Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/200/17-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

фахівця Олевського РС з питань пробації ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання фахівця Олевського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_6 для вирішення питання про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, згідно вироку Олевського районного суду Житомирської області від 04.12.2018 року, -
ВСТАНОВИВ:
04.12.2018 року вироком Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням із встановленням йому двох років іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки.
Фахівець Олевського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням для вирішення питання про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, згідно вироку Олевського районного суду Житомирської області від 04.12.2018 року.
В обґрунтування клопотання зазначено, що засуджений ОСОБА_4 своїми умисними діями, будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, ухиляється від контролю за його поведінкою та проведення з ним соціально-виховних та наглядових заходів, направлених на його виправлення, не виконує обов`язки, покладені на нього законом та судом, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та відбувати покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Прокурор в судовому засіданні проти подання заперечила, оскільки на час розгляду подання іспитовий строк закінчився.
Представник Олевського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_5 в судовому засіданні подання підтримала з підстав наведених у ньому та просить його задоволити, оскільки на її думку засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та свідомо не з`являється до уповноваженого органу з питань пробації.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні відносно задоволення даного подання заперечив, оскільки на даний час закінчився іспитовий строк.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора та представника органу пробації, пояснення засудженого, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, виходячи з наступного.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до абз. 2 п. 2 гл. 3 розд. IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 272/5 від 29 січня 2019 року (далі - Порядок), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України "Про пробацію", а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Згідно з абз. 2 п. 8 гл. 2 розд. IV Порядку, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку.

Відповідно до п. 3 гл. 3 розд. IX Порядку, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною 3 ст. 166 КВК України визначено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши думку сторін та аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені у поданні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_4 є передчасними, так як останній з`являється для періодичної реєстрації до органу пробації, не притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання згідно довідок-характеристик виданих Олевською міською радою Житомирської області, що містяться в матеріалах справи ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони, живе у добрих відносинах із сусідами, користується авторитетом у них, в громадських місцях і вдома поводить себе добре, що жодним чином не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, наявність лише самого факту невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме лише неявок на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, не дає суду достатньо підстав вважати дані такими, що мають систематичний характер, отже висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).
Крім того, слід зазначити, що на час розгляду подання про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, згідно вироку Олевського районного суду Житомирської області від 04.12.2018 року іспитовий строк закінчився.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 166 КВК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні подання фахівця Олевського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_6 для вирішення питання про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання, згідно вироку Олевського районного суду Житомирської області від 04.12.2018 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1