КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/559/2021
Категорія ч. 1 ст. 175 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_12 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0013622 стосовно обвинуваченого у вчиненікримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України,

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кагарлик Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року ОСОБА_11 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175 КК України.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням, наказом Державного агентства рибного господарства України від 17.05.2011 №57-К на ОСОБА_11 покладено виконання обов`язків директора Державного підприємства «Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного господарства і промисловості «Укррибпроект» (далі ДП «Укррибпроект»).
Наказом Державного агентства рибного господарства України від 22.11.2011 №62-К ОСОБА_11 призначено на посаду директора ДП «Укррибпроект».

Відповідно до статуту ДП «Укррибпроект» в редакції від 2011 року, затвердженого 03.08.2011 Наказом Державного агентства рибного господарства України №124, директор підприємства: діє без доручення (довіреності) від імені Підприємства; представляє інтереси Підприємства в органах державної влади та місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними та фізичними особами; формує штат Підприємства, затверджує його структуру та штатний розпис, посадові інструкції, внутрішні положення тощо, в установленому порядку приймає та звільняє з посад працівників Підприємства; затверджує Правила внутрішнього трудового розпорядку за участю представників первинної профспілкової організації; організовує виконання завдань статутної спрямованості; організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність Підприємства відповідно до мети та основного напрямку його діяльності; несе відповідальність за виконання покладених на нього завдань, що визначені статутом, формування та виконання фінансових планів. Дотримання трудової та фінансової дисципліни, ефективне Використання та збереження державного майна та коштів, які знаходяться у віданні Підприємства, дотримання законодавства України; визначає облікову, фінансову, організаційну, методологічну внутрішню та зовнішню політики Підприємства, організовує матеріально-технічне забезпечення її впровадження; розпоряджається коштами і майном Підприємства відповідно до статуту та законодавства; видає в межах компетенції Підприємства накази, розпорядження та інші акти, узгоджує внутрішню документацію (інструкції, кошториси, фінансові плани, інше), дає вказівки, що не суперечать законодавству, організовує та перевіряє їх виконання, затверджує за погодженням з Уповноваженим органом управління Положення про Філії. Акти директора є обов`язковими для всіх працівників підприємства; укладає договори, видає довіреності, відкриває рахунки в установах банків; затверджує порядок періодичного проведення атестації всіх працівників; організовує в установленому порядку періодичне проведення атестації всіх працівників Підприємства; встановлює і затверджує перелік відомостей, що становлять службову і комерційну таємницю; здійснює постійний контроль за забезпеченням охорони державної таємниці відповідно до вимог законодавства України; виконує умови трудового контракту укладеного із Уповноваженим органом управління; вирішує питання діяльності підприємства в межах та в порядку, визначених законодавством та цим Статутом; погоджує з уповноваженим органом управління накази про свої закордонні відрядження та відпустки; директор зобов`язаний після звільнення з посади впродовж трьох років не використовувати та не розголошувати отримані під час роботи на Підприємстві відомості, що становлять комерційну таємницю. В разі порушення цього зобов`язання директор несе відповідальність у вигляді відшкодування Підприємству спричинених в результаті цього збитків, а також зобов`язаний передати Підприємству усі доходи, отримані від використання такої інформації. Директор несе персональну відповідальність за організацію господарської діяльності підприємства, спрямовану на отримання чистого прибутку.
Наказом Державного агентства рибного господарства України від 04.04.2012 № 23?К ОСОБА_11 звільнено з посади директора ДП «Укррибпроект».
Відповідно до акту перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування №26-62/1009, Головним управлінням Держпраці у Київській області 12.10.2017 проведено інспекційне відвідування додержання законодавства про оплату праці в ДП «Укррибпроект», яке знаходиться за адресою: 04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 82-А.
Інспекційним відвідуванням встановлено, що в порушення вимог ст. 115 КЗпП України заробітна плата не рідше ніж два рази на місяць у проміжок часу, що не перевищує 16 (шістнадцять) календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, не виплачується.
Внаслідок порушення строків виплати заробітної плати, передбачених ст. 115 КЗпП України, на підприємстві виникла заборгованість із виплати заробітної плати, яка на час проведення перевірки відповідно до довідки про стан заборгованості на 10.10.2017 станом на 10.10.2017 становить перед 51 працівником 416,24 тис. грн. за період з 2011 по 2015 рік.
Відповідно до листа ДП «Укррибпроект» (код 00468177) №01/163 від 21.08.2018 за період перебування ОСОБА_11 керівником ДП «Укррибпроект» з 17.05.2011 по 04.04.2012 виникла заборгованість із виплати заробітної плати на підприємстві в загальній сумі 355 927, 00 грн.
Таким чином, ОСОБА_11 у невстановлений час, у невстановленому місці, перебуваючи на посаді директора ДП «Укррибпроект» (код 00468177), в порушення вимог Статуту підприємства, умисно безпідставно не виплатив заробітну плату за період з 17.05.2011 по 04.04.2012 працівникам підприємства, зокрема ОСОБА_13 - в сумі 19 669,07 грн, а ОСОБА_9 - в сумі приблизно 25 764,33 грн.
Внаслідок протиправних дій директора ДП «Укррибпроект» (код 00468177) ОСОБА_11 виникла заборгованість по виплаті заробітної плати за період з 17.05.2011 по 04.04.2012 у загальній сумі 45 433,40 грн перед двома працівниками підприємства, чим завдано матеріальної шкоди працівникам на вказану суму.
Дії ОСОБА_11 кваліфіковані за ч. 1 ст. 175 КК України, як безпідставна невиплата керівником підприємства заробітної плати працівникам підприємства більше ніж за один місяць.

За вказаним обвинуваченням суд виправдав ОСОБА_11 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, обґрунтувавши таке рішення тим, що достатніх та допустимих доказів на доведення вчинення ОСОБА_11 цього кримінального правопорушення стороною обвинувачення не надано.

В апеляційній скарзі прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_12 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 К України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.
Підставою винесення судом виправдувального вироку, як зазначає прокурор, стали відомості оборотно-сальдової відомості про те, що в період керування ОСОБА_11 підприємством всім без винятку виплачувалася заробітна плата, а також показання обвинуваченого, що за період виконання обов`язків керівника ним не було допущено жодного порушення трудового законодавства. Однак суд не врахував, що обвинувачений не заперечував того факту, що на підприємстві виникла заборгованість із виплати зарплати працівникам і зазначене також підтверджується актом перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування Держпраці у Київській області № 26-62/1009, листом ДП «Укррибпроект» № 01/163 та показаннями потерпілих, які підтвердили, що заробітна плата їм виплачувалась із затримкою та не в повному обсязі. При цьому ОСОБА_11 не повідомив про причини неможливості своєчасної виплати заробітної плати, а згідно з наданими доказами (звітами про використання коштів) у підприємства були кошти для її виплати.

Крім того, прокурор посилається на те, що відповідно до даних оборотно-сальдової відомості по рахунку: 661 за період 01.06.2012 - 31.05.2017 у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_13 наявна заборгованість по виплаті заробітної плати у періоди: 01.12.11, 01.01.12, 01.02.12, 01.03.12, 01.04.12 та 01.05.12, тобто в період обіймання керівної посади обвинуваченим. Отже ОСОБА_11 , перебуваючи на посаді директора ДП «Укррибпроект», безпідставно не виплатив заробітну плату ОСОБА_9 та ОСОБА_13 більш ніж за один місяць, чим порушив трудове законодавство, зокрема ч. 7 ст. 43 КУ, ч. 5 ст. 97, ч. 1 ст. 115 КЗпП та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Щодо висновків суду про визнання недопустимими доказами ксерокопій низки документів, які не є оригіналами, то прокурор вважає їх такими, що суперечать фактичним обставинам справи. Зокрема, прокурор звертає увагу на те, що 14.11.2017 до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві надійшло повідомлення начальника управління з питань праці ГУ Держпраці у Київській області ОСОБА_14 за № 4.4/10729 від 18.10.2017 про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване в ЖЄО 15.11.2017 вх. №87477. До цього повідомлення було долучено акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування №26-62/1009, який згідно з положеннями ст. 98 КПК України постановою слідчого від 16.08.2018 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження. Крім того, оборотно-сальдова відомість по рахунку: 661 за період 01.06.2012 - 31.05.2017 містить печатку та підпис директора ДП «Укррибпроект» ОСОБА_15 , тому відповідає критеріям ч. 3 ст. 99 КПК України.

За таких обставин, як вважає прокурор, зібрані під час досудового розслідування докази є належними, допустимими та доводять вину ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник стверджує, що вирок суду є законним та обґрунтованим, а доводи прокурора безпідставні, оскільки належні докази у провадженні не доводять та не спростовують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому не підлягають правовій оцінці, водночас висновки суду щодо недопустимості низки доказів є правильними.

Що стосується листа ДП «Укррибпроект»про заборгованість по заробітній платі, то захисник звертає увагу на те, що в матеріалах провадження відсутня інформація про його отримання (вилучення) органами досудового розслідування в установленому КПК порядку, до того ж він містить розширену інформацію (помісячно) стосовно виникнення заборгованості по заробітній платі починаючи з червня 2012 року, тобто часу коли ОСОБА_11 вже не обіймав посаду керівника. Акт перевірки Держпраці №26-62/1009 було отримано до внесення відомостей до ЄРДР і він не містить відомостей про те, що саме керівник ОСОБА_11 не виплачував заробітну плату, а оборотно-сальдова відомість по рахунку:661 навпаки підтверджує, що ОСОБА_13 та ОСОБА_9 у зазначений в обвинуваченні період була виплачена заробітна плата, що також підтвердили в суді потерпілі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_9 , який не визначився із своєю позицією, доводи обвинуваченого та захисника на спростування апеляційного прохання, частково дослідивши за клопотанням прокурора докази у провадженні, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами 1, 2 ст. 2 КК України передбачено, що підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вини не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

За ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

Згідно з положеннями ч. 4 вказаної статті усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на користь такої особи.

При цьому, як передбачає ч. 6 ст. 22 цього Кодексу, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, суд може постановити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого. Тобто тягар доведення винуватості обвинуваченого покладено на сторону обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України суд ухвалює виправдувальний вирок у разі, якщо не доведено, що: було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; у діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 цього Кодексу мотивувальна частина виправдувального вироку має містити підстави для виправдання обвинуваченого та мотиви, виходячи з яких, суд відкидає докази обвинувачення.

За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту, так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі і поданих у судовому засіданні.

За ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, тобто з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Цих вимог закону, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався.

З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 , провів судовий розгляд згідно з положеннями ч. 1 ст. 337 КПК України, тобто в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обвинувальним актом ОСОБА_11 висунуто обвинувачення, згідно з яким, перебуваючи на посаді директора ДП «Укррибпроект» з 17.05.2011 по 04.04.2012, в порушення вимог Статуту підприємства, у невстановлений час, у невстановленому місці, він умисно безпідставно не виплатив заробітну плату працівникам підприємства за період з 17.05.2011 по 04.04.2012, зокрема ОСОБА_13 - в сумі 19 669, 07 грн, а ОСОБА_9 - в сумі приблизно 25 764,33 грн, внаслідок чого виникла заборгованість по виплаті заробітної плати за цей період перед двома працівниками підприємства у загальній сумі 45 433,40 грн, чим завдано їм на вказану суму матеріальної шкоди.

Таке обвинувачення прокурор в суді обґрунтовував показаннями потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_16 та низкою документів, які містять відомості про призначення ОСОБА_11 на посаду директора ДП «Укррибпроект» та звільнення з неї, стосуються повноважень та обов`язків ОСОБА_11 як директора цього Державного підприємства, а також даними інших документів, зокрема: листа №01/301 від 21.11.2017 директора ДП «Укррибпроект» ОСОБА_15 про те, що заборгованість по заробітній платі за період з 2011 року по 2014 рік становила 765,35 тис.грн, листа №01/163 від 21.08.2018 директора ДП «Укррибпроект» ОСОБА_15 , за змістом якого за період перебування ОСОБА_11 на посаді директора ДП «Укррибпроект» з 17.05.2011 по 04.04.2012 заборгованість із заробітної плати становила 355 927,00 грн; роздруківки оборотно-сальдової відомості ДП «Укррибпроект» по рахунку: 661 за період з 01.06.2012 по 31.05.2017; копій звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, квитанцій та наказів про відрядження за період перебування ОСОБА_11 на посаді директора ДП «Укррибпроект»; копії рапорту слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_17 від 23.08.2018; листа начальника управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області ОСОБА_18 від 18.10.2017 №4.4/10729, за змістом якого на підставі довідки про стан заборгованості на 10.10.2017 заборгованість за період з 2011 по 2015 рік із виплати заробітної плати перед 51 працівником ДП «Укррибпроект» становить 416,24 тис. грн та безпосередньо згаданої довідки про стан заборгованості, згідно з якою перед 51 працівником підприємства у 2011 році була заборгованість по заробітній платі у сумі 281,81 грн, у тому числі: за квітень 2011 року - 142,94 грн, травень 2011 року - 70,57 грн, червень 2011 року - 68,3 грн, у 2012 році була заборгованість по заробітній платі у сумі 141404,79 грн, у тому числі за червень 2012 року - 27520,84 грн, липень 2012 року - 24654,73 грн, серпень 2012 року - 30027,77 грн, вересень 2012 року - 29482,03 грн, жовтень 2012 року - 29719,42 грн; копії акту Головного управління Держпраці у Київській області щодо перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування ДП «Укррибпроект» №26-62/1009 від 12.10.2017.

Спростовуючи пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення, суд зазначив, з яких підстав взяв до уваги одні докази та відкинув інші, а окремі докази визнав недопустимими, й обґрунтовано дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_11 , вказавши у мотивувальній частині вироку підстави виправдання.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 175 КК України передбачена відповідальність за безпідставну невиплату заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам більш як за один місяць, вчинену умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності чи громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності.

Під невиплатою заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати слід розуміти неповну або несвоєчасну виплату громадянам зазначених виплат. Така невиплата утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 175 КК України, якщо вона: 1) є безпідставною; 2) має місце протягом певного строку (більше ніж за один місяць).

Отже предметом доказування для притягнення керівника підприємства до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 175 КК України є також період часу, за який особі не була виплачена заробітна плата.

З огляду на те, що безпідставною треба вважати таку невиплату заробітної плати, яка вчинена за наявності об`єктивної можливості здійснити виплату, для з`ясування такої можливості під час досудового розслідування підлягає перевірці фінансово-економічний стан підприємства, установи чи організації, де виявлено невиплату, а також мета використання коштів, які надходили на їхні рахунки.

Із наданих прокурором в суді першої інстанції документів слідує, що ОСОБА_11 фактично перебував на посаді та безпосередньо здійснював повноваження директора ДП «Укррибпроект» уперіод з 17.05.2011 по 04.04.2012. Але докази, які надав прокурор в суді першої інстанції та на які посилається в апеляційній скарзі, навіть ті, які попри висновок суду щодо їх недопустимості, прокурор вважає допустимими, ні самі по собі, ні у їх сукупності, не доводять обвинувачення ОСОБА_11 саме у безпідставній та умисній невиплаті заробітної плати працівникам підприємства за пред`явленим йому обвинуваченням.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 , заперечуючи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, в суді показав, що за період виконання обов`язків керівника ДП «Укррибпроект» ним не було допущено жодного порушення трудового законодавства, він завжди вчасно та в повному обсязі виплачував всім працівникам підприємства зарплату. Заборгованість із заробітної плати виникла після його звільнення з посади директора.

Потерпілий ОСОБА_9 в суді показав, що працює техніком у ДП «Укррибпроект» з 2003 року і затримки із заробітною платою були кожного року, при чому недоплачували усім працівникам пропорційно, а заборгованість повністю була погашена лише у 2017 році. Коли директором ДП «Укррибпроект» працював ОСОБА_11 , також була заборгованість із заробітної плати, яка утворилася раніше, однак ОСОБА_11 погашав її. Точних сум заборгованості він пригадати не може, чи була заборгованість із заробітної плати саме за період, коли директором ДП «Укррибпроект» був ОСОБА_11 , не пам`ятає, але в цей період заробітна плата виплачувалась.

За показаннями потерпілого ОСОБА_13 в суді, в ДП «Укррибпроект» він працює з 2011 року та заборгованість із заробітної плати виникла набагато раніше, ніж директором став ОСОБА_11 . Коли керівником був ОСОБА_11 , зарплата виплачувалась кожного місяця, але розмір її був різний. Повністю заборгованість із заробітної плати йому була погашена пізніше іншим керівником.

Свідок ОСОБА_15 в суді показав, що коли він був призначений в 2015 році на посаду директора ДП «Укррибпроект», заборгованість по заробітній платі становила більше семисот тисяч гривень. Ним було проведено аудит лише за період з 2014 по 2015 рік та встановлено, що таку заборгованість підприємство має перед 53 працівниками. Питання наявності заборговані по заробітній платі в період з 2010 по 2014 рік окремо не досліджувалось. Хто із директорів первинно допустив заборгованості по заробітній платі йому невідомо. Чи була заборгованість по заробітній платі до того, як директором став ОСОБА_11 та чи допустив сам ОСОБА_11 таку заборгованість повідомити не може.

Показання потерпілих та свідка свідчать про те, що в ДП «Укррибпроект» дійсно протягом тривалого часу існувала заборгованість по заробітній платі, але вони не містять жодних даних про період її виникнення, тривалість невиплати заробітної плати конкретним працівникам або виплати її частинами, розмір заборгованості та періоди погашення заробітної плати тощо. Отже висновок суду про те, що показання потерпілих та свідків не спростовують позиції обвинуваченого, є обґрунтованим.

Суд першої інстанції також дійшов правильного висновку, що допустимі письмові докази у провадженні, в тому числі листи №01/301 від 21.11.2017 та №01/163 від 21.08.2018 директора ДП «Укррибпроект» ОСОБА_15 , не підтверджують висновку органу досудового розслідування, з огляду на межі висунутого обвинувачення, про те, що за період з 17.05.2011 по 04.04.2012 двом працівникам ДП «Укррибпроект» безпідставно не виплачувалася заробітна плата і заборгованість в цьому періоді становила ОСОБА_13 - в сумі 19 669, 07 грн, а ОСОБА_9 - в сумі приблизно 25 764,33 грн.
Такі докази містять загальну інформацію про наявність протягом більше ніж п`яти років заборгованості із заробітної плати працівникам ДП «Укррибпроект», але її розмір у різні періоди в таких документах суттєво відрізняється та в них взагалі відсутня інформація щодо моменту виникнення у ДП «Укррибпроект» заборгованості по заробітній платі саме ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 86 КПК України).

Як вважає колегія суддів, суд обґрунтовано відкинув докази обвинувачення, а саме надані прокурором фотокопії рапорту слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_17 від 23.08.2018, акту Головного управління Держпраці у Київській області №26-62/1009 від 12.10.2017 перевірки додержання суб`єктом господарювання ДП «Укррибпроект» законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування та довідки про стан заборгованості на 10.10.2017, оскільки вони не відповідають вимогам документів у розумінні ст. 99 КПК України у зв`язку з тим, що їх оригінали або засвідчені у передбаченому законодавством порядку копії в судовому засіданні надані не були, підстави для застосування ч. 5 ст. 99 КПК України прокурором в суді не доведені, а положення ч. 3 ст. 99 КПК України передбачають, що сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа, яким є сам документ.
Разом із цим колегія суддів зауважує, що інформація в акті перевірки не узгоджується із висунутим саме ОСОБА_11 обвинуваченням.

Що стосується оборотно-сальдової відомості по рахунку: 661 щодо нарахування та виплати працівникам ДП «Укррибпроект» заробітної плати за період з 01.06.2012 по 31.05.2017, то доводи прокурора про допустимість даних в ній заслуговують на увагу, оскільки вказана оборотно-сальдова відомість була створена як оригінал бухгалтерського документа 21.06.2017, підписана директором ОСОБА_19 та засвідчена печаткою підприємства. Однак, аналізуючи наявні в ній відомості, колегія суддів доходить висновку, що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_13 в сумі 19 669, 07 грн виникла внаслідок невиплати йому заробітної плати починаючи з 01.06.2012, а ОСОБА_9 - в сумі 25 764,33 грн внаслідок часткової щомісячної невиплати заробітної плати починаючи з 01.09.2012, тобто в період після звільнення ОСОБА_11 з посади директора ДП «Укррибпроект».

Будь-які інші докази, які могли би свідчити на користь обвинувачення, в матеріалах провадження відсутні.
При цьому колегія суддів зауважує, що органи досудового розслідування фактично ухилилися від проведення в передбачений кримінальним процесуальним законом спосіб аналізу дотримання вимог трудового законодавства в частині оплати праці та економічного аналізу фінансово-господарської діяльності ДП «Укррибпроект», де виявлено невиплату заробітної плати працівникам протягом тривалого часу, у тому числі щодо напрямку використання коштів, які надходили на рахунки підприємства, для з`ясування об`єктивної фінансової можливості виплати заробітної плати керівником (керівниками) підприємства, належного встановлення конкретного періоду невиплати або часткової виплати, підстав невиплати заробітної плати та винної в цьому особи.

Таким чином, провівши перевірку усіх доводів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що вони фактично ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивних оцінках стороною обвинувачення наявних матеріалів справи, а тому є безпідставними. Водночас, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх підстав для виправдання ОСОБА_11 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 175 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України колегія суддів вважає, що в даному провадженні суд першої інстанції, діючи в межах визначених процесуальним законом повноважень та вимог ст. 337 КПК України, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, врахувавши вимоги ст. 62 Конституції України та витлумачивши усі сумніви на користь обвинуваченого, ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Виправдувальний вирок суду першої інстанції за своїм змістом відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду справи судом першої інстанції, які могли би вплинути на правильність висновків суду, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року стосовно ОСОБА_11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4