Справа № 461/1865/18
Провадження № 1-кп/461/38/21
УХВАЛА

28.04.2021 року, Галицький районний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

розглянувши клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою та повернення застави,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0000370 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України.
Під час судового розгляду, захисники звернулись до суду з вказаним клопотанням, яке мотивоване, тим, що під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді від 04 січня 2018 року, обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України -обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та визначено розмір застави в розмірі 75000 грн, яка була сплачена. Однак, в ході досудового розслідування 05 березня 2018 року, слідчим винесено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на ч. 2 ст. 369-2 КК України. Відтак, оскільки правову кваліфікацію обвинувачення було змінено, а ОСОБА_4 не підпадає під коло осіб до яких може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Захисники просять суд змінити раніше обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, на особисте зобов`язання та повернути заставодавцю заставу в розмірі 75000 грн.

Захисники в судовому засіданні додатково зазначили, що наразі відпала потреба в застосуванні запобіжного заходу, відтак просили задовільнити клопотання в повному обсязі.

Обвинувачений клопотання захисників підтримав, зазначив, що він буде дотримуватись процесуальних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що саме запобіжний захід у виді застави забезпечує сумлінне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, відтак клопотання задоволенню не підлягає.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання виходячи з наступного.

За статтею 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 7 статті 42 КПК, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

За частиною 1 статті 176 КПК, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК застава є одним із запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. За частиною 6 статті 182 КПК, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 201 КПК, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

При цьому за частиною 3 статті 201 КПК, до клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання, а за частиною 4 статті 201 КПК, клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Частина 7 ст. 42 КПК України визначає загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого.

Отже, зазначені в ч. 7 ст. 42 КПК України обов`язки підозрюваного, обвинуваченого (окрім обов`язків, визначених в п. 2 цієї частини) покладаються на нього згідно з процесуальним законом і діють з часу набуття статусу підозрюваного, незалежно від застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу.

В свою чергу стаття 194 КПК України визначає перелік обов`язків, які можуть покладатися на підозрюваного, обвинуваченого рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, частина 5 ст. 194 КПК України визначає умовами покладення таких додаткових обов`язків по перше - обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і по друге - доведеність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до обраного підозрюваному запобіжного заходу при наявності визначених в ч.5 ст. 194 КПК України умов.

Судом було встановлено, що ухвалою слідчого судді від 04 січня 2018 року, обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України -обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначено розмір застави в розмірі 75000 грн., та покладено на останнього ряд процесуальних обов`язків, дія яких в подальшому не продовжувалась.

На депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області ОСОБА_6 було внесено заставу за обвинуваченого в розмірі 75000 грн., що підтверджується копією квитанції банку №ПН 2547 від 04 січня 2018 року.

В ході досудового розслідування 05 березня 2018 року, слідчим винесено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри на ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Оцінюючи можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченим, суд виходить з вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 11 ст.182 КПК України встановлено - застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Також, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, судді слід мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.

Відтак суд наголошує, що належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків само по собі не може бути підставою для зміни чи скасування запобіжного заходу, й, більш того, сумлінне виконання обвинуваченим таких обов`язків жодним чином не свідчить про те, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, перестали існувати, а свідчить саме про те, що обраний запобіжний захід достатньо забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також в даному кримінальному провадженні триває судовий розгляд, під час якого на теперішній час досліджуються докази, які надаються стороною обвинувачення, а тому ризики які були встановлені під час обрання запобіжного заходу продовжують існувати.

Таким чином, наявність зазначених вище ризиків у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш суворим, ніж особисте зобов`язання, та на теперішній час відсутні підстави вважати, що у разі зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який він буде продовжувати виконувати свої процесуальні обов`язки належним чином, а тому суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 201, 202, 42, 194, 182 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою та повернення застави, - відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 29 квітня 16 год. 40 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1