Справа № 366/1442/21
Провадження № 1-кп/366/179/21
ВИРОК
Іменем України
13 липня 2021 року смт. Іванків
Іванківський районний суд київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Іванківського районного суду Київської області кримінальне провадження № 0000442, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Іловайськ, Донецької області, раніше не судимого, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
В період часу з 08 год. 00 хв. 13.05.2021 року по 08 год. 00 хв. 14.05.2021 року, інспектори СРПП відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на службовому автомобілі марки РЕНО моделі Дастер, перебували на добовому чергуванні.
14 травня 2021 року, приблизно о 02 год. 15 хв., інспектори СРПП відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час патрулювання, помітили як легковий автомобіль марки Тойота модель Авенсіс, д. н. з. НОМЕР_1 , розпочав рух від кафе-бару «Журавлі» в напрямку м. Київ, в темну пору доби, без увімкненого світла фар та ближнього світла фар, що є порушенням ПДР України, а саме п. 19.1 а, за що передбачено адміністративну відповідальність, за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
З метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, застосовуючи передбачені законодавством права і повноваження, керуючись ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», розпочали переслідування транспортного засобу, в подальшому зупинили останній та запропонували водію, як потім було встановлено, ОСОБА_4 , підійти до службового автомобіля, для складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Однак, ОСОБА_4 , усвідомлюючи настання негативних для себе правових наслідків, за скоєні ним адміністративні правопорушення, у тому числі, накладення штрафу, з метою уникнення адміністративної відповідальності, приблизно о 02 год. 31 хв., перебуваючи біля службового автомобіля, вирішив надати працівникам поліції, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є службовими особами правоохоронного органу, неправомірну вигоду у виді грошових коштів, за невчинення ними у його інтересах, з використанням наданого їм службового становища дій, які вони повинні виконати, а саме за не складання відносно останнього протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 , 14.05.2021 року, о 02 год. 31 хв., перебуваючи біля правих не пасажирських дверей службового автомобіля марки РЕНО моделі ДАСТЕР, реєстраційний номер НОМЕР_2 , надав інспекторам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є службовими особами правоохоронного органу, неправомірну вигоду у розмірі 1760 гривень, за не оформлення та не складання відносно нього адміністративного протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у наданні службовій особі неправомірної вигоди, за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
У даному кримінальному провадженні 09 червня 2021 року між прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної, ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 369 КК України.
За угодою про визнання винуватості, підозрюваний ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України - у виді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Крім того, прокурор та підозрюваний, визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та просив угоду про визнання винуватості затвердити.
Захисник адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 369 КК України, є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1ст. 369 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.
За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений ОСОБА_4 , підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід до обвинуваченого, не застосовувався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази: 1760 гривень (купюрами номіналом: 1000 (одна тисяча) гривень серії АБ № 2073064; 200 (двісті) гривень серії СВ № 2788211; 5 (п`ять) купюр номіналом по 100 (сто) гривень серії УХ № 4372898, серії СБ № 1217628, серії УУ номер 8105398, серії УС № 3948709, серії УУ № 9460020; 50 (п`ятдесят) гривень серії ФБ № 8979386; 2 (дві) купюри номіналом по 5 (п`ять) гривень серії УЄ № 5664503 та серії УИ № 0082650), - конфіскувати в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації, на підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 червня 2021 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000442, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2021 року, між прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури, ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання - у виді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази: 1760 гривень (купюрами номіналом: 1000 (одна тисяча) гривень серії АБ № 2073064; 200 (двісті) гривень серії СВ № 2788211; 5 (п`ять) купюр номіналом по 100 (сто) гривень серії УХ № 4372898, серії СБ № 1217628, серії УУ номер 8105398, серії УС № 3948709, серії УУ № 9460020; 50 (п`ятдесят) гривень серії ФБ № 8979386; 2 (дві) купюри номіналом по 5 (п`ять) гривень серії УЄ № 5664503 та серії УИ № 0082650), - конфіскувати в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації, на підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя