Справа № 308/105/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0000032 від 04.05.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибулеве Знам"янського району Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, на момент вчинення злочину військовослужбовця строкової військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , молодший інспектор прикордонної служби 3-ї категорії 1 групи молодших інспекторів 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », старшого солдата , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем строкової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини № НОМЕР_1 ), у порушення вимог ст. ст. 28, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час несення служби в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» близько 20 год. 30 хв. 02.05.2017 року на території Закарпатської області Ужгородського району поблизу дорожнього знаку «кінець населеного пункту «Ужгород»», в районі прикордонного знаку № НОМЕР_2 на ґрунтовій дорозі, приблизно 10-15 метрів від воріт №4, що ведуть через систему прикордонних інженерних споруд та загороджень, порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями та завдав побої молодшому сержанту ОСОБА_7 , а саме старший солдат ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання тілесних ушкоджень, шкоди життю та здоров`ю, свідомо допускаючи та бажаючи їх настання, прагнучи продемонструвати свою явну перевагу, а також утвердити власний авторитет перед молодшим сержантом ОСОБА_7 , наніс останньому один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя в район правого ока та носу.

Вищевказаними протиправними діями старший солдат ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 929 від 11.12.2017 Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи Ужгородського міжрайонного відділення, заподіяв потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя і здоров`я у вигляді синця на нижній повіці правового ока, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого уламкового перелому кісток носа зі зміщенням, періостит кісток носа.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 406 КК України порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, який згідно ухвали суду від 02.04.2018 року прийнято до спільного розгляду з кримінальним провадженням про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, в порядку ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , допитом потерпілого ОСОБА_7 щодо заявленого цивільного позову, дослідженням медичної документації ОСОБА_7 та характеризуючих особу обвинуваченого документів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст. 406 КК Українивизнав повністю та надав покази щодо часу, місця, обставин та обстановки вчиненого злочину аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. Також , частково визнав заявлений до нього потерпілим цивільний позов, зазначивши, що визнає позов в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., а також визнає необхідним відшкодувати потерпілому витрати пов"язані із прибуттям потерпілого до місця судового провадження у заявленому розмірі, а саме 3766 грн.03 коп..
Обвинувачений ОСОБА_6 просив суворо його не карати, врахувати повне визнання вини, щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 врахувати обставини, які пом"якшують покарання, а саме щире каяття ОСОБА_6 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове визнання цивільного позову. Також просив врахувати обставини, які характеризують обвинуваченого та взяти до уваги те, що ОСОБА_6 за місцем служби та за місцем проживання характеризується виключно позитивно, молодий за віком, одружений та має на утриманні малолітню дитину, і призначити ОСОБА_6 покарання не пов"язане з триманням під вартою.

Також захисник зазначив, що ОСОБА_8 неодноразово намагався відшкодувати заподіяну потерпілому моральну шкоду , пропонував матеріальну допомогу для лікування, але всі його пропозиції відхилялися. Розмір моральної шкоди оціненої потерпілим у 500 000,00 грн. є необгрунтованим з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення та тяжкість заподіяних тілесних ушкоджень, які є середнього ступеня тяжкості. ОСОБА_6 визнає розмір моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн. та уважає за необхідне відшкодувати потерпілому підтверджений розмір витрат пов"язаних з проїздом потерпілого на судові засідання . Посилання потерпілого на тривале перебування на стаціонарному лікуванні через наслідки отриманих тілесних ушкоджень є безпідставним, оскільки між наявністю у ОСОБА_7 інших захворювань та кримінальним правопорушенням відсутній причинний зв"язок, що і убачається із дослідженої в суді медичної документації.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що підтримує заявлений ним цивільний позов до ОСОБА_6 та просить задовольнити такий у повному обсязі. Зазначив, після нанесених йому тілесних ушкоджень тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні , вимушений був проходити численні медичні обстеження, на що ним витрачено значні кошти. Загалом лікувався близько 6,5 місяців. Додав, що в результаті кримінального правопорушення він постійно перебував у стані стресу та психічного напруження, який не покидає його і до тепер. Стрес пережила і вся його сім"я, яка переживала за нього і була в шоці від того що з ним трапилося під час перебування на військовій службі.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд заявлений потерпілим цивільний позов до ОСОБА_6 задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 500 000, 00 грн., просила врахувати наявний причинний зв"язок між завданими потерпілому тілесними ушкодженнями та тривалим у подальшому лікуванням. Також просила стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого витрати понесені потерпілим на проїзд на судові засідання із м. Києва до м. Ужгорода у сумі 3766 грн.03 коп.

Судом досліджена медична документація ОСОБА_7 та встановлено наступне.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4327/296 ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні 03.05.2017 року по 17.05.2017 року з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Відкритий уламковий перелом кісток носа. Виписаний у задовільному стані.

Згідно виписного епікризу з історії хвороби № 2504/195 ОСОБА_7 з 18.05.2017 по 27.06.2017 року перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні в отоларингологічному відділенні ЦКГ ДПС України (м.Київ) з діагнозом: Стан після ЗЧМТ. (02.05.2017р.), струсу головного мозку. Відкритого перелому кісток носа із зміщенням у вигляді вегето-судинної нестійкості, консолідованого перелому, периоститу кісток носа. Хронічний гастродуоденіт в стадії загострення. Остіофолікуліт шкіри обличчя, тулуба.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2225 ОСОБА_7 з 11.07.2017 року по 07.08.2017 року перебував на лікуванні у ЦКГ ДПС (м. Львів) з діагнозом Гостре респіраторне захворювання. Назофарингит. Алергічний дерматит.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2494 ОСОБА_7 з 08.08.2017 року по 04.09.2017 року перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі м. Львів ДПС України з діагнозом. Висівковий лишай. Остеофолікуліт шкіри тулуба. Хронічний гастродуоденіт, фаза ремісії.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2704 ОСОБА_7 з 05.09.2017 року по 02.10.2017 року перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі м. Львів ДПС України з діагнозом: Хронічний гастродуоденіт, фаза загострення, ерозії шлунка. Гострий трахеобронхіт. Висівковий лишай.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2954 ОСОБА_7 з 03.10.2017 року по 17.10.2017 року перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі м. Львів ДПС України з діагнозом: Нейроциркуляторна дистонія за кардіальним типом з нестійкими помірно вираженими симптомами. Хронічний гастродуоденіт, фаза ремісії.

Також судом досліджені характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_6 та встановлено наступне.

Згідно довідки ОСК ГУНП України в Закарпатській області № 25-01122017/21210 від 01.12.2017 року ОСОБА_6 раніше не судимий.

Згідно службової характеристики від 02.06.2017 року наданої начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ОСОБА_6 молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії 1 групи молодших інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за час проходження служби ОСОБА_6 характеризується позитивно, як дисциплінований і виконавчий військовослужбовець. Дисциплінарних стягнень немає

Як встановлено згідно службової картки ОСОБА_6 неодноразово заохочувався.

Згідно довідки характеристики від 06.06.2017 року № 835 наданої Цибулівською сільською радою Знам"янського району Кіровоградської області, ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, приймає активну участь у громадському житті села, користується повагою серед молоді, приймає активну участь у спортивних змаганнях.

Як убачається з довідки Цибулівської сільської ради Знам"янського району Кіровоградської області від 06.06.2017 року № 833, ОСОБА_6 зареєстрований в с. Цибулеве Знам`янського району Кіровоградської області та до складу його сім`ї входять: мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , брати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також судом встановлено, що 17.12.2019 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_12 , та ІНФОРМАЦІЯ_7 у них народилася дитина ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 17.12.2019 року та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом і кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 406 КК України порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_6 , обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Стосовно заявленого до ОСОБА_6 цивільного позову суд приходить до наступного.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У ч.1 ст. 128 КПК України, передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частина перша статті 129 КПК України передбачає, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
При вирішенні питання щодо цивільного позову потерпілого про стягнення моральної шкоди, суд враховує постанову Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995, де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як роз`яснено у п. п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зі змінами, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазначав позивач,характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану,. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Судом встановлено, що потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. (а. с. 32).
За фактичних обставин справи, оскільки тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_7 отримав внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , то потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди. При цьому, суд визнає, що потерпілий ОСОБА_7 безумовно зазнав фізичних і моральних страждань, однак заявлена ним у відшкодування моральної шкоди сума є завищеною.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_7 в результаті протиправних дій ОСОБА_6 суд враховує, що заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, унаслідок протиправних дій обвинуваченого, завдало потерпілому значних фізичних страждань від перенесеного фізичного болю , моральних страждань у зв"язку із вчиненням відносно нього злочину, потерпілий змушений був пройти лікування, що призвело до переживання за подальший стан здоров"я та зміни способу його життя.
При цьому суд критично оцінює твердження потерпілого про тривалість лікування, оскільки з дослідженої в судовому засіданні медичної документації ОСОБА_7 , убачається, що він неодноразово проходив лікування у медзакладах, зокрема і у зв"язку з захворюваннями, які не пов"язані із заподіянням йому обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
З урахуванням наведеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд уважає, що потерпілому заподіяно моральну шкоду на суму 30 000,00 гривень, яка повинна бути стягнута з обвинуваченого по справі. Саме зазначена сума на думку суду є необхідною і достатньою для відновлення нормальних життєвих зв"язків потерпілого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

У відповідності до п. 13 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Згідно ч.1 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до змісту ст. 118 КПК України, до складу процесуальних витрат входять витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження .

А тому враховуючи, що потерпілим заявлено вимогу про стягнення з обвинуваченого на його користь витрат пов"язаних із прибуттям до суду та долучено докази понесення таких витрат, а саме проїзні документи, на суму 3766,03 грн., суд уважає, що з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 слід стягнути процесуальні витрати у кримінальному провадженні витрати, пов`язані із прибуттям потерпілого до місця судового провадження у сумі 3766,03 (три тисячі сімсот шістдесят шість грн. 03 коп.) грн.

Досліджену судом медичну документацію ОСОБА_7 - повернути прокурору ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканця АДРЕСА_2 , завдану йому кримінальним правопорушенням, моральну шкоду в розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч грн. 00 коп.) грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні витрати, пов`язані із прибуттям потерпілого до місця судового провадження у сумі 3766,03 (три тисячі сімсот шістдесят шість грн. 03 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 .

Медичну документацію ОСОБА_7 - повернути прокурору ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1