Справа №523/9398/21
Провадження №1-кс/523/2684/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт в рамках кримінального провадження за № 0000468 від 02.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000468 від 02.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , пішов з дому та до теперішнього часу його місцезнаходження було не відоме.
В ході допиту в якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що 23.03.2021 року приблизно о 18:30 годині невстановлені особи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , погрожуючи останньому, примусово змусили сісти до автомобілю марки «BMW», після чого відвезли його до приватного будинку, який розташований по АДРЕСА_3 , де утримували останнього проти його волі. Зі слів потерпілого вищезазначені особи мали за мету заволодіти належною йому на праві користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В період часу з 16:37 по 16:45 годин 16.04.2021 на підставі матеріалів кримінального провадження №0000468 від 02.04.2021 та заяви ОСОБА_5 про добровільну згоду на проведення огляду квартири, у відповідності до ст. ст. 104, 105, 106, 223, 234, 237 КПК України старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 було проведено огляд місця події, тобто огляд квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того в ході досудового розслідування надійшла заява ОСОБА_5 , в якій останній просить накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить йому на праві користування з метою позбавлення права на її відчуження та розпорядження іншими особами.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
1)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
2)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
3)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.
Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що в зв`язку з підписанням ОСОБА_5 документів, які надавалися йому для підписання на теперішній час невстановленими досудовим розслідуванням особами, присутній ризик того, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , може бути незаконно відчужена. Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання незаконному відчуженню майна.

Враховуючи те, що вищевказані речі є речовими доказами по кримінальному провадженню, суд прийшов до висновку, що згідно критеріїв, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт в рамках кримінального провадження за № 0000468 від 02.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 із забороною права на її відчуження та розпорядження будь-якими особами.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1