1Справа № 335/1433/21 1-кс/335/1467/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.02.2021 року о 04:31 год. до чергової частини Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 07.02.2021 року, приблизно о 01 годин 00 хвилин, група невстановлених осіб, знаходячись біля ресторану «Зурбаган», який розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. І. Алексєєва, 56, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось пострілами з вогнепальної зброї.
Під час проведення подальшого досудового розслідування була отримана інформація, що до вчинення вказаного злочину, серед інших, причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем роботи якого, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 15.02.2021 року було проведено обшук від 02.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено наступне майно:
- системний блок персонального комп`ютера «GTL»;
- системний блок персонального комп`ютера «RAIDMAX»;
- системний блок персонального комп`ютера «LOGIC POWER»;
- системний блок персонального комп`ютера «MULTIMEDIA COMPUTER SYSTEM»;
- системний блок персонального комп`ютера «HP» з серійним номером «CZC1167P7G»;
- системний блок персонального комп`ютера «HP» з серійним номером «CZC1167P4Z»;
- стартові пакети SIM-карт оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» у кількості 431 шт.;
- стартові пакети SIM-карт оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» у кількості 99 шт.;
- пластикові карти АБ «Південний» в аркушах паперу з PIN-кодом у кількості 546 шт.;
- жорсткий диск «Western Digital» з серійним номером «WMAV2Y251497»;
- флеш-накопичувач «Transcend»;
- печатка з відтиском «ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ УКРАЇНА М. ЛЬВІВ ДЛЯ ДОКУМЕНТІВ № 16 ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЬВІВСЬКА ТЮТЮНОВА ФАБРИКА ЛТД № 36929041»;
- видаткові накладні ТзОВ «Альфа Плюс» на 445 арк.;
- видаткові накладні ТзОВ «Альфа Плюс» на 244 арк.;
- накладні ТОВ «Альфа Плюс» на 733 арк.;
- накладні ТОВ «Альфа Плюс» на 6 арк.;
- прострочені заборгованості ТОВ «Альфа Плюс» на 42 арк.
03.03.2021 року вищевказане вилучене майно було визнане речовими доказами та визначено місце їх зберігання.
Орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст. 170 КПК України, вказуючи, що вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, використане як засоби для вчинення злочину, а також здобуте у результаті його скоєння.
Тому з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просив накласти арешт на майно, яке було вилучене 23.02.2021 року під час проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, переліченого в клопотаннях.
Адвокат ОСОБА_4 діючи в інтересах власника майна ОСОБА_8 , в судовому засіданні
вважав недоцільним арешту майна. Суду зазначив, що органом досудового розслідування не доведено наявності правових підстав для накладання арешту на майно, вилучене під час обшуку в офісному приміщенні АДРЕСА_2 , що орендується громадянином ОСОБА_8 та не доведено того факту що вилучене майно, відповідає критеріям визначеним в ст. 98 КПК України та має відношення до кримінального провадження. Просив в задоволенні клопотання та накладання арешту відмовити та майно, вилучене під час обшуку (системні блоки, стартові пакети, пластикові карти в аркушах паперу з Пін-кодами, жорсткий диск, флеш-накопичувач) повернути особі, у якої воно було вилучено.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2021 року, надано дозвіл на проведення обшуку земельних ділянок, адміністративних, господарсько-побутових будівель, гаражів, складів та інших споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення.
02.03.2021 року на підставі вказаної ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.30 год. до 18.40 год., проведено обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 02.03.2021 року вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
03.03.2021 року стороною обвинувачення протягом 48 годин після вилучення в ході обшуку 02.03.2021 року майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, подано до суду клопотання про арешти майна, вилученого під час обшуку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Метою проведення обшуку у зазначеній ухвалі слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було зазначено відшукання і вилучення знаряддя кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів встановлено, що постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 03.03.2021 року, вилучене в ході обшуку майно за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами.
Слідчим доведено, що майно, зазначене в клопотанні сторони обвинувачення щодо арешту майна, вилученого відповідно в ході проведення обшуку 02.03.2021 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком зазначеного нижче має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегло на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.
У той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження вилучених речей і предметів, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження.
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника та володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків, оскільки для проведення експертних досліджень безпосередньо потрібні вказані предмети, арешт майна носить тимчасовий характер. Крім того, арешт може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України.
Отже, незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Однак, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на системні блоки, стартові пакети, пластикові карти, жорсткого диску та флеш-накопичувача, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, попередження можливого їх знищення, втрати або пошкодження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз, клопотання слід задовольнити в цій частині та накласти арешт на майно, окрім зазначеного нижче.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання сторони обвинувачення в частині накладення арешту на печатку, видаткові накладні та накладні ТОВ «Альфа-Плюс», оскільки слідчому судді не доведено доказове значення цього майна у даному кримінальному провадженні.
Крім того, не підлягає задоволенню клопотання сторони обвинувачення щодо арешту прострочених заборгованостей ТОВ «Альфа-Плюс» оскільки слідчим не зазначено в клопотанні та не доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт з метою збереження речових доказів на наступне майно, яке було вилучено 23.02.2021 року під час проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- системний блок персонального комп`ютера «GTL»;
- системний блок персонального комп`ютера «RAIDMAX»;
- системний блок персонального комп`ютера «LOGIC POWER»;
- системний блок персонального комп`ютера «MULTIMEDIA COMPUTER SYSTEM»;
- системний блок персонального комп`ютера «HP» з серійним номером «CZC1167P7G»;
- системний блок персонального комп`ютера «HP» з серійним номером «CZC1167P4Z»;
- стартові пакети SIM-карт оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» у кількості 431 шт.;
- стартові пакети SIM-карт оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» у кількості 99 шт.;
- пластикові карти АБ «Південний» в аркушах паперу з PIN-кодом у кількості 546 шт.;
- жорсткий диск «Western Digital» з серійним номером «WMAV2Y251497»;
- флеш-накопичувач «Transcend».
В іншій частині вимог клопотання слідчого відмовити.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05.03.2021 року.
Повний текст ухвали виготовлено 09.03.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1