Справа № 185/754/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0000013 від 05 січня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 21 листопада 2020 року ввечері (точного часу встановити не надалось можливим), перебуваючи на території свого домоволодіння, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з необхідністю грошових коштів, будучи обізнаним про місце знаходження ключа від будинку сусіда - ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , припустив, що у вказаному будинку можуть перебувати речі, які становлять матеріальну цінність, і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
У подальшому 21 листопада 2020 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 з метою скоєння крадіжки через хвіртку між будинками, увійшов до території домоволодіння АДРЕСА_2 , де, перебуваючи біля вхідних дверей в будинок, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, за допомогою ключа від вхідних дверей, відімкнув їх та таємно проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки викрав: надувний човен ПВХ марки BARK В-240С, вартістю 3433,33 грн.; набір з 3-х електронних сигналізаторів кльову в кейсі Hirisi, вартістю 1384,31 грн; 2 котушки марки Brain Apex Double Baitmnner 3000 6+lbb, вартістю 1429,40 грн; 2 карпові вудилища марки Brain Apex 3.60м, 3.5 lbs 3sec, вартістю 1701, 28 грн; вудилище Rebel 240, вудилище Plug Spin 300, спінінг Globe Classic Feeder 3.30 м., вудочка Classic 330 80-120, вартість яких не визначена, що належать ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріального збитку на загальну суму 7948 грн. 32 коп..
Після чого з місця скоєння злочину ОСОБА_7 зник, викраденим
майном розпорядився на власний розсуд.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
01 лютого 2021року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Також зазначив, що 21 листопада 2020 року ввечері він захотів погуляти, а коштів не було, тому вирішив в сусіда, який живе через город, вчинити крадіжку. Проникнувши в житло, викрав звідтіля майно, перелічене в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється, збитки повністю відшкодував.
З вартістю викраденого майна згоден.
Потерпілий у судовому засіданні підтвердив надання згоди на укладення угоди та підтвердив факт відшкодування завданих збитків.
Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів, вартості проведених експертиз та характеризуючі дані щодо обвинуваченого.

Прокурор, захисник та потерпілий в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним злочином, який відноситься до тяжких, в результаті вчинення якого потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду в сумі 7948 грн. 32 коп., яка станом на 01.03.2021 року відшкодована в повному обсязі.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінального злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із застосуванням положень ст. 76 КК України. Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання.

Водночас захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 прохав звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком строком 2 роки.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Прокурор та потерпілий не заперечували проти клопотання захисника.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого, пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, відшкодував потерпілому ОСОБА_8 заподіяну матеріальну шкоду в повному обсязі.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 2615, 20 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення судово-товарознавчих експертиз та судової дактилоскопічної експертизи.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 01 лютого 2021 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз та судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 20 коп..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_7 не обирати.

Речові докази:

- човен марки BARK В-240 у сумці синього кольору з веслами та насосом, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1