Провадження №1-в/127/357/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду № 12 клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивував тим, що він своєю сумлінною поведінкою та добросовісним відношенням до праці довів, що став на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Прокурор вважав, що правові підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні, тому просив суд відмовити у його задоволені. Зауважив, що ОСОБА_4 за весь період відбування покарання працював лише 3 місяці. Крім того, звернув увагу суду на те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2021 в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_4 було відмовлено, а тому останній може звернутись з повторним клопотанням лише через рік після такої відмови.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.
З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_4 13.11.2017 засуджений Калинівським районним судом Вінницької області за частиною третьою статті 185, статтею 395, з урахуванням частини першої статті 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.11.2019 звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання було скасоване.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 357 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Зі змісту пункту 1 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Згідно з пунктом 2 частиною третьою статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Разом з тим, частиною другою статті 81 КК регламентовано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вбачається, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину та фактично відбув дві третини строку покарання. Згідно з матеріалами особової справи за період відбування покарання зарекомендував себе позитивно, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 4 рази заохочувався адміністрацією установи, при цьому непогашених дисциплінарних стягнень не має.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 за весь період відбування призначеного йому покарання, був працевлаштований в установі відбування покарання лише три місяці, а саме в березні 2019 року та квітні-травні 2021 року. Саме тому, суд вважає, що ОСОБА_4 сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.
Крім того, суд вважає за доцільне зауважити, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№86)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , оскільки останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. Зазначена ухвала набрала законної сили 29.04.2021 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду.
Суд враховує положення частини сьомої статті 539 КПК, відповідно до якої у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 була постановлена 23.02.2021, а тому з повторним клопотанням засуджений ОСОБА_4 міг звернутися лише через шість місяців, тобто з 23.08.2021.
З огляду на викладене, аналізуючи доводи сторін провадження, суд вважає, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення слід відмовити.
Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.11.2017 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Суддя: