Справа № 646/175/21
№ провадження 1-кп/646/472/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.21 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001718 від 12.11.2020 року відносно обвинувачених:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :

02.11.2020р., приблизно о 00:20 годині, точний час не встановлено, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою звернення чужого майна на власну користь, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізли через огорожу та проникли на територію вищевказаного домоволодіння та викрали болгарку у корпусі синього кольору ТМ «INTERKRENN» моделі «WS230», що належить потерпілому ОСОБА_5 , вартістю 425 грн. та алюмінієвий бідон, без кришки, об`ємом 40 л., вартістю 293 грн, металобрухт марки №501, загальною вагою 9 кг 200 г, вартістю 41 грн. 68 коп., що належать потерпілій ОСОБА_4 . Заволодівши викраденим, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілим матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 02.11.2020р. приблизно о 00 годині 20 хвилин він йшов по вулиці Валдайській у м.Харкові та зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_7 . Коли він підійшов до неї познайомитися, вона запропонувала йому потрапити на територію приватного будинку, щоб викрасти металеві речі. ОСОБА_7 перелізла через паркан, яким огороджена територія будинку по АДРЕСА_3 , та відчинила йому хвіртку. Він зайшов на подвір`я будинку, вони разом з ОСОБА_7 підійшли до будівлі, ОСОБА_9 відчинила двері, після чого вони ввійшли та забрали звідти речі. Особисто він ніс балон. Все це вони віднесли до пункту прийому металобрухту.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що 02.11.2020р. приблизно о 00 годині 20 хвилин вона знаходилася на вулиці Валдайській у місті Харкові біля паркану, який огороджує подвір`я приватного будинку. До неї підійшов раніше незнайомий їй ОСОБА_6 , якому вона запропонувала викрасти метал з вищевказаного домоволодіння, щоб отримати гроші. Після цього вона перелізла через паркан та відчинила хвіртку ОСОБА_6 . Вони зайшли до будівлі на території вказаного домоволодіння, звідки вона взяла мішок, в якому знаходилася болгарка, а ОСОБА_6 балон. Після чого вони покинули подвір`я.

Показання обвинувачених є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
В судовому засіданні обвинувачені визнали фактичні обставини інкримінованого їм кримінального правопорушення, не оспорювали їх, та визнали себе винуватими у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення та щиро розкаялись.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують осіб обвинувачених.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченим та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії кожного з них за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище.
При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, осіб винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він з середньою спеціальною освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_7 встановлено, що вона з середньою спеціальною освітою, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштована, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судима.
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд визнає її щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При цьому суд зазначає, що в судових дебатах прокурор просила врахувати, що обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою покарання обставиною. Проте суд не може це врахувати, оскільки така обставина не зазначена в обвинувальному акті (відповідна правова позиція викладені у постанові Верховного Суду від 20.12.2018 року у справі № 679/783/18 )
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачені вчинили тяжкий злочин.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані про осіб обвинувачених, обставину, що пом`якшує покарання обвинувачених, їх щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення та потерпілих, суд вважає, що їх виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі та враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, осіб обвинувачених, їх вік та інші обставини справи, суд вважає за можливе звільнити обвинувачених від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні до обвинувачених не обирались.
Цивільний позов не заявлений.
Скасувати арешти майна як заходи забезпечення вказаного кримінального провадження.
Витрати на залучення експерта стягнути з обвинувачених.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї в силу ст.76 КК України обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні у розмірі 1471,05 грн. в рівних частинах з кожного.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.11.2020 року, на газовий балон коричневого кольору, покритий іржею, без маркування, висотою приблизно 50 см., діаметром приблизно 30 см., який належить потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , який був вилучений в ході огляду місця події 02.11.2020 року у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.11.2020 року, на болгарку у корпусі синього кольору ТМ «INTERKRENW WACHINEW» WS 230, що належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , яка була вилучена в ході огляду місця події від 03.11.2020 року за адресою: м.Харків, пр.Гагаріна,76, 1-й поверх, каб.№23 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.11.2020 року, на алюмінієвий бідон, об`ємом 40 літрів, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , який був вилучений в ході огляду місця події 05.11.2020 року у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Речові докази у кримінальному провадженню, а саме: болгарку в корпусі синього кольору ТМ «INTERKRENW WASCHINEW» НОМЕР_1 та алюмінієвий білон об`ємом 40 л. повернути власникам потерпілим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1