Справа № 524/6399/19
Провадження №1-кп/524/82/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законного представника потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілих ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0004375 , по обвинуваченню:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Глобине Полтавської області, освіта повна загальна середня, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючий ТОВ «ТРАНС-СТО» на посаді водія, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
встановив:
30.08.2019 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_10 на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності підтримав та просив задовольнити.
Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив задовольнити.
Представник потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, вважав, що обвинувачений повинен понести відповідальність згідно кримінального законодавства.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила щодо клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, вважала, що обвинувачений повинен понести відповідальність згідно кримінального законодавства.
Потерпіла ОСОБА_6 , вона ж законний представник неповнолітньої ОСОБА_7 , в судовому засіданні заперечила щодо клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, вважала, що обвинувачений повинен понести відповідальність згідно кримінального законодавства.
Потерпілій ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, вважав, що обвинувачений повинен понести відповідальність згідно кримінального законодавства.
Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, думку захисника, думку потерпілих, думку представника потерпілих, дослідивши наявні у суду матеріали кримінального провадження та обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Так, встановлено 17.12.2017 року приблизно о 11-45 годині в похмуру погоду під час дощу, по мокрому асфальтобетонному покриттю вул. Київська в м.Кременчуці Полтавської області, яка має по три смуги руху у кожному напрямку, зі сторони проїзду 40 років ДАІ в напрямку вул. Вадима Пугачова, в крайній лівій смузі руху, керуючи вантажним автомобілем «DAF XF 95.380» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом-фургоном «WIELTON NS34F» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_10 .
В цей саме час, в попутному напрямку з вантажним автомобілем «DAF XF 95.380» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в середній смузі руху по вул. Київській, керуючи автомобілем «ВАЗ 21013» реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався водій ОСОБА_5 , який також перевозив у якості пасажира переднього пасажирського сидіння ОСОБА_4 .
Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, наближаючись до регульованому світлофорним об`єктом перехрестя проїзду Ярославський вул. Київська, в районі будинку № 73 по вул. Київській, водій вантажного автомобіля «DAF XF 95.380» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , перед зміною свого напрямку руху, не переконався в безпеці виконуваного маневру перестроювання, почав виконувати перестроювання праворуч, з крайньої лівої смуги руху в суміжну середню смугу руху, не надав дорогу автомобілю «ВАЗ 21013» державний номерний знак НОМЕР_3 , тим самим порушив вимоги п. 10.1, 10.3 «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:
-п. 10.1. Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
-п. 10.3. У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч;
та допустив зіткнення передньою правою крайньою частиною (правий край переднього бамперу) вантажного автомобіля «DAF XF 95.380» реєстраційний номер НОМЕР_1 з лівою задньою боковою частиною (ліве заднє крило в задній частині) автомобіля «ВАЗ 21013» державний номерний знак НОМЕР_3 .
В результаті зіткнення пасажир автомобіля «ВАЗ 21013» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 137 від 01.03.2018 року у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, яка спричинила струс садна в лобній ділянці справа (волосяної частини голови), синець на лобі, перелом шилоподібного виростку правої скроневої кістки, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив; синця на правому плечі, закритого перелому правої плечової кістки в середній третині; ішемічної нейропатії правого променевого нерва; закритого вивиху лівої кисті; рубців, які утворились внаслідок загоєння ран, на зовнішній поверхні середньої та нижньої третини лівого стегна і на правому колінному суглобі, які за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 2045 від 27.04.2018 року, в момент зіткнення автомобіля «DAF XF 95.380» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом-фургоном «WIELTON NS34F» реєстраційний номер НОМЕР_2 своєю передньою правою частиною (правий край переднього бамперу) контактував з лівою задньою боковою частиною автомобіля «ВАЗ 21013» державний номерний знак НОМЕР_3 (ліве заднє крило в задній частині), при цьому кут між подовжніми вісями транспортних засобів в момент первинного контактування з врахуванням погрішності при натурному моделюванні становить приблизно 10.0…15.0°.
Показання водія автомобіля «DAF XF 95.380» ОСОБА_10 в частині механізму зіткнення транспортних засобів позбавлені технічної спроможності.
Показання водія автомобіля «ВАЗ 21013» ОСОБА_5 в частині механізму зіткнення транспортних засобів не позбавлені технічної спроможності.
Відповідно до висновку судової авто технічної експертизи № 28 від 18.01.2019 року в заданій дорожній обстановці, водій автомобіля «DAF XF 95.380» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом-фургоном «WIELTON NS34F» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «DAF XF 95.380» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом-фургоном «WIELTON NS34F» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 286 КК України, як необережні дії, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Статтею 49 КК України встановлено зокрема, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Відповідно до частини четвертої статті 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Санкція частини 1 статті 286 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Відповідно до пункту першого частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок:«відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки. За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України».
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
У відповідності до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, в тому числі, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Злочин, передбачений ч. 1 ст.286 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_10 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, яке відбулося 17 грудня 2017 року.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 17 грудня 2017 року і ця обставина сторонами не заперечується, в тому числі і обвинуваченим та захисником.
З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше 3 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.2 ч.1ст.49 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.
Враховуючи що в матеріалах судового провадження, при обвинувальному акті, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, відсутні дані стосовно ОСОБА_10 про наявності судимості, притягнення особи до кримінальної відповідальності, обмеження, передбачені кримінально-процесуальним законодавством України, в період досудового слідства або суду, суд, вбачає доведеною вимогу передбачену ч. 2 ст. 49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили. Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності. У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак, обвинувачений ОСОБА_10 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, його захисником підтримано заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності, відповідності обставинам справи і усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення, як обгрунтоване.
Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 та закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 286 КК України, суд також враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про судимість відсутні, кримінальне правопорушення вчинив вперше, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії нетяжких злочинів, строки притягнення особи до кримінальної відповідальності збігли. Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.
При прийнятті рішення за клопотанням прокурора, суд, вдається і до оцінки позиції потерпілої сторони і цивільних позивачів, які заперечили щодо звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 .
Позиція представника потерпілих про необхідність доведення вини обвинуваченого в ході судового розгляду кримінального провадження зібраними на досудовому слідстві доказами є такою, що не узгоджується із вимогами ст.49 КК України, остільки звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину і при цьому звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності, а не правом. Згідно до ст.42 КПК України обвинувачений має право не говорити нічого з приводу обвинувачення і відмовитися у будь-який момент відповідати на запитання, давати пояснення з приводу обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати, висловлювати свою думку щодо клопотань та згідно ст.18 КК України наділений свободою від самовикриття. Також, суд бере до уваги, що обвинувачений у поясненнях суду спершу не заперечив факту події вчинення ним 17 грудня 2017 року кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України щодо порушення правил безпеки дорожнього руху як особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, після цього змінив свої покази та заперечував свою вину, при цьому інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину, що закріплено і у Правовій позиції Верховного Суду у Постанові №462/7282/14К від 12 грудня 2018 року.
Незгода потерпілих, їх представників щодо клопотання обвинуваченого, суду є зрозумілою, адже невід`ємним є право сторони отримати справедливе правосуддя у зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю та майну, принцип якого стосується всіх сторін кримінального провадження. Суд, ніяким чином, не бажає обмежити процесуальні права потерпілих визначені ст.55 КК України, але надаючи можливість стороні ними користуватися не може при цьому не враховувати прав інших учасників процесу, в даному випадку право на заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Прийняте судом рішення про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження не позбавляє потерпілих вирішувати в порядку цивільного судочинства вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів, навіть при незгоді з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її застосування потерпілі не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди в порядку цивільного судочинства, як то визначено і в Постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к.
З врахуванням вищевикладеного, суд, вбачає підстави для залишення цивільних позовів у кримінальному провадженні без розгляду, з роз`ясненням права потерпілих та цивільних позивачів на звернення до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів і відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Суд повинен вирішити питання розподілу процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, тому відповідно до ст.. 124 КПК України витрати за проведення експертиз в сумі 6578,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_10 в повному обсязі.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.12,49ч. 1. п. 1 КК України, ст. ст.284 - 286,288,350,370,372,376 КПК України, -
постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004375 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 - задовольнити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 17 грудня 2017 року кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України щодо порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження та закрити кримінальне провадження №0004375 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Позовну заяву прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, позовну заяву законного представника позивача ОСОБА_7 ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, завданої малолітній особі при скоєнні злочину, позовну заяву ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, завданої при скоєнні злочину, позовну заяву ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих при скоєнні злочину, позовну заяву ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих при скоєнні злочину залишити без розгляду.
Потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та цивільному позивачу прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області роз`яснити право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства для вирішення питань про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів і відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 6578,00 грн.
Речові докази автомобіль «ВАЗ-21013» д.н.з. НОМЕР_3 , автомобіль «DAF XF 95.380» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом-фургоном «WIELTON NS34F» реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власникам за належністю.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1