Справа № 352/1761/20
Провадження № 1-кс/352/214/21
УХВАЛА
28 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідча суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 02.09.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и л а :

25.05.2021 представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 02.09.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2020.

Заявник вважає, що вищевказаний арешт підлягає скасуванню, оскільки всі слідчі дії вже були проведені, тому підстав для подальшого арешту майна немає. Зазначив, що автомобіль зберігається під відкритим небом і такі умови зберігання суттєво впливають на його стан.

Посилаючись на викладене просить скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжитих у вигляді накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Mazda PREMACY», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити в частині користування та розпорядження. Вказав, що право володіння транспортним засобом ОСОБА_3 підтверджується тим, що в нього було вилучено автомобіль. Крім того пояснив, що автомобіль зберігається неналежним чином, а відтак це призводить до пошкодження майна.

Дізнавач в судове засідання не зявилась, подала клопотання про відкладення судового засідання до 08.06.2021, так як перебуває у відпустці.

При цьому слідча суддя, з огляду на положення ст. 174 КПК України щодо строків розгляду клопотання та за відсутності належного підтвердження обставин, зазначених у ньому, вважає за можливе провести розгляд клопотання за даної явки.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, заслухавши представника ОСОБА_3 , слідча суддя дійшла такого висновку.

02 вересня 2020 року в ОСОБА_3 було вилучено транспортний засіб - автомобіль марки «Mazda PREMACY», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів в м.Тисмениця, вул.Л. Українки, 2, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Як вбачається із ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно із ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2020 частково задоволено клопотання дізнавача СД Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області про арешт майна, накладено арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно, власником якого є ОСОБА_5 , шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою застосування арешту накладеного ухвалою слідчої судді від 04.09.2020 було збереження речових доказів.

Майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Постановою сектору дізнання Тисменицького ВП ГУНП в області від 03.09.2020 транспортний засіб - автомобіль марки «Mazda PREMACY», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000054 від 02.09.2020.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Одночасно, слідча суддя звертає увагу на те, що володіння може здійснювати власник або інші правомірні володільці транспортного засобу. Однією з ознак володіння є можливість панування над річчю, повноцінного здійснення свого контролю, що відрізняє власника від володільця. Так, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Ураховуючи те, що безпосереднє панування над транспортним засобом можливе тільки шляхом його керування, слід зробити висновок, що водій є завжди й фактичним володільцем транспортного засобу.

Так, слідчою суддею встановлено, що на момент зупинки транспортного засобу та його вилучення водієм був ОСОБА_3 , а відтак саме він був фактичним володільцем автомобіля.

Заявник стверджує, що на даний момент вже проведено всі необхідні слідчі дії та експертизу.

Оскільки обмеження конституційного права особи під час накладення арешту відбувається за ініціативою сторони обвинувачення, саме дізнавач зобов`язаний спростувати твердження власника про те, що потреба в накладенні арешту майна відпала.

Враховуючи, що мета з якою накладався арешт досягнута, слідча суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню в частині скасування заборони користування транспортним засобом.

При цьому слідча суддя зазначає, що органом дізнання не було надано доказів для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдали подальше тримання транспортного засобу марки «Mazda PREMACY» під арештом, що прямо не узгоджується із положеннями ст. 28 КПК України та призводить до порушення принципу правової визначеності, у зв`язку з чим суттєво впливає на права власника щодо користування своїм майном.

Відтак, зважаючи на доводи, викладені у клопотанні, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідча суддя приходить до висновку, що в застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт транспортного засобу в частині заборони користування даним майном відпала потреба.

Щодо доводів адвоката ОСОБА_4 про необхідність скасування арешту майна в частині розпорядження, то в його задоволенні слід відмовити враховуючи те, що на теперішній час досудове розслідування не завершено, автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості відчуження вказаного транспортного засобу, його знищення чи переховування, потреба в арешті в частині розпорядження та відчуження автомобіля не відпала, до їх подальшого скасування у встановленому законом порядку.

Крім того, щодо клопотання в частині зобов`язання органу досудового розслідування повернути транспортний засіб ОСОБА_3 , то останнє до задоволення теж не підлягає, так як дана вимога на момент розгляду питання про скасування арешту є передчасною, оскільки до скасування арешту в частині користування автомобілем у дізнавача обов`язку повернення даного майна не виникало.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-174, 309, 372 КПК України, слідча суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 02.09.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити частково.

Скасувати частково арешт майна, накладений ухвалою слідчої судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2020 в кримінальному провадженні за №0000054 від 02.09.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в частині в частині заборони користування транспортним засобом марки «Mazda PREMACY», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 .

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1