Провадження № 1-кп/638/919/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у судовому провадженні стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту терміном на 2 місяці, в обґрунтування якого посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення заявленого клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні.
Потерпілий та його представник підтримали клопотання прокурора.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Це означає, що на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання обвинуваченому запобіжного заходу та доцільністю його збереження.
Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що відомості про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину з кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України внесені до ЄРДР 13.09.2020 за №0003634.

Подане до суду клопотання прокурора відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Розглядаючи подане клопотання, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ст.177 КПК України, а саме спроб обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.
Разом із цим, стороною обвинувачення хоча і доведені наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, але не доведено неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного засобу для запобігання вказаним ризикам.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На підставі викладеного, вважаю, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити на підставі ч.4 ст.194 КПК України, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України та не доведено обставини згідно п. 3 ч. 1 цієї статті.
Разом із цим, відповідно до п.4 ч.1 ст.176 КПК України до обвинуваченого може бути застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання під час судового провадження.

Враховуючи викладене, доходжу висновку про наявність підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
На підставі викладеного, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 17.04.2021 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не виїжджати за межі Харківської області без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування із потерпілим і свідками у кримінальному провадженні у вказаному кримінальному провадженні.
Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на обвинуваченого, згідно ч.6 ст.194 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Обвинуваченому письмово під підпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію ухвали вручити обвинуваченому після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 19.02.2021 року о 15:30 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1