Провадження № 1-кс/643/3716/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова про арешт майна у кримінальному провадженні №0001552 від 22.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Харківським районним управління поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001552 від 22.08.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

22.08.2021 до Харківського РУП No2 надійшов рапорт про те, що за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, було виявлено ознаки підробки свідоцтва реєстрацію про транспортного засобу Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 (ЖЄО 34978, 34985 від 22.08.2021)

Відомості про вчинення вказаного кримінального проступку 28.06.2021 внесені сектором дізнання ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001552 від 22.08.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

22.08.2021 дізнавачем СД ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 (відкрита частина земельної ділянки на території «Шиномонтаж»), було проведено огляд місця події, під час якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Passat, 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_5 , видане органом: ТСЦ 2112, яке має ознаки підробки, та ключ від автомобіля.

Власник вищевказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з явними ознаками підробки на цей час не встановлений.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що вилучене майно буде використовуватись у якості речових доказів і з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості їх знищення, а також для проведення ряду судових експертиз, просив накласти арешт на майно.

Прокурор до початку судового засідання подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, його підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя вважає, що строки для звернення з клопотанням про арешт майна слідчий не пропустив.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 задовольнити та накласти арешт на майно - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Passat, 1989 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_5 , видане органом: ТСЦ 2112, яке має ознаки підробки, та ключ від автомобіля, яке 22.082021 дізнавачем СД ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 99 (відкрита частина земельної ділянки на території «Шиномонтаж»), було вилучене під час проведення огляду місця події.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1