Справа № 740/4422/21
Провадження № 1-кс/740/971/21
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

07 серпня 2021 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

- прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

- слідчого ОСОБА_4 ,

- підозрюваного ОСОБА_5 ,

- захисника ОСОБА_6 ,

- законного представника ОСОБА_7 ,

- психолога ОСОБА_8 ,

- педагога ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 05 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000702, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України,

установив:
У вказаному клопотанні ставиться питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, 05.08.2021 у період часу з 00:00 год. по 04:00 год. неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_11 , з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, спільно з ОСОБА_11 завдали ОСОБА_12 не менше 5 ударів руками та ногами кожен в ділянки голови, грудної клітки, спини, чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді множинних закритих травм тіла з переломами кісток та ушкодженнями внутрішніх органів, гострої крововтрати, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, від яких потерпілий ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на місці події.

06.08.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами огляду від 05.08.2021; протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; речовими доказами; протоколами затримання ОСОБА_5 , ОСОБА_11 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який свою вину у вчиненні діяння, в якому він підозрюється, визнав повністю; протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий обґрунтував клопотання наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки після повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання на строк від семи до десяти років позбавлення волі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи вид та міру покарання, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показань, оскільки йому відомі місця проживання учасників події.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому обставин та просили задовольнити. Зокрема, прокурор звернув увагу на міру покарання, у разі визнання підозрюваного винуватим, а також, що злочин призвів до загибелі людини, вчинений з жорстокістю, про що свідчить кількість нанесених підозрюваним ударів.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, при цьому зазначив, що вдома йому буде краще. Вину визнав та зауважив, що не всі обставини, вказані в клопотанні, відповідають дійсності. Зокрема, до цього він не повідомляв, що насправді в ОСОБА_27 був пістолет.

Захисник, законний представник підозрюваного, педагог та психолог заперечили проти задоволення клопотання, вважали за можливе застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що підозрюваний ще дитина, на нього вплинув ОСОБА_27 , який першим почав бити ОСОБА_28 і підговорив ОСОБА_29 на це. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, йому потрібно допомагати матері, у тому числі обробляти земельну ділянку, яка має 4-х дітей, одна з яких з інвалідністю.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), слідчий суддя бере до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

У рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що наявні відомості, які вказують на обґрунтовану підозру та які навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Так, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю відомостей, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які долучені до клопотання та досліджені в судовому засіданні.

При цьому на стадії розгляду клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.

Аналіз доданих до клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на цьому етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Відтак, на цей час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практику ЄСПЛ, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу.

За рішенням ЄСПЛ у справі «Мамедова проти Росії» посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Разом з цим слід зазначити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.

Дослідивши наявні докази в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані обставини з урахуванням суворості можливого покарання свідчать про наявність ризиків щодо переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, уникнення покарання в разі визнання судом його винуватості, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками станом на час розгляду клопотання, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити.

При цьому суд вважає за необхідне заставу не обирати з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. 176 - 178, 182 - 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання слідчого Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Калач Калачевського району Воронезької області Російської Федерації, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 жовтня 2021 року включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали негайно вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_5 , ухвалу направити до відома прокурору Ніжинської окружної прокуратури та для виконання до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області, Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повну ухвалу складено і підписано 10 серпня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1