Справа № 567/799/19
УХВАЛА

02.04.2021 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог клопотання засудженого ОСОБА_3 про вирішення питання щодо речових доказів та скасування арешту

встановив:

в провадженні Острозького районного суду перебувало кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України.

25.03.2021 засудженим ОСОБА_3 подано клопотання про вирішення питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, зокрема належного йому автомобіля "ВАЗ 21214", реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки питання щодо речових доказів не було вирішено під час розгляду даного провадження та просить скасувати арешт, накладений на вказаний автомобіль та повернути його власнику.

Сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає клопотання обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно вироку Острозького районного суду від 05.02.2021 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.286 КК України та призначено йому основне покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком три роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку три роки. Вирішено питання процесуальних витрат та цивільного позову.

Однак під час ухвалення вказаного вироку, судом не було вирішено питання щодо долі речових доказів у даному кримінальному провадженні, зокрема автомобілів, які стали учасниками ДТП та на які ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду від 13.03.2019 було накладено арешт, а також не вирішено питання про зняття з них арешту.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Питання, які вирішуються судом під час виконання вироку, визначені положеннями ст.537 КПК України.

Однак, слід зауважити, що стаття 537 КПК України не містить вичерпного переліку питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироку.

Пункт 14 ч.1 вказаної статті передбачає право суду на цій стадії провадження вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Зокрема, суди крім іншого вправі вирішувати питання про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду та про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо при винесенні вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані; про застосування відстрочки виконання вироку не тільки щодо основного, але й щодо додаткового покарання, якщо рішення суду неконкретизоване; виправлення описки у вироку суду, питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, та ін.

У відповідності до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

У відповідності до вимог ст.ст.284, 369, 371-374 КПК України, судовими рішеннями якими закінчується кримінальне провадження і в яких підлягають відображення рішення щодо долі речових доказів виступають вироку суду, як обвинувальний так і виправдувальний, а також ухвала суду про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.12) ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Відповідно до ч.4 ст.14 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки вирок щодо ОСОБА_3 набрав законної сили та судом під час ухвалення вироку 05.02.2021 не вирішено долю речових доказів, то на підставі ст.ст.100, 174, 537, 539 КПК України суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту накладенного ухвалами слідчого судді про арешт майна, та повернення транспортних засобів, які є речовими доказами, їх законним володільцям.

Керуючись ст.ст.100, 284, 369, 371-374, 357, 359 КПК України,

постановив:

скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13.03.2019, а саме арешт автомобіля марки «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_1 та вантажний автомобіль "КАМАЗ 55102", реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом "ГБК 8527", реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні - автомобіль марки «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику транспортних засобів ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після вступу ухвали в законну силу повернути власнику ОСОБА_3 , вантажний автомобіль "КАМАЗ 55102", реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом "ГБК 8527, реєстраційний номер НОМЕР_3 " вважати повернутим власнику - ТОВ "Ідек-2006".
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1