Справа № 322/211/21
Провадження № 1-кс/314/1005/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2021 м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 ( мешкає АДРЕСА_1 , працює депутатом Новомиколаївської селищної ради Запорізької області) на бездіяльність Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за ст. ст. 28,351,364 КК України, визнання бездіяльності службових осіб, які розглядали депутатське звернення від 01.03.2021 року незаконною, зобов`язання внесення депутатського звернення повідомлення про злочини від 01.03.2021 до ЄРДР , провести досудове розслідування за ним, визнання потерпілим.
в с т а н о в и в:
У березні 2021 року скаржник звернувся зі вищевказаною скаргою в обґрунтування якої зокрема зазначав про своє депутатське звернення від 01.03.2021 до Новомиколаївського відділу Токмацької прокуратури з питання , що 02.11.2020 звертався з іншим депутатським зверненням до Новомиколаївського ВП ГУНП з питання що 30.11.2020 до нього як депутата звернувся ОСОБА_3 з питання що 13.08.20, 02.10.2020 ОСОБА_3 звертався із заявою в поліцію щоб дали відповіді по кримінальному провадженню 0000122, до якого приєднано провадження 0000245 потерпілого ОСОБА_4 (його батька), проте не враховано докази експертизи , працівники правоохоронних органів приховують експертизи, іх неправомірні дії підтримують судді, ДБР, НАБУ, прокурори, не встановлено чому різні записи в протоколі зборів членів КСП «Заповіт Ілліча» 1994 рік , а в державному акті на право власності на землю 1995 рік, Россоха просив вказати число місяць рік видачі держакту зазначеному колишньому КСП на право колективної власності , вказати хто йому заплатить за шкоду за те що правоохоронні органи протягом 7,5 років розслідують ці провадження, не притягнуто до відповідальності за підробку цього акту, підробку книги реєстрації держаків на право власності , не отримано земельну ділянку(пай), вказати коли він зможе отримати цей пай, на всі питання конкретної відповіді не надано , ознайомившись з вищезазначеним кримінальним провадженням знайдено експертизу зниклу, знайдено ознаки підробки . 01.03.2021 cкаржник звернувся до в.о. начальника Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізькій області, просив його депутатське звернення внести до до ЄРДР за ст.ст.28, 364 КК України щодо слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 , суддів Запорізького апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , працівників ВП №3 Запорізького району УП ГУНП в Запорізькій області (колишнього Новомиколаївському ВП Пологівського ВП ГУНИ в Запорізькій області), прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області, який здійснює процесуальне керівництво, начальника Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 , керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 , слідчого ТУ ДБР в м. Мелітополь ОСОБА_11 , слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_12 , колишнього керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_13 , колишнього прокурора Запорізької області ОСОБА_14 , колишнього директора ТУ ДБР в м. Мелітополі ОСОБА_15 , які приховали висновки експертиз КНДІСЕ від 31.07.2017 за №851/17-33 та НДЕКЦ при УМВСУ в Запорізькій області і являються співучасниками злочину, відсторонити від займаної посади зазначених осіб на період розслідування, винести їм підозру, визнати ОСОБА_3 та його потерпілими, надати пам`ятки потерпілих. Також скаржник надав відомості згідно яких вбачається що 08.04.2021 року винесено ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду по іншій скарзі за депутатським зверненням від 22.03.2021 року за яким Відділення поліції № 3 Запорізького районного управління поліції за ч. 1 ст. 364 КК внесені 13.04.2021 року відомості до ЄРДР № 000022. Згідно заперечень Запорізької окружної прокуратури твердження на які вказує скаржник стосуються кримінального провадження 0000122, а тому ці доводи повинні перевірятися саме в цьому провадженні.

Дослідивши матеріали справи суд вирішив відмовити у задоволенні скарги , враховуючи наступне.
Відповідно Положення від 30.06.2020 № 298 про ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу. Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. Як вбачається із матеріалів скарги, таких даних немає.
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Крім того, суд звертає увагу на те ,що рішень по суті по кримінальному провадженню 0000122 невиносилося, а тому внесення відомостей за дійсною скаргою спричинило б вплив на об`єктивний розгляд зазначеного провадження, інше б дозволяло кожного разу у разі незгоди з процесуальними рішеннями по одному провадженню ініціювати інші провадження відносно тих осіб , які виносили ці процесуальні рішення замість того щоб у встановленому законом порядку оскаржувати їх, що є недопустимим. Більше того , згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади», судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.Згідно з п.п. 66-68 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17.11.2010, тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості. Лише держава може домагатися цивільної відповідальності судді, подавши скаргу до суду у разі, коли цей суддя повинен був присудити компенсацію. Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.Відповідно до п. 57 Висновку 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень, сутність окремих судових рішень контролюється насамперед шляхом процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та шляхом звернення до Європейського суду з прав людини. Таким чином депутатське звернення від 01.03.2021 року не містить обставин, які б свідчили про вчинення суддями кримінальних правопорушень. У заяві, окрім суб`єктивних міркувань, відсутні посилання на конкретні обставини, які свідчили б про вчинення кримінальних правопорушень. Заява містить суб`єктивні судження заявника, засновані на його власній оцінці діяльності суддів та працівників правоохоронних органів під час здійснення ними повноважень. Крім того, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії»). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу resjudicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, суд
у х в а л и в:
у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за ст. ст. 28,351,364 КК України, визнання бездіяльності службових осіб, які розглядали депутатське звернення від 01.03.2021 року незаконною, зобов`язання внесення депутатського звернення повідомлення про злочини від 01.03.2021 до ЄРДР , провести досудове розслідування за ним, визнання потерпілим - відмовити .
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1
15.06.2021