Справа № 638/610/21
Провадження № 1-кп/638/987/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у судовому провадженні стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, без місця реєстрації, який перебуває в умовах ДУ Харківський слідчий ізолятор,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадження Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти заявленого клопотання, посилаючись на необґрунтованість ризиків, заявлених прокурором, просили застосувати домашній арешт.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, оглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалою суду від 21.01.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого ухвалою суду продовжено до 21.03.2021 року.
Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, судом враховується, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме: наявність ризику спробам переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків в цьому кримінальному провадженні, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення - злочину.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у злочинах, у вчиненні яких обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, не одружений, не працевлаштований, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на строк 60 діб, тобто до 09 травня 2021 року включно.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 369, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор, продовживши строк дії запобіжного заходу до 09 травня 2021 року включно з можливістю протягом всього строку тримання під вартою внести заставу, розмір якої визначений ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.01.2021 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1