Справа № 572/2511/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого cудді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора - ОСОБА_3

представника ВК-46 - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни заяву засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Деснянського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2012 року за ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років - про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, більш м`яким у виді обмеження волі.

Початок строку покарання 12.07.2012 року, кінець строку покарання 10.11.2021 року.

ВСТАНОВИВ :

До Сарненського районного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, більш м`яким у виді обмеження волі.

В судовому засіданні засуджений подану заяву підтримав, вважає, що він став на шлях виправлення, оскільки бажає працювати, вказує, що протягом останнього часу він не мав дисциплінарних стягнень.

Захисник підтримала заяву засудженого, зазначає, що в його поведінці наявна позитивна динаміка.

Представник установи заперечує щодо заяви засудженого.

Прокурор вважає, що заява засудженого не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_6 характеризується негативно, не став на шлях виправлення.

Із матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Деснянського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2012 року, за вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

ОСОБА_6 дійсно відбув 2/3 частину строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, що передбачено п.3 ч.4 ст.82 КК України, згідно із якою - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (невідбута частина покарання становить 7 місяців 11 днів) і, відповідно до ч.3 ст.61 КК України, може відбувати покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про наявність стягнень та заохочень засуджений протягом періоду відбування покарання не заохочувався, мав 19 дисциплінарних стягнень, характер яких, відповідно до ст.133 КВК України свідчить про те, що вони відносяться до злісних порушень установленого порядку відбування покарання.

Із змісту наданих суду для дослідження характеристик від 24 липня 2018 року та 15 травня 2019 року вбачається, що засуджений характеризується як такий, що неодноразово порушував вимоги режиму відбування покарання, на виробництві установи не працевлаштований, участі у суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов за власною ініціативною не приймає.

Адміністративною комісією ДУ «Маневицька ВК №42» та адміністративною комісією ДУ «Катеринівська ВК-46» було відмовлено ОСОБА_6 у направленні до суду подання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, як такому, що не стає на шлях виправлення.

Вказані обставини доводяться витягами з протоколів №14 від 24 липня 2018 року та №9 від 15 травня 2019 року, а також опитувальними листами з цього приводу.

Крім цього, судом враховано, що ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2020 року, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року, ОСОБА_6 було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як такому, що не став на шлях виправлення.

З огляду на наведене, враховуючи, що засуджений протягом терміну відбуття покарання піддавався дисциплінарним стягненням, характеризується негативно, не працевлаштований - суд вважає, що судом не здобуто доказів того, що останній дійсно став на шлях виправлення, через що заява засудженого не підлягає до задоволення.

На підставі ст.82 КК України, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, більш м`яким у виді обмеження волі відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя