Справа 755/5525/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2335/2021 Доповідач в 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
05 квітня 2021 року м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ч.1 та ч.4 ст.70 КК України до цього покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді 7 років і 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
На вказаний вирок обвинуваченою ОСОБА_3 була подана апеляційна скарга, в якій вона вважає вирок незаконним.
Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю що її слід залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України.
За змістом п.4 ч.2 ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Як вбачається з апеляційної скарги, обвинуваченою ОСОБА_3 належним чином не сформульовано прохальної та мотивувальної частини апеляційної скарги та не обґрунтовано підстав, передбачених ст.409 та ст.415 КПК України.
Так, зі змісту апеляційної скарги вбачається те, що обвинувачена ОСОБА_3 висловила незгоду із вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року у зв`язку із неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. При цьому, в обґрунтуванні мотивів апеляційної скарги обвинувачена фактично звертає увагу на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через його суворість, що проявилося у неналежній оцінці даних, які характеризують її особу та обставин, які пом`якшували її покарання, що у свою чергу призвело до безпідставного незастосування положень ст.69 КК України. Поряд із цим, у прохальній частині апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_3 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, при цьому не обґрунтовуючи підстав, передбачених ч.1 ст.415 КПК України.
Крім того, суд звертає увагу на те, що вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року щодо ОСОБА_3 ухвалений за правилами ч.3 ст.349 КПК України, у зв`язку із чим може бути оскаржений в апеляційному порядку за правилами ч.2 ст.394 КПК України.
Наведене, свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченої,унеможливлює встановлення межі перегляду судового рішення, у зв`язку із чимунеможливлює відкриття апеляційного провадження по ній.
Оскільки апеляційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст.396 КПК України, на підставі ч.1 ст.399 КПК України її слід залишити без руху та встановити строк для усунення указаних недоліків 7 днів з дня отримання обвинуваченою копії ухвали.
На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, -
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України залишити без руху.
Встановити апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги ? 7 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2