомості за № 0000552 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 червня 2017 року, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР, викладені у заяві ОСОБА_3 від 14 квітня 2017 року за фактом винесення завідомо неправосудного рішення слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області ОСОБА_5 .
Слідчий, який здійснював досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні, виніс постанову про закриття даного кримінального провадження від 17 грудня 2020 року, у зв`язку із тим, що набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння вчинені особою.
Так, в постанові слідчого від 17 грудня 2020 року зазначено, що під час досудового розслідування не здобуто будь-яких об`єктивних доказів того, що в діях слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області ОСОБА_5 постановлення завідомо неправосудного вироку, рішення/, ухвали або постанови, слідством не встановлено, і можливості встановити це слідчим шляхом вичерпані, в діях останньої відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України. Також зазначено, що 11 червня 2020 року рішенням Конституційного Суду України № 7-р/2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) статтю 375 КК України, а втратить чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом цього рішення.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що висновки слідчого за результатами проведеного досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні засновуються на втраті чинності статтею Кримінального закону, за якою вносились відомості до ЄРДР, внаслідок визнання її такою, що не відповідає положенням Конституції України (неконституційною).
В розумінні статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною другою статті 9 Кримінального процесуального кодексу України встановлено принцип законності, який полягає у обов`язку слідчого (прокурора, керівника органу досудового розслідування) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, подальше здійснення кримінального провадження внаслідок декриміналізації та скасування кримінально-правової заборони, яка діяла раніше та якою певні дії або бездіяльність визнавалися кримінальними правопорушенням, фактично є неможливим, а закриття такого провадження за даною обставиною є логічним та обґрунтованим завершенням досудового розслідування.

Відповідно до ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, рішення слідчого обумовлене законними підставами для закриття кримінального провадження й будь-яким чином не порушує встановлений Кримінальним процесуальним законом порядок здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги, які ставляться до процесуального рішення слідчого - постанови у ст. 110 КПК України, в цілому дотримані, а отже постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та скасуванню не підлягає.
Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Що ж стосується інших вимог заявника про відвід слідчого від кримінального провадження та зобов`язання слідчого та прокурора здійснити певні процесуальні або слідчі дії, то з цього приводу слідчий суддя вважає за належне зазначити про наступне.
Кримінальним процесуальним законом чітко визначено рішення, які можуть ухвалюватись за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, зокрема, це може бути, як скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, вчинити або припинити певну дію, так і відмова у задоволенні скарги.
Зважаючи на вимоги, які ставляться до скарг, які подаються під час проведення досудового розслідування, строків їх розгляду, суб`єктів їх подання та підстав для їх пред`явлення тощо, слідчий суддя приходить до висновку, що поєднання вимог про скасування постанови про закриття кримінального провадження та скасування інших процесуальних рішень слідчого, дізнавача або прокурора чи зобов`язання їх вчинити або припинити певні дії, є неможливим. Тим більш, заявником жодним чином не доведено та не надано будь-яких доказів, що ним заявлялись клопотання про здійснення певних слідчих дій, а слідчим було відмовлено йому у задоволенні клопотання про дослідження певних доказів, допиту заявника у якості потерпілого, допиту свідка тощо.
Розглядаючи скаргу ОСОБА_3 в частині вимоги щодо відведення слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 від розгляду зазначеного кримінального провадження слідчий суддя, виходить з наступного.
Так, згідно ч.1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
В той же час, вимоги заявника про відвід слідчого не містять належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, а так само заявником не наведено доказів та обставин, які б обумовлювали існування підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання слідчого та прокурора здійснити певні дії, а також зважаючи на те, що слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови ОСОБА_3 у задоволенні вимог щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим скарга в частині вищевказаних вимоги задоволенню не підлягає.
На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого 2 СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1