ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№636/4168/18 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1575/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.1 ст.125,
ч.1 ст.162 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 11-кп/818/1575/21 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року, -
УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою об`єднані обвинувальні акти, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуєва Харківської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 05.03.2015 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, на 4 роки 9 місяців позбавлення волі,-
обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України повернуто прокурору у порядку, передбаченому п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що у порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальні акти щодо ОСОБА_8 не містять формулювання обвинувачення та дати їх складання і затвердження. Також суд зазначив, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018року № 2617-VІІ (далі Закон № 2617-VІІ), відповідно до якого кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.185 та ч.1 ст.162 КК України стали кримінальними проступками. А тому враховуючи, що судовий розгляд цього кримінального провадження не розпочато, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення обвинувальних актів відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VІІ, відповідно до якого з дня набрання чинності цим Законом обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що обвинувальні акти щодо ОСОБА_8 відповідають вимогам ст.291 КПК України у повному обсязі. Наголосив, що суд приймаючі рішення про необхідність їх повернення відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VІІ, залишив поза увагою, що вказані обвинувальні акти були об`єднані на стадії досудового розслідування в одне кримінальне провадження, а відповідно до положень глави 25 КПК України, в разі вчинення однією особою кримінального проступку та злочину, після повідомлення особі про підозру та об`єднання кримінальних проваджень в одне, досудове розслідування такого кримінального провадження здійснюється виключно слідчим. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно вимогам, передбаченим п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно висновкам, які містяться у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року, суду належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у чинному кримінальному процесуальному законодавстві.
Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз юридичної складової цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1) фактичних обставин кримінального правопорушення;
2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальних актах повно, змістовно та послідовно викладені обставини кримінальних правопорушень, а також викладено текст диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується обвинуваченим, що в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення та можливість роз`яснення суті пред`явленого обвинувачення судом.
Також відповідно до звукозапису судового засідання від 04 лютого 2021 року сторона захисту не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, що свідчить про те, що пред`явлене обвинувачення є зрозумілим для сторони захисту.
Посилання суду на необхідність повернення обвинувальних актів прокурору відповідно до вимог п.п. 5 п. 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІ, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України були об`єднані в одне кримінальне провадження ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 15 січня 2020 року (т.2 а.с.31-32).
Згідно ч.1 ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.217 КПК України не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.
Враховуючи вимоги цього закону та те, що обвинувальні акти були об`єднані в одне кримінальне провадження, колегія суддів приходить до висновку, що положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються, а обвинувальний акт не підлягає поверненню прокурору з цієї підстави.
З огляду на наведене висновки суду про невідповідність обвинувальних актів вимогам кримінального процесуального закону є передчасними.
За таких обставин ухвала суду на підставі ч.1 ст.412 КПК України підлягає скасуванню з призначенням відповідно до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року про повернення прокурору обвинувальних актів щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: