ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000949 від 18 квітня 2020 року за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сарань Карагандинської області Республіки Казахстан, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, повернуто прокурору,
за участю секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
представника потерпілого - ОСОБА_10 ,
обвинуваченої - ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191 КК України повернуто прокурору.
Позовну заяву АТ «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» (уточнену) до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди завданої злочином - повернуто представнику Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта».
Як слідує з ухвали суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт не містить викладу конкретизованого формулювання обвинувачення із зазначенням дати та часу вчинення злочину, місця вчинення злочину, наявності та направленості умислу обвинуваченої, саме на привласнення грошових коштів в особливо великому розмірі, також не зазначено які саме дії вчинені обвинуваченою зловживаючи службовим становищем для заволодіння грошовими коштами, тобто спосіб заволодіння грошовими коштами.
Також, місцевий суд встановив, що в порушення ст. 293 КПК України, в додатках до обвинувального акта, які направлені до суду містяться розписки обвинуваченої та захисника про отримання ними кожним тільки обвинувального акту, розписок про отримання цивільного позову взагалі до обвинувального акту не додано.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В якості доводів поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки вимоги КПК України при складанні та затвердженні обвинувального акта порушені не були, зокрема обвинувачення сформульовано, так як встановлено обставини кримінального провадження прокурорм в ході досудового розслідування. При цьому, на думку прокурора, повернення обвинувального акта порушує право обвинуваченої на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки.
В доповненій апеляційний скарзі звертається увага на те, що заявлений під час досудового розслідування потерпілим цивільний позов долучено до матеріалів кримінального провадження при відкритті яких обвинувачена та її захисник ОСОБА_11 мали доступ як до всіх матеріалів так і до цивільного позову, тобто були ознайомлені з документами. Крім того, копію цивільного позову сторона захисту мала можливість отримати і під час підготовчого судового засідання.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Кримінальним процесуальним законом передбачено, що після закінчення досудового розслідування, до суду передається обвинувальний акт, до якого додається реєстр матеріалів досудового розслідування, та інші, передбачені ст. 291 КПК України документи.
Цим же Законом, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, а саме ст. 291 КПК України.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт прокуророві, дійшов висновку про те, що обвинувальний акт не містить викладу конкретизованого формулювання обвинувачення, а також через те, що розписок про отримання цивільного позову стороною захисту взагалі до обвинувального акту не додано.
Однак, проаналізувавши підстави для повернення обвинувального акту прокурору, які наведені в оскаржуваній ухвалі та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що прийняте місцевим судом рішення є необґрунтованим.
Вказівку суду про поверхневість та некоректність сформульованого обвинувачення, колегія суддів вважає необгрунтованою.
Окрім того, відповідно до статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що повернутий обвинувальний акт містить в собі всі наведені відомості.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано завдано зокрема майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Наведене свідчить про те, що недолік органу досудового розслідування, який полягає у відсутності даних про отримання стороною захисту копії позовної заяви можливо усунути у цьому кримінальному проваджені до початку стадії судового розгляду.
Разом з цим, вказані в ухвалі суду, недоліки через відсутність розписок про отримання копії цивільного позову стороною захисту не можуть слугувати підставами для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Враховуючи вказані обставини, колегія суддів не може вважати обґрунтованим рішення суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону.
Отже, викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів, вважає помилковими і такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість судового рішення, яким було повернуто обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 прокурору, а відтак ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
В ході нового розгляду обвинувального акта щодо ОСОБА_6 суду необхідно усунути допущену невідповідність вимогам КПК України та провести підготовче судове засідання відповідно до ст. ст. 314, 315 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, повернуто прокурору, - скасувати.
Призначити у кримінальному провадженню новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарження не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4