справа № 991/641/21
провадження №11-сс/991/189/21
слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 квітня 2021 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі особи, якою подано апеляційну скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про відвід судді-доповідача ОСОБА_2 від розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.02.2021 р.,-

в с т а н о в и л а:

До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.02.2021 р. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України від 21.01.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000265 від 17.04.2020.
Для розгляду зазначеної апеляційної скарги 01.03.2021 року було визначено колегію суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі: судді-доповідача ОСОБА_2 , членів колегії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Ухвалою колегії суддів від 16.03.2021 р. у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді-доповідача ОСОБА_2 від розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.02.2021 р. було відмовлено.
В судовому засіданні 01.04.2021 року ОСОБА_6 повторно заявлено відвід судді-доповідачу ОСОБА_2 .
Заяву про відвід останній обґрунтовував тим, що суддею-доповідачем йому не надано копію ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16.03.2021 р. про відмову у задоволенні його заяви про відвід, та не направлено вказану ухвалу поштою за його клопотанням. Він хворіє, проте такими діями суддя-доповідач спряє погіршенню стану його здоров`я. Також, суддею ОСОБА_2 порушено ст. 322 КПК України щодо безперервності судового розгляду у зв`язку з відкладенням судового розгляду 16.03.2021 року. Вважає, що все вищевикладене свідчить про упереджене ставлення відносно нього. Крім того, в ухвалі про відмову у задоволенні заяви про відвід викривлено його позицію та неповно відображено мотиви відмови. Отже, вказана ухвала не відповідає вимогам закону за змістом та формою, передбаченим чинним законодавством, що викликає сумніви у компетентності судді-доповідача, та у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України є підставою для відводу.
З цих підстав просив відвести суддю ОСОБА_2 від розгляду даного апеляційного провадження.
Заслухавши доводи ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження в частині, що стосується доводів заяви про відвід, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.
Згідно із ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Положення статей 75, 76 КПК України визначають перелік підстав, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.
Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Саме на цю підставу посилається ОСОБА_6 , заявляючи відвід головуючому судді.
При вирішення заяви ОСОБА_6 про відвід, колегія суддів виходить з такого.
Відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.
Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, проте відповідно до положень кримінального процесуального кодексу заявлений відвід має бути мотивований.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p. (далі Конвенція), кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі ч. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (iі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Однак, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Відповідно до п.п. 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Дослідивши матеріали провадження в межах доводів заяви про відвід, колегією суддів встановлено, що на заяві ОСОБА_6 від 16.03.2021 р. про надання йому копії ухвали суддею-доповідачем ОСОБА_2 проставлено резолюцію від 16.03.2021 р. про видачу секретарем судового засідання вказаної ухвали. В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_6 про отримання копії ухвали 01.04.2021 року.

Колегія суддів зазначає, що саме секретар судового засідання відповідає за надсилання копій судових рішень у справах, які знаходяться в провадженні судді, щодо яких суддею-доповідачем проставлено резолюцію на належне виконання.

Ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16.03.2021 р., постановлена колегією суддів, відповідає вимогам процесуального закону щодо порядку ухвалення судових рішень, форми та змісту, що передбачено ст.ст. 371, 372 КПК України, а незгода учасника судового провадження з її змістом не є підставою для заявлення відводу судді-доповідачу

Колегія суддів також зазначає, що судове засідання 16.03.2021 року відкладено на іншу дату у зв`язку із закінченням часу, відведеного на розгляд даного провадження, та зайнятістю колегії суддів у інших справах, зважаючи на строки, обсяг та специфіку вчинення процесуальних дій у інших провадженнях, які перебувають на розгляді колегії. Зазначене жодним чином не є проявом порушення принципу безперервності судового розгляду в розумінні ст. 322 КПК України.

Посилання ОСОБА_6 на погіршення стану його здоров`я у зв`язку із діями судді-доповідача, враховуючи ненаведення заявником жодних аргументів на підтвердження вказаних дій, колегія суддів також відхиляє.

Доводи ОСОБА_6 щодо необ`єктивності та упередженості судді-доповідача щодо нього також не можуть бути прийняті, оскільки жодних доказів упередженого ставлення останнім не надано та судом при розгляді вказаної заяви не встановлено. Заявлений відвід не містить наявних, належних та підтверджених даних, які б викликали сумнів у неупередженості та свідчили б про наявність підстав для відводу судді-доповідача.
Стосовно доводів про некомпетентність судді-доповідача, колегія суддів зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» суддею Вищого антикорупційного суду може бути особа, яка відповідає визначеним Конституцією України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів" вимогам до кандидатів на посаду судді, а також додатковим спеціальним вимогам, встановленим цією статтею.

Компетентність суддів перевіряється відповідним державним органом суддівського врядування - Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, а незгода учасника судового провадження з процесуальними діями чи рішеннями судді не є підставою для відводу з вищенаведених мотивів.

Існування будь-яких інших підстав, передбачених ст. 75 КПК України, для відводу судді-доповідача ОСОБА_2 колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 6 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений ОСОБА_6 відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про реальне існування будь-яких підстав для відводу судді-доповідача у судовому провадженні № 991/641/21, тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 75, 80 - 81 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді-доповідача ОСОБА_2 від розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.02.2021 р. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4