Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2630/21
Провадження № 1-кс/711/838/21
У Х В А Л А

23.04.2021 м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000006, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, неодруженого, заступника військового комісара з ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням заступника керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні №0000006, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У обґрунтування клопотання зазначено, що наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №367 від 29.12.2020 ОСОБА_5 призначено на посаду заступника військового комісара з ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив військову службу за контрактом у військовому званні «майор».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Крім того, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до ст.ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність заступника військового комісара з ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

До того ж, ОСОБА_5 , будучи заступником військового комісара з ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 у військовому званні «майор», згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 49, 82, 83, 84, 88 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, знати вимоги статутів, наказів, порадників та інструкцій щодо організації керівництва службою, додержуватися їх у службовій діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам даного нормативного акту забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Як зазначено, у порушення зазначених вимог Закону, нормативно правових актів та службових обов`язків ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника військового комісара з ІНФОРМАЦІЯ_2 вирішив вчинити злочин за наступних обставин:

так, 07.04.2021 за попередньою телефонною домовленістю, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 повідомив громадянину ОСОБА_7 , що на даний час відповідно до Указу Президента №71/2021 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році» з 01.04.2021, в тому числі на території Черкаської області, оголошено весняний призов на строкову військову службу громадян України чоловічої статі, які відповідають вимогам частини першої статті 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який буде тривати впродовж квітня-червня 2021 року, у зв`язку з чим, ОСОБА_7 підлягає призову на строкову військову службу. Одразу після цього, ОСОБА_7 запитав у ОСОБА_5 , які існують законні підстави для відстрочки від призову на строкову військову службу, на що останній одразу висунув вимогу про надання йому, тобто ОСОБА_5 , грошових коштів в сумі 1100 доларів США для себе за позитивне вирішення питання про надання ОСОБА_7 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_6 відстрочки від призову на строкову військову службу, шляхом здійснення впливу ОСОБА_5 на членів військово-лікарської комісії та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, з якими перебуває у дружніх стосунках. При цьому, ОСОБА_5 зазначив, що у разі відмови від надання йому грошових коштів, останній буде вживати заходів до якомога швидшого призову ОСОБА_7 на строкову військову службу, шляхом службових зв`язків із посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 та надав останньому час для збору грошових коштів в сумі 1100 доларів США.

У подальшому, 19.04.2021 за попередньою телефонною домовленістю, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 знову висунув громадянину ОСОБА_7 незаконну вимогу про необхідність надання йому документів, які ОСОБА_7 повинен надати йому разом із грошовими коштами в сумі 1100 доларів США, при цьому ОСОБА_5 запевнив, що він вирішить питання про надання ОСОБА_7 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_6 відстрочки від призову на строкову військову службу, шляхом здійснення впливу на членів військово-лікарської комісії та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, з якими перебуває у дружніх стосунках. Одразу після цього, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про те, що їх наступна зустріч відбудеться в м. Сміла Черкаської області, про дату, час та місце якої повідомить ОСОБА_7 за одну добу до моменту вказаної зустрічі, при цьому вказав, що б останній при собі мав грошові кошти в сумі 1100 доларів США.

21.04.2021 близько 19 год. 15 хв. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив його, що 22.04.2021 близько 14 год. 00 хв. він буде в м. Сміла Черкаської обл. та останні домовились про зустріч на Смілянській автостанції №1.

22.04.2021 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 знову зателефонував ОСОБА_7 та повідомив його, що виїжджає з м. Звенигородка Черкаської обл. та в м. Сміла Черкаської обл. буде приблизно о 13 год. 00 хв.

Цього ж дня, близько 13 год. 20 хв. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив його, що він знаходиться на Смілянській автостанції №1 на червоному автомобілі марки «Opel Kadett», при цьому, маскуючи свою протиправну діяльність, вказав ОСОБА_7 , щоб останній підходив до зазначеного автомобіля та сідав до салону зазначеного автомобіля на заднє пасажирське сидіння.

22.04.2021 близько 13 год. 25 хв. ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 у салоні власного автомобіля марки «Opel Kadett» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав від громадянина ОСОБА_7 , який перебував на задньому пасажирському сидінні у салоні вказаного автомобіля, неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 1100 доларів США для себе, яку попередньо перерахував та поклав до лівої внутрішньої кишені форменого одягу встановленого зразка Збройних Сил України. Вказану неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 1100 доларів США ОСОБА_5 отримав від громадянина ОСОБА_7 за позитивне вирішення питання про надання ОСОБА_7 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_6 відстрочки від призову на строкову військову службу, шляхом здійснення впливу ОСОБА_5 на членів військово-лікарської комісії та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, з якими перебуває у дружніх стосунках.

У клопотанні також зазначено, що 22.04.2021 о 13 год. 30 хв. у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення, його протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 1100 доларів США, які були предметом неправомірної вигоди, вилучено під час затримання ОСОБА_5 , які останній добровільно видав працівникам правоохоронних органів.

23.04.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ініціатор клопотання вказує, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно зі ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1-4 ст. 177 КПК України.

23.04.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, є встановлені під час досудового розслідування достатні фактичні відомості про одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Ці обставини містяться у протоколі допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколі затримання особи, а також інших матеріалах кримінального провадження.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1. Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно офіцером Збройних Сил України службовою особою, який зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність заступника військового комісара з ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

2. Кримінальне правопорушення (злочин), у якому підозрюється ОСОБА_5 , зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

3. Підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що він притягується до відповідальності за вчинення тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, а також встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 та підтверджують наявність зазначених ризиків, а саме:

4. Підозрюваний ОСОБА_5 , виконуючи свої службові обов`язки, як службова особа та офіцер Збройних Сил України, має стійки професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками в органах державної влади, що свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для:

-незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме: свідка ОСОБА_7 , а також понятих, які були присутніми під час затримання ОСОБА_5 , членів військово-лікарської комісії та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 , допити яких заплановано здійснити найближчим часом. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у здійсненні впливу на членів військово-лікарської комісії та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, з якими перебуває у дружніх стосунках, останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, зокрема, встановлення намірів та обізнаності вказаних свідків про злочинні наміри підозрюваного, а також об`єктивному встановленню факту причетності їх до вчинення даного кримінального правопорушення. На даний час є реальні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження;

-знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, які також найближчим часом заплановано витребувати з ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , зокрема: відомостей на призовника ОСОБА_7 , який являється заявником та свідком у даному кримінальному провадженні щодо призову останнього на строкову військову службу, службову та медичну характеристики відносно підозрюваного ОСОБА_5 , посадових обов`язків, витягу з послужного списку, особової картки військовослужбовця Збройних Сил України, наказ про призначення останнього на посаду та інші. У разі, якщо ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування перебуватиме на волі, у випадку звернення до ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 , у володінні яких знаходяться документи, існуватиме реальна загроза їхньої заміни та/чи знищення, передачі іншим особам, сповіщення осіб, зокрема, колег підозрюваного, які мають відношення до їх, а також вжиття ними заходів щодо їх приховування, у зв`язку з чим, існує нагальна потреба у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

-перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом.

5. У разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, вказує, що сума неправомірної вигоди, яку отримав ОСОБА_5 у сумі 1100 доларів США поєднана з вимаганням, а тому у разі задоволення клопотання, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважає за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 113500 грн.

Саме такий розмір застави, на думку органу слідства та прокуратури, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного ОСОБА_5 бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

До того ж, слідчий органу досудового розслідування просить покласти на ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . ОСОБА_9 а також з працівниками та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили задовольнити у повному обсязі на підставі обгрунтування, що наведене у ньому та з урахуванням доказів, які додані до клопотання.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення даного клопотання. Зазначила, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, нічим не підтверджені. При вирішенні даного клопотання просила врахувати, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи, проживає разом з цивільною дружиною, є пенсіонером та ветераном військової служби, має ряд захворювань і потребує лікування. Крім того, ОСОБА_5 має матір, яка теж є пенсіонеркою та потребує постійного догляду. До того ж, у клопотанні слідчим не вказано, на яких саме свідків може впливати ОСОБА_5 і цей ризик можливо усунути менш суворим заходом покладенням на підозрюваного обов`язку не спілкуватися з певними особами. Таким чином, просила відмовити у задоволенні даного клопотання та вважала за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного певних обов`язків.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи своєї захисника та просив не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши надані матеріали до клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000006 від 08.04.2021, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступного:

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, встановлено, що 23.04.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України (одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди).

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, § 51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання та додаткові, що були надані стороною захисту у судовому засіданні, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження №0000006 від 08.04.2021 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, відповідальність за яке передбачає можливість позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Між тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Слід зазначити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилання слідчого та прокурора на те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке відноситься до категорії тяжких корупційних злочинів, враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Також відсутні підтверджуючі дані, які б свідчили про можливість підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи його майновий стан, застосувати до нього альтернативний запобіжний захід заставу. Не підтверджені такі обставини (щодо застави) і стороною захисту.

Таким чином, прокурором та слідчим не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, ні у клопотанні, ні у судовому засіданні стороною обвинувачення не наведені обставини та не надані докази, які б підтверджували наявність ризиків, які викликають необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, на час розгляду справи за цим клопотанням, стороною обвинувачення не наведені об`єктивні дані, які б свідчили, що підозрюваний ухиляється від слідства.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує: особу підозрюваного; його вік; наявність офіційно зареєстрованого місця проживання; відсутність даних про притягнення до кримінальної відповідальності; мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, враховуючи доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні внесеного клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки, у даному випадку, такий запобіжний захід не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу, а також не забезпечує справедливої рівноваги між публічним інтересом демократичного суспільства та необхідністю поважати право на свободу.

Зважаючи на правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», - при розгляді клопотання про обрання або ж продовження строку тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п.1-4 ч.1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання чи порука.

Так, враховуючи особу підозрюваного та особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної його процесуальної поведінки, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, слідчий суддя враховує доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слід зазначити, що домашній арешт складає позбавлення волі в значенні Конвенції з прав людини та основоположних свобод і тому він відповідає одній з дозволених підстав згідно зі статтею 5.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).

Під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, домашній арешт слід застосувати до підозрюваного цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю за місцем його фактичного проживання та реєстрації.

Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу, варто звернути увагу, що у даному випадку тривалість застосування запобіжного заходу строком до 23.05.2021 включно, тобто, у межах строку досудового розслідування, є виправданою, внаслідок особливостей способів доказування та отримання доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти певні обов`язки, які забезпечать процесуальну поведінку підозрюваного під час здійснення досудового розслідування цього кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 23.05.2021 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України протягом встановленого строку домашнього арешту:

?прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

?не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, місце проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово, з носінням електронного засобу контролю;

?повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання/реєстрації/роботи;

?не спілкуватися із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , а також з працівниками та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 у будь-якій формі (особисто, через знайомих/родичів, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет), крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, покласти на підозрюваного на строк до 23.05.2021. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику ГУ НП в Черкаській області, - для відому та виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1