Справа № 157/146/18
Провадження № 1-кп/161/449/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про продовження строку запобіжного заходу

м. Луцьк 24 травня 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну щодо нього запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003168 від 06 липня 2017 року відносно ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.199 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України, ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.199 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.1, 190 ч.2 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.199 ч.2 КК України.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду відносно обвинуваченого ОСОБА_12 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 лютого 2021 року включно. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року продовжено ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 29 травня 2021 року включно.

Станом на 24 травня 2021 року вказане кримінальне провадження не розглянуто по суті.

Згідно ч. 3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 подав письмове клопотання про зміну щодо нього запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Своє клопотання мотивує тим, що він свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, крім того досить тривалий час перебуває під вартою, не має підстав для того, щоб переховуватись від суду і впливати на будь - кого із учасників судового процесу, крім того досить тривалий час утримується під вартою, внаслідок чого у нього погіршився стан здоров`я. А тому, на його думку, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час відпали, просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які клопотання підтримали та просили його задовольнити, прокурора, який вважав, що відсутні достатні підстави длязміни застосованого раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
З врахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 199 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до різних категорій тяжкості, в тому числі і тяжких злочинів, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що він незаконно впливатиме на потерпілих та свідків, які ще не допитані в судовму засіданні, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, також будь яких медичних показань щодо неможливості перебування ОСОБА_12 під вартою у суду немає, а тому суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого не підлягає до задоволення, оскільки немає підстав для зміни застосованого раніше виду запобіжного заходу відносно останнього.

Також в судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , оскільки строк запобіжного заходу закінчується, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час залишились незмінними.

При вирішенні даних питань суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення у справі "Єчюс проти Литви", заява № 34578/97, п. 93).
Заслухавши думку учасників процесу, з приводу заявленого клопотання, кожного зокрема, проаналізувавши матеріали судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.
Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 199 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до різних категорій тяжкості, в тому числі і тяжких злочинів, тому з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_12 під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що йому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з можливістю внесення застави, в розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну щодо нього запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 22 липня 2021 року включно.
На підставі ст.183 ч.3 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.

Згідно ч.7 ст.182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заставу в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень внести на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок № UA0002504, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, та надати документ, що це підтверджує - суду.

Згідно ст.183 КПК України у разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_12 , відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки: з`являтись на виклики до суду, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це суд; не відлучатися з території Волинської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1