Провадження № 1-кс/643/2969/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк у кримінальному провадженні №0000605 від 07.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2021 до слідчого судді Московського районного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк у кримінальному провадженні №0000605 від 07.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

У поданій скарзі заявник зазначив, що 23.06.2021 ним до ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області на ім`я слідчого ОСОБА_5 поштовим відправленням було направлено клопотання про встановлення строку та дати проведення слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_6 та призначення додаткової судово-медичної експертизи. Відповідно до чеку «Укрпошти» про відправлення рекомендованого листа від 23.06.2021 та смс-повідомлення, його було вручено 24.06.2021. На час звернення із вказаною скаргою до слідчого судді інформації щодо розгляду вказаного клопотання не має, на її думку клопотання належним чином не розглянуто, у зв`язку з чим, вимушена оскаржувати бездіяльність слідчого слідчому судді.

До початку судового розгляду від заявника надійшла заява, в якій остання просила проводити судове засідання за її відсутності, скаргу підтримала та на задоволенні скарги наполягала.

Слідчий ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, до його початку надав матеріали кримінального провадження №0000605 від 07.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України для огляду їх у судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя розглянувши скаргу з додатками, заяву слідчого з додатками, прийшов до наступного.

Із матеріалів скарги, слідує, що в провадженні ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000605 від 07.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. 23.06.2021 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області на ім`я слідчого ОСОБА_5 поштовим відправленням направлено клопотання про встановлення строку та дати проведення слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_6 та призначення додаткової судово-медичної експертизи. Відповідно до чеку «Укрпошти» про відправлення рекомендованого листа від 23.06.2021 та смс-повідомлення, його було вручено 24.06.2021. На теперішній час вказане клопотання слідчим в порядку ст.220 КПК України не розглянуто.

Вивчивши матеріали кримінального провадження №0000605 від 07.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, слідчий суддя встановив, що відомості про заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР внесені за повідомленням служби 102 про ДТП з травмованим.

04.02.2021 ОСОБА_4 допитано в якості потерпілого, 22.01.2021 отримано висновок судової автотехнічної експертизи, 11.03.2021 проведено слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_4 , 27.03.2021 отримано висновок судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_4 тощо.

24.06.2021 уповноваженою особою ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області за №1039 та за №1038 зареєстровано клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про визначення строку та дати проведення слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_6 та призначення додаткової судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_4 .

Також матеріали кримінального провадження містять листи-повідомлення від 30.06.2021 за №3169/119-93/-/24-2021 та за №3168/119-93/-/24-2021 про результати розгляду її клопотань, де вказано, що клопотання розглянуто. Слідчий експеримент необхідно проводити в погодних умовах найбільш наближених до тих, коли було вчинено ДТП. У разі його проведення представника буде повідомлено. Що стосується призначення додаткової судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_4 , то слідчим вказано на те, що в рамках кримінального провадження вже проведено судово-медичну експертизу, за результатами якої встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому. Копія виписки з медичної картки долучена до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим фактично відмовлено в задоволенні клопотання представника потерпілого про призначення додаткової судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні здійснюється, у тому числі, слідчим суддею (п.18 ч.1 ст.3 КПК України) та регламентовано положеннями ст.ст.303-307 КПК України.

За змістом ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, в порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України, і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

Як зазначено в ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Бєлоусов проти України" (заява N 4494/07 від 7 листопада 2013 року) у п. 55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі "Алексахін проти України" (Aleksakhin v. Ukraine), заява N 31939/06, п. 55).

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ч.1 ст.40 КПК України передбачає, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчастність здійснення процесуальних дій.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

З врахуванням вищевказаного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не було розглянуто у передбаченому законом порядку клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 про призначення додаткової судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_4 від 23.06.2021, отримане ВП №1 24.06.2021, оскільки у разі повної або часткової відмови в задовленні клопотання виноситься вмотивована постанова, що останнім зроблено не було, у зв`язку з чим, в цій частині скарга підлягає задоволенню.

Що стосується клопотання представника потерпілого про проведення слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_6 , то слідчий суддя вважає, що слідчим воно задоволено, про що повідомлено ініціатора клопотання з поясненням умов його проведення. Факт неотримання ініціатором клопотання письмового повідомлення про розгляд її клопотання про проведення слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000605 від 07.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, не може свідчити про бездіяльність слідчого з розгляду цього клопотання, у зв`язку з чим, у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в цій частині слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи норми закону та вимоги, викладені у скарзі, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , зобов`язавши слідчого розглянути клопотання заявника від 23.06.2021 про призначення додаткової судово-медичної експертизи потерпілому ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому нормами ст.220 КПК України, в іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 40, 110, 220, 303-307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк у кримінальному провадженні №0000605 від 07.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000605 від 07.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, розглянути клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 від 23.06.2021 в порядку, передбаченому нормами ст.220 КПК України.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Повернути матеріали кримінального провадження №0000605 від 07.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України до ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області для провадження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Суддя ОСОБА_1