Сарненський районний суд
Рівненської області _________________________________________________
Справа № 572/1530/21
Провадження № 1-кс/572/298/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000221 від 28.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучено в ході проведення слідчої дії 28.05.2021 року, який належить на праві власності ОСОБА_5 , з позбавленням можливості власника та інших осіб користуватися, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином вищевказаним майном

Клопотання обґрунтоване тим, що 28.05.2021 року о 13 годині 25 хвилин надійшло повідомлення зі служби «102» від працівника УСБУ в Рівненській області Гармодія про те, що 28.05.2021року о 13 годині 25 хвилин по вул. Бєлгородська в м. Сарни Рівненської області було виявлено автомобіль марки «Volkwagcn Transporter» 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , як в подальшому з`ясовано під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Тинне, Сарненського району.

В ході дослідження обставин виїзду встановлено, що даний автомобіль перебуває у власності ОСОБА_5 , при цьому на нього згідно ухвали Рівненського міською суду від 30 березня 2021 року у справі № 569/14343/20/1-кс/569/2192/21 накладений арешт, в якому зазначалося про повернення безоплатно вищезазначеного транспортного засобу разом з ключами у користування його власнику ОСОБА_5 без права його відчуження (купівлі-продажу, дарування, тощо) до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000112 від 11.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240-1 КК України.

Під час огляду місця події, 28.05.2021 року транспортний засіб марки «Volkwagcn transporter», 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вилучено, оглянуто та опечатано до Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: м. Сарни, вул. Технічна, 1, Рівненської області.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 388 КК України розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт.

Дослідивши клопотання та матеріали додані до клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

До матеріалів справи долучена копія ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 березня 2021 року справа №569/14343/20.

Відповідно до вказаної ухвали накладено арешт на транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» 2002 року випуску, д.н.з НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter» 2002 року випуску, д.н.з НОМЕР_2 та ключі від нього повернути безоплатно у користування його власнику ОСОБА_5 без права його відчуження (купівлі-продажу, дарування, тощо) до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0000112 від 11 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240-1 КК України.

Враховуючи вищенаведене, в діях ОСОБА_5 не вбачається порушення ухвали слідчого судді від 30 березня 2021 року, так як нею не було відчужено автомобіль на який накладено арешт. Крім того, матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження переходу права власності від ОСОБА_5 до іншої особи.

Зважаючи на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання і вважає, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як, верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що на даній стадії досудового розслідування не доведено, що є необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000221 від 28.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя: