1 із 4 Провадження №1-кп/303/770/21
Справа №303/6133/21
Номер рядка статистичного звіту-387
вирок
Іменем України
18 серпня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000314 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні троє дітей, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 4 статті 407 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
04 серпня 2021 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за частиною 4 статті 407 КК України.
Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що обвинувачений ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, у порушення вимог статей 17,65 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 9,11,12,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах особливого періоду (крім військового стану) 16 березня 2015 року без поважних причин та відповідного дозволу самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), ухилявся від проходження військової служби по 09 березня 2017 року.
Перебуваючи весь вказаний період поза розташуванням військової частини та проводячи час на власний розсуд, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 407 КК України, нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
18 серпня 2021 року сторонами була укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення покарання йому за частиною 4 статті 407 КК України покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі, з можливістю застосування статей 75,76 КК України
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити.

2 із 4
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину, у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.
Одночасно обвинувачений просив застосувати стосовно нього Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки він брав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між стороною обвинувачення та обвинуваченим ОСОБА_3 та звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, на підставі статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році»
Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо заявленого стороною захисту клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».
Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних підстав.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
За частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Вказані вище вимоги узгоджуються з положенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Суд зазначає, що саме укладення сторонами угоди про визнання винуватості сприяє ефективному судовому розгляду, упродовж розумного строку спрямованого на прискорення кримінального провадження (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Ютраєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчить про наявність події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 і що в його діях, є склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 407 КК України.

3 із 4
Кваліфікація дій ОСОБА_3 стороною обвинувачення, визначена правильно.
Згідно положень статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, відноситься до категорії тяжких злочинів. Потерпілих від злочину немає. Угода, сторонами укладена до початку судового розгляду, про що заявлено в підготовчому судовому засіданні.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та визнання вини в повному обсязі, сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкції частини 4 статті 407 КК України, а застосування до ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням статей 75,76 КК України допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій, на його утриманні перебуває троє дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Таким чином, угода про визнання винуватості укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Щодо клопотання обвинуваченого про застосування стосовно нього статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» слід зазначити наступне.
Статтею 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 КК України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону).
Слід зазначити що відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 не відноситься до категорії особливо тяжких.
Згідно статті 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до статті 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань..
Частиною 2 статті 86 КК України визначено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» суд, встановивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженої від відбування покарання.

4 із 4
Зважаючи на вищевикладене, враховуючи особу ОСОБА_3 , відсутність обставин, які перешкоджають застосуванню щодо нього амністії та те, що останній брав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Процесуальні витрати, речові докази відсутні.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому наслідки застосування амністії, а саме, що застосування амністії у подальшому, протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314,315,373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 серпня 2021 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000314.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 407 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року, засудженого ОСОБА_3 повністю звільнити від відбування покарання призначеного цим вироком.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1