Справа № 191/1148/21
Провадження № 1-кп/191/72/21
У Х В А Л А

15 квітня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря- ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР №0000135 від 19.02.2021, відносно
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 на станції Ключева, Краснодарського краю, РФ, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст.89 КК України, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000135 від 19.02.2021 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити кримінальне провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області, клопотань про колегіальний розгляд справи не заявлено.

Таким чином, заслухавши прокурора, обвинувачену, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, розгляд справи проводити одноособово.

Також в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 19.04.2021.
Зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, а також враховуючи репутацію обвинуваченої, яка раніше судима за вчинення умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, не працює, тим самим не має постійного джерела доходів, не одружена, утриманців не має, тобто у неї відсутні міцні соціальні зв`язки, не має постійного місця проживання, вчинила злочин щодо особи похилого віку, а тому вважає, що єдиним запобіжним заходом, який може забезпечити виконання покладених на обвинувачену ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, є тримання під вартою. Прокурор вважає, що таким чином, з боку обвинуваченої ОСОБА_5 наявні ризики, передбачені пп.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував.
Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник проти клопотання прокурора не заперечували
Суд, розглянувши клопотання прокурора, та заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України суд до спливу продовжуваного строку зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовжування тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченої даного виду запобіжного заходу, на даний час не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, досудове розслідування закінчено та обвинувальний акт надійшов на розгляді до суду, свідки та потерпілі у кримінальному провадженні судом не допитані, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачена ОСОБА_5 має можливість незаконно вплинути на свідків та переховуватись від суду . З урахуванням наявності зазначених ризиків, а також з огляду на тяжкість вчиненого злочину, характеру інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_5 діяння, строку покарання, яке може бути їй призначено, беручи до уваги обставини, визначені у ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченої іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам, а отже, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 строк тримання під вартою.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останньої, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 314, 331 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на 13 год. 10 хв. 19 квітня 2021 року.

Судовий розгляд проводити одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати осіб, зазначених в обвинувальному акті.

Клопотання прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 13 червня 2021року.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. В іншій її частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1