Справа № 748/2075/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/286/21
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 12.02.2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, судимість не знята та не погашена,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

У судовому засіданні суду першої інстанції прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_8 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що на даний час не зникли всі ті ризики, у зв`язку з якими дана міра запобіжного заходу відносно нього обиралася.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 12.02.2021 року клопотання прокурора задоволено, обраний обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 діб, визначено рахувати з 12.02.2021 року по 12.04.2021 року включно з утриманням у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Визначено заставу у розмірі 384200 грн (триста вісімдесят чотири тисячі двісті гривень) та покладено, у разі внесення застави, ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатись із постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки, в разі внесення застави, покладено на ОСОБА_8 на строк не більше двох місяців та роз`яснено положення п.-п. 8, 10 ст. 182 КПК України.

В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинів та одного середньої тяжкості, раніше судимий за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, і перебуваючи на волі суд не виключає, що може знову скоювати злочини у сфері обігу наркотичних засобів, а також те, що обвинувачений, який знайомився із матеріалами провадження, знає анкетні дані свідків і може здійснювати вплив на свідків, які ще не допитані. Крім того, суд зазначив, що ОСОБА_8 , розуміючи у чому його обвинувачують та яке покарання йому загрожує, виходячи із практики Європейського суду з прав людини щодо суттєвості елементу «суворості передбаченого покарання» при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд не в повній мірі оцінив його міцні соціальні зв`язки, те, що він має родину, літніх батьків, які потребують сторонньої допомоги, має на утриманні малолітню дитину та приймає належну участь у її вихованні, що підтвердила колишня дружина, те, що він має єдине місце проживання і не має коштів на те, щоб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не має закордонного паспорту щоб виїхати за кордон, тому вважає, що ризик можливості переховування не підтверджується жодним доказом. Ризик можливості спотворення або знищення доказів вважає також необґрунтованим, оскільки всі докази вже зібрані, кримінальне провадження перебуває на розгляді у суді і обвинувачений ніяким чином не може вплинути на такі. Як і незаконно вплинути на свідків вважає, що обвинувачений позбавлений можливості, оскільки свідки зі сторони обвинувачення уже допитані у суді. Ризик вчинення нового правопорушення також вважає необґрунтованим та зазначає, що дане кримінальне правопорушення виникло в результаті провокаційних дій правоохоронних органів. Зазначає, що усі ризики, які стали підставою обрання запобіжного заходу були актуальні лише на стадії досудового розслідування та стали безпідставними у суді, а посилання на загрозу суворості покарання вважає шаблонним, тоді як практика Європейського суду вказує на неприпустимість загальних формулювань та застосування повторюваних шаблонних фраз.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження № 0000020 від 25.01.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 12.02.2021 року продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 12.04.2021 року та визначено заставу у розмірі 384200 (триста вісімдесят чотири тисячі двісті) грн 00 коп.

Відповідно до статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 суд дослідив обставини, що свідчать про обґрунтованість його підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі та особу обвинуваченого і дійшов вірного висновку, що на даний час наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України зможе запобігти лише виключний запобіжний захід у виді тримання під вартою і що на даний час такі ризики не зменшились і не змінились.

З даною позицією суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Ухвала Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, а тому не підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 12.02.2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4