Провадження №1-кп/761/430/2021
В И Р О К
іменем України

10 лютого 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду в режимі відеоконференції кримінального провадження №0010059 від 22 серпня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.03.1998 Ленінградським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 140, ст. 42, 44 КК України (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 30.10.2003 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років у позбавлення волі;
- 18.06.2010 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, з урахуванням ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 16.10.2015 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;
- 16.11.2015 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. 30.03.2017 на підставі ухвали Березанського міського суду Київської області звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 23 дні;
- 09.07.2018 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України, до 2 років та 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку №11 по пров. Артилеристів, у м. Києві, побачивши 2 медичні шприци з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, підняв їх та поклав до внутрішньої бокової кишені власної сумки через плече, яку мав при собі, тобто незаконно придбав без мети збуту та почав незаконно зберігати без мети збуту вказаний наркотичний засіб.

В подальшому, 21 серпня 2017 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з будинком №33 по вул. Щербаківського, в м. Києві, будучи зупиненим співробітниками поліції, в ході проведення огляду повідомив останнім, що має при собі згаданий наркотичний засіб, після чого у встановленому порядку у обвинуваченого ОСОБА_4 було вилучено наведений наркотичний засіб загальною масою, в перерахунку на суху речовину, 1,068 г, що є великим розміром.

Крім того, згідно обвинувачення, згадані протиправні дії ОСОБА_4 вчинив повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив викладені обставини вчинення злочину, та при цьому пояснив, що 21 серпня 2017 року, він, перебуваючи поруч з будинком №11 по пров. Артилеристів, у м. Києві, побачив два медичних шприци із наркотичним засобом, які він підняв та поклав до внутрішньої бокової кишені власної сумки без мети збуту. В подальшому, коли він перебував біля будинку №33 по вул. Щербаківського, в м. Києві, його зупинили працівники поліції, і він добровільно повідомив їм, що має при собі наркотичний засіб, який пізніше у нього вилучили.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Водночас, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні незаконного придбання та незаконного зберігання наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах, в тому числі за ознак повторності.

Разом з тим, диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України в редакції станом на момент ухвалення рішення кваліфікуючу ознаку «повторність» в класичному нормативно-правовому розумінні не містить, при цьому кваліфікуючою ознакою є вчинення незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту протягом року після засудження за цією статтею.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 засуджений до відповідного покарання Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України саме 16.11.2015, тобто станом на момент вчинення наступного кримінального правопорушення (21 серпня 2017 року), яке є предметом даного судового розгляду, минув понад рік.
Згідно положень ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Зважаючи на викладене, суд вважає необхідним виключити з обвинувачення ОСОБА_4 таку кваліфікуючу ознаку як «повторність».

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися унезаконному придбанні та незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - його щире каяття.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем фактичного перебування негативних відгуків не має, зокрема матеріали справи таких відомостей не містять, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, а тому на думку суду, в даному конкретному випадку є можливість обмежитись йому мінімальним розміром обраного покарання, яке передбачене у санкції ч. 2 ст. 309 КК України, однак, зважаючи на схильність останнього до протиправних дій, про що зокрема вказують численні факти засудження за такі дії, найбільш суворого виду покарання позбавлення волі.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, до постановлення вироку Святошинським районним судом м. Києва від 09.07.2018, яким останнього засуджено до покарання у виді 2 років та 1 місяця позбавлення волі, то, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання обвинуваченому шляхом часткового складання призначених покарань.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням експертизи вартістю 989, 60 грн., слід покласти на ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднати ОСОБА_4 покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.07.2018 і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років і двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення до виконання вироку Святошинського районного суду м. Києва від 09.07.2018.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі (наркотичний засіб) - знищити.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням експертизи вартістю 989, 60 грн. - покласти на ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1