Провадження № 1-кс/947/6371/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000935 від 31.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.03.2020 року слідчим СВ розпочате досудове розслідування кримінального провадження №0000935 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, та в ході проведення досудового розслідування було
з`ясовано, що збут особливо небезпечного наркотичного засобу здійснюється у місцях масового перебування громадян.
13.05.2021 року до ЧЧ Одеського районного управління поліції No1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП ОРУП No1 про те, що у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено оперативну закупівлю особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.
Так, 31.03.2020 слідчим СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області було розпочате кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000935за ознаками кримінального правопорушення передбачено ч. 1 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, що в подальшому було перекваліфіковано на ч.2 ст.307 КК України, так як є ознаки вчинення фактів злочинів за попередньою змовою групою осіб та в місцях масового перебування громадян.
В ході проведення оперативно-технічних заходів в рамках оперативно-розшукової справи, встановлено що до скоєння вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
За наявними у органів досудового розслідування відомостями, дана особа систематично розповсюджує особливо небезпечні наркотичні засоби.
Крім того, було проведено слідчі-розшукові дії для підтвердження факту розповсюдження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході яких ОСОБА_5 збував особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якої заборонено канабіс, та який може зберігати за місцем свого проживання.
12.04.2021 проведено оперативну закупівлю у ОСОБА_5 особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу,що підтверджено висновком експертизи.
Разом з тим, в ході проведення досудового розслідування встановлені обставини, що свідчать про те, що ОСОБА_5 продовжує протиправну діяльність, а саме займається незаконним збутом та зберіганням наркотичних засобів.
13.05.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проведений обшук під час кого виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких мітиться в клопотанні.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилучених предметів, які визнано речовими доказами та мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Від ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.
3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
В рамках вищевказаного кримінального провадження, 13.05.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 13.05.2021 року проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого були вилучені речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Так, слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі та документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, вилучена речовина рослинного походження необхідна для проведення експертного дослідження, з метою встановлення чи є вказана речовина наркотичним засобом або психотропною речовиною.

Також, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Викладене в сукупності свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному, в цілях забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження, а також необхідні для забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою конфіскації майна, як виду покарання, забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000935 від 31.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на наступні предмети: 1 (один) полімерний пакет із застібкою типу «zip-lock» із речовиною рослинного походження (гілля); 1 (один) полімерний пакет із застібкою типу «zip-lock» із речовиною рослинного походження зеленого кольору; 1 (один) поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, що вилучені до сейф-пакету НПУ №SUD2014073; електронні ваги сірого кольору, 3 (три) полімерних пакети із застібками типу «zip-lock», у яких містились полімерні пакети із застібкою типу «zip-lock» різних розмірів; харчову плівку ( у якій знаходився попередньо поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору), - вилучені до сейф-пакету НПУ № SUD2014074; мобільний телефон марки «NOMI» білого кольору із синіми вставками з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картами з мобільних операторів тов «лайфселл» із номером НОМЕР_3 , ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_4 ; 2 (два) слоти від сім-карт мобільного оператору тов «лайфселл» із номерами: НОМЕР_5 , НОМЕР_3 , вилучені до сейф-пакету НПУ №SUD2014075, з позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, та які вилучені під час обшуку від 13.05.2021 року.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1