ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/372/21 Справа № 188/141/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 - представника ТОВ КЕВПРОД на ухвалу слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000028 за ч. 2 ст. 191 КК України, -
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_6

в режимі відеоконференції
прокурора ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000028 за ч. 2 ст. 191 КК України.
Накладено арешт на майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме: 444 мішка з паливними палетами, загальною вагою 15 520 кг.
Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, яке визнано речовим доказом, підлягає задоволенню, з метою запобігання приховування або знищення речових доказів, шляхом приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для забезпечення проведення необхідних оглядів за участі відповідних спеціалістів, призначення в подальшому експертиз.

В апеляції:
- адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, на те, що слідчий не надав доказів підтвердження законності і мети накладення арешту або доказу, що паливні палети здобуті злочинним шляхом, чи були об`єктом кримінального правопорушення.
Зазначає, що слідчий суддя помилково прийшов до висновку, що паливні палети з лушпиння соняшника, які були вилучені під час огляду, були адресовані КП Петропавлівська ЦЛ. До такого хибного висновку слідчий суддя прийшов з огляду на неповноту дослідження наданих доказів. Так, КП Петропавлівська ЦЛ було зазначено як місце розвантаження, але одержувачем розвантаженого товару був виключно ТОВ КЕВПРОД.
Звертає увагу, що ані клопотання слідчого, ані оскаржувана ухвалу не містять відомостей, що ТОВ КЕВПРОД намагалися приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити або відчужити паливні палети.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, співставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до таких висновків.
Доводи апеляції щодо необґрунтованості накладення арешту на майно є безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином.
За наявними матеріалами долученими до клопотання про арешт тимчасово вилученого майна встановлено, що 03 лютого 2021 року до ЄРДР за № 0000028 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2021 року надано дозвіл на проведення огляду господарського приміщення (котельні) за адресою: Дніпропетровська обл., смт. Петропавлівка, вул. Миру, 102, з метою виявлення та вилучення предметів злочину, а саме поліпропіленових мішків з паливними пелетами, які зберігаються у вказаному приміщенні.
В ході проведення огляду приміщення котельні, 06 лютого 2021 року виявлено та вилучено 444 мішка з паливними палетами, які важать 15 520 кг.
Наявними матеріалами підтверджено, що постановою слідчого СВ Петропавлівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 444 мішка з паливними палетами визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000028 від 03.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За таких обставин, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя в повному обсязі дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, враховано правову підставу для накладення арешту, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для підозрюваного або інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтована та доцільна.
Посилання апелянта на те, що ТОВ «КЕВПРОД» є власником арештованого майна, а слідчий суддя помилково прийшов до висновку, що паливні палети були адресовані КП Петропавлівська ЦЛ, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не були доведені, підлягають встановленню під час досудового розслідування кримінального провадження та не мають визначатись слідчим суддею в межах провадження, де арештоване майно є об`єктом вчинення злочину.
Отже, оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у чіткій відповідності до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляцій адвоката не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим апеляційні вимоги задоволенню не підлягають, а оскаржувана ухвала повинна бути залишена без змін.
У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - представника ТОВ КЕВПРОД - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000028 за ч. 2 ст. 191 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4