Дата документу 18.02.2021 Справа № 554/8751/20
Справа №554/8751/20
Провадження №1-кс/554/652/2021

УХВАЛА
Іменем України

18 лютого 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову від 11.08.2020 року прокурора прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 по кримінальному провадженні № 0001307 від 14.07.2020 за ч.1 ст. 366 КК України про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 .

В обґрунтування вимог заявник вказав, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001307 від 14.07.2020 року за ч.1 ст.366 КК України.

11.08.2020 року року процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0001307 від 14.07.2020 року за ч.1 ст. 366 КК України прокурором прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 винесено постанову по кримінальному провадженні № 0001307 від 14.07.2020 року за ч.1 ст. 366 КК України про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 .

З постановою заявник не погоджується, вважає її такою, що підлягає скасуванню.

В судове засідання скаржник не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, просив скаргу задовольнити.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, на підставі чого суд розглядає скаргу за їх відсутності.

Суд, вислухавши заявника, адвоката, дослідивши документи та оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження кримінальному провадженні №0001307 від 14.07.2020 року за ч.1 ст.366 КК України.

Постановою прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на полтавську область прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 11.08.2020 року відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 .

Зокрема, згідно постанови: у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про факт завдання шкоди ОСОБА_3 діями службових осіб правоохоронних органів, так як не встановлено беззаперечний факт вчинення останніми кримінального правопорушення.; вимога заявника щодо проведення певних процесуальних дій суперечить принципу процесуальної самостійності слідчого, закріпленої ч.5 ст.40 КПК України.

Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим ч.5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Суд вважає, що висновки в оскаржуваній постанові відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, названа постанова є законною і обґрунтованою, тому підстави для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.

Разом з тим, судом встановлено, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001307 від 14.07.2020 року триває.

Отже, на момент винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 органом досудового розслідування не було здобуто достатньо доказів того, що ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, також не проведено всі необхідні слідчі дії.

Таким чином, наявність постанови про відмову у визнанні потерпілим не перешкоджає в подальшому визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні при наявності для цього підстав.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Суд вважає, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання, прокурором було переконливо доведено відсутність необхідності в задоволенні клопотань ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні.

Суд приходить до висновку, що аналіз викладених обставин справи і діючого законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на полтавську область прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 11.08.2020 року у кримінальному провадженні №0001307 від 14.07.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1