Справа № 727/3883/21
Провадження № 1-кп/727/292/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченої ОСОБА_4

за участю потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українкою, громадянкою України, уродженкою с.Козиряни Кельменецького району Чернівецької області, зареєстрованою у АДРЕСА_1 , фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючої, маючою на утримані двох неповнолітніх дітей, раніше не судимою, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.04.2021 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці з Чернівецької окружної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом, затвердженим прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 , по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що 14.02.2021 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів, під приводом поповнення балансу на рахунку, шляхом шахрайства заволоділа банківською картою ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , емітованою AT КБ «Приватбанк», яка в силу вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.п.1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346-III від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, та ст..200 Кримінального кодексу України, є офіційним документом.

Крім цього, 14.02.2021 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів, з поверхні шафи, шляхом вільного доступу, таємно викрала банківську карту ОСОБА_5 № НОМЕР_2 , емітовану АТ «АЛЬФА-БАНК», яка в силу вимог ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.п.1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, та ст.200 Кримінального кодексу України, є офіційним документом.

В подальшому, 14.02.2021 року о 15 годині 41 хвилину ОСОБА_4 , перебуваючи біля приміщення магазину «Квартал» за адресою: м.Чернівці, вул.Володимира Сосюри, 5А, володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше отриману банківську карту № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «Приватбанк», належну потерпілому ОСОБА_5 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_5 кошти в сумі 3000 грн., шляхом зняття через банкомат АТ КБ «Приватбанк» №CACV6238, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 3000 грн.

Крім цього, 14.02.2021 року о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля приміщення магазину «Квартал» за адресою: м.Чернівці, вул.Володимира Сосюри, 5А, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше викрадену банківську карту № НОМЕР_2 , емітовану АТ «АЛЬФА-БАНК», належну потерпілому ОСОБА_5 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, шляхом підбору персонального пентифікаційного номеру платіжної карти (пін-код), встановленого на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, повторно, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_5 кошти в сумі 1000 грн. шляхом зняття через банкомат АТ КБ «Приватбанк» №CACV6238, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 1000 грн.

Крім цього, 15.02.2021 року о 09 годині 34 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Нива» за адресою: м.Чернівці, вул.Комарова, 33А, володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше отриману банківську карту № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «Приватбанк», належну потерпілому ОСОБА_5 , без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, повторно, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 260,7 грн.

Зазначеними грошовими коштами ОСОБА_7 розпорядилась на власний розсуд, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 260,7 грн.

Кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 4260 грн. 70 коп.

20.05.2021 року була укладена угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України. Крім того, обвинуваченою повністю відшкодована спричинена потерпілому шкода, обвинувачена попросила вибачення у потерпілого за вчинене діяння.
Під час укладення угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 узгодили міру покарання останній за вчинені нею кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357КК України, а саме: за ч.1 ст.357 КК України у вигляді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень); за ч.1 ст.185 КК України, на підставі вимог ст.69 КК України, за наявності пом`якшуючих обставин: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку, призначити покарання у вигляді штрафу розміром 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 грн.; за ч.2 ст.185 КК України на підставі вимог ст.69 КК України, за наявності пом`якшуючих обставин: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку, призначити покарання, яке не визначено в цій статті, однак є більш м`яким, у вигляді штрафу розміром 360 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6120 грн.; на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу розміром 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6120 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, в повному об`ємі та надала суду згоду на затвердження угоди про примирення, вказавши, що вона повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які їй роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що вищезазначена угода про примирення укладена нею з потерпілим добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачена ОСОБА_4 зрозуміла роз`яснені судом права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України. Спроможна заплатити зазначений в угоді штраф.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що спричинена йому шкода повністю відшкодована обвинуваченою, претензій до неї матеріального чи морального характеру не має. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України потерпілому зрозумілі. Просив затвердити угоду.

Суд заслухавши думку прокурора, яка вказала, що угода відповідає вимогам КПК України та не заперечувала щодо її затвердження судом, пояснення потерпілого та обвинуваченої, які просили затвердити угоду, вважає, що угода підлягає затвердженню, а ОСОБА_4 слід визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити їй покарання, яке обвинувачена та потерпілий запропонували суду та узгодили між собою.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, оскільки остання вчинила заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів; викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів; таємне викрадення чужого майна (крадіжку); таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно. Зазначені кримінальні правопорушення згідно ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків та нетяжких злочинів.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань.

При цьому, суд приходить до висновку, що наявні підстави для застосування щодо обвинуваченої вимог ст.69 КК України, оскільки вказані злочини обвинувачена вчинила за наявності декількох обставин, що пом`якшують її покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданого збитку, в тому числі доцільно перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.2 ст.185 КК України, а саме до штрафу в розмірі 360 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 укримінальному провадженні /ЄРДР №0000160/ і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, від 20.05.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити їй покарання:
за ч.1 ст.357 КК України у вигляді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави;
за ч.1 ст.185 КК України, з застосуванням вимог ст.69 КК України, у вигляді штрафу розміром 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 грн. в дохід держави;
за ч.2 ст.185 КК України з застосуванням вимог ст.69 КК України, у вигляді штрафу розміром 360 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6120 грн. в дохід держави;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 360 (трьохсот шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6120,00 (шість тисяч сто двадцять) гривень в дохід держави.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: добровільно видані ОСОБА_4 банківські карти ОСОБА_5 , а саме карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та АТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_2 , які згідно постанови слідчого від 05.03.2021 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню повернути ОСОБА_5 за належністю.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1