Номер провадження: 11-сс/813/926/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000759 від 03 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який становить двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто сорок п`ять тисяч чотириста гривень, відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000759 від 03 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Строк дії запобіжного заходу визначено на шістдесят днів, до 02 серпня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій стверджує про те, що оскаржувана ухвала є незаконною та безпідставною з огляду на неповноту судового розгляду слідчим суддею, а застосований запобіжний захід невиправдано суворий, тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що слідчий суддя дійшов неправильного висновку про те, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та про наявність ризиків у кримінальному провадженні, оскільки з поведінки ОСОБА_7 вбачається, що він не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, на етапі досудового розслідування ОСОБА_7 повністю визнає свою вину, сприяє розкриттю кримінального правопорушення, у розшуку не перебував, відтак, ризик переховування є недоведеним.

Таким чином, на переконання захисника, відносно ОСОБА_7 повинен дотримуватись принцип свободи, оскільки тримання під вартою буде фактичним відбуванням покарання за злочин, за який його не засуджено.

Позиції сторін кримінального провадження.

Від захисник ОСОБА_6 на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява останньої, в якій вона просить провести розгляд її апеляційної скарги у її відсутність, апеляційну скаргу підтримала, просила задовільнити.
Від прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 надійшла заява, в якій він просить розглянути зазначену апеляційну скаргу захисника в письмовому провадженні без участі сторін.
За таких обставин, враховуючи, що всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності, керуючись положеннями ст.406 КПК України, суд апеляційної інстанції проводить розгляд апеляційної скарги у письмовому апеляційному провадженні.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законим є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальний процесуальним законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався визначений у передбаченому законом порядку суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України регламентовано, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи те, що захисник в апеляційній скарзі не ставить під сумнів обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, а іншими учасниками кримінального провадження це питання не оскаржується, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині.
Що стосується наявності ризиків у цьому кримінальному провадженні та врахування слідчим суддею обставин, передбачених ст.178 КПК України.
Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Крім того, апеляційний суд враховує обставину того, що підозрюваний самостійно до органу досудового розслідування не з`явився, був затриманий потерпілим до приїзду слідчо-оперативної групи, що у своїй сукупності з тяжкість можливого покарання може свідчити про наявну можливість останнього, якою по суті і є ризик, переховуватись від органів досудового розслідування, слідчого судді та, у разі подальшого складання обвинувального акту, суду.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що у цьому випадку має місце ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Водночас, апеляційний суд вважає обґрунтованим ризик незаконного тиску на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки після отримання процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 має процесуальну можливість на ознайомлення з матеріалами справи, відтак, достеменно знайти анкетні відомості, зокрема, адреси проживання, роботи, свідків та потерпілого.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно із ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, з метою виконання завдань кримінального процесуального закону, вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, на обґрунтоване переконання апеляційного суду, у цьому кримінальному проваджені реальним є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливості вчинення підозрюваним іншого злочину, з огляду на самі обставини інкримінуємого кримінального правопорушення, а саме корисливу спрямованість, а також враховуючі відомості про підозрюваного, який офіційного джерела прибутку не має, офіційно непрацевлаштований, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за корисливі злочини проти власності, відтак, є підстави стверджувати ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.
Водночас, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскілки, дійсно, стороною захисту не надано будь-яких матеріалів, які свідчать про право перебування ОСОБА_7 за адресою, на яку посилався він та захисник, таким чином апеляційним суд погоджується з мотивами слідчого судді.
Разом з цим, змістом оскарженої ухвали також спростовуються твердження захисника про те, що під час розгляду клопотання не було враховано можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріалами, які додані до вказаного клопотання, встановлено достатні підстави для застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За таких обставин та враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси обґрунтовано прийшов до переконання, що у даному випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на цьому етапі кримінального провадження.
Матеріали справи не містять даних про обставини, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.
Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Таким чином, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про те, що апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого суді Суворовського районного суду м. Одеси, від 04 червня 2021 року - без змін.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404-407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить сорок п`ять тисяч чотириста гривень, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000759 від 03 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4