Справа № 202/4298/14-к
Провадження № 1-кп/206/8/21
УХВАЛА

10 серпня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта від 02.10.2015 року прокурору у кримінальному провадженні № 0000148 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 301 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_5 було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту від 02 жовтня 2015 року прокурору у кримінальному провадженні № 0000148 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 301 КК України, яке обґрунтовано тим, що останній складено з суттєвими порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства України. ОСОБА_5 вказує, що не дивлячись на те, що після зміни судді було вирішено розпочати судовий розгляд спочатку, в порушення вимог ст. 319 КПК України прокурор 01 червня 2021 року на початку судового розгляду оголосив обвинуваченим нове обвинувачення та 22 червня 2021 року вручив обвинуваченим в суді обвинувальний акт зі змінами. Вказаний обвинувальний акт є незаконним, таким, що складений з допущенням істотних порушень кримінально-процесуального законодавства України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Таким чином, в обвинувальному акті відсутні відомості, необхідні для того, щоб він був визнаний законним, а саме дата складання обвинувального акту не відповідає його оголошенню та врученню; обвинувальний акт складений та підписаний прокурором, який не має жодного права здійснювати зміну обвинувачення, адже не має повноважень в даному кримінальному провадженні, не перебуває в групі прокурорів по вказаній справі; новий обвинувальний акт зі змінами в суді, згідно з ст. 341 КПК України має бути узгоджений прокурором ОСОБА_7 з керівником органу прокуратури, в якій він працює, тобто діючим прокурором, проте вручений обвинуваченим 22 червня 2021 року обвинувальний акт складений зовсім іншим прокурором, який не входе до групи прокурорів і погоджений заступником прокурора Дніпропетровської області, який в дійсності не працює в прокуратурі і не рахується в штаті органів прокуратури України, а також не є і ніколи не був керівником Дніпропетровської обласної прокуратури, тобто прокурором ОСОБА_7 було вручено підроблений документ.

ОСОБА_5 вказує, що прокурором в обвинувальному акті зазначено не фактичні обставини кримінального правопорушення, не сформоване обвинувачення, а навпаки останній заперечує частину раніше висунутих обвинувачень їй, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та викладає фактичні обставини, які доказують їх невинуватість, з зазначенням мотивів неможливості його підтримання в суді, не зазначає розмір шкоди, спричиненої злочинними діяннями, що суперечить вимогам ст. 291 КПК України. Крім цього, прокурором не було внесено будь-яких правок, жодних нових встановлених фактичних обставин, що впливають на суть, об`єм та характер обвинувачення в справі, в частині висунутого обвинувачення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України. Вважає, що таким чином прокурор фактично відмовився від обвинувачення в частині скоєння обвинуваченими кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 203-1, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 301 КК України. ОСОБА_5 просить повернути прокурору ОСОБА_8 новий обвинувальний акт складений та підписаний прокурором ОСОБА_9 від 02 жовтня 2015 року, який було вручено обвинуваченим 22 червня 2021 року, як незаконний та такий, що втратив свою юридичну силу для усунення виявлених порушень та недоліків згідно з вимогами кримінально-процесуального законодавства.

Прокурор в судовому засіданні залишив вирішення питання на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 підтримали клопотання про повернення обвинувального акту від 02 жовтня 2015 року прокурору.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

05 жовтня 2015 року в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська прокурором було змінено обвинувачення та обвинуваченим було вручено змінений обвинувальний акт від 02 жовтня 2015 року, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301 КК України, а ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 301 КК України.

01 грудня 2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено вирок відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 301 КК України, ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 301, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто з урахуванням зміненого обвинувального акту від 02 жовтня 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року скасовано вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року, а справу повернуто до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року вирішено направити матеріали кримінального провадження до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для здійснення судового провадження.

Вказане кримінальне провадження перебувало на розгляді у судді ОСОБА_11 .

У зв`язку з рішенням Вищої Ради Правосуддя від 10 листопада 2020 року про звільнення судді ОСОБА_11 у відставку, згідно розпорядження № 34-р від 10 листопада 2020 року проведено повторний автоматизований розподіл справи, на підставі чого головуючим суддею обрано ОСОБА_1 .

Після заміни судді, 01 червня 2021 року ухвалою суду було вирішено розпочати судовий розгляд спочатку.

Відповідно до ч. 2 ст. 347 КПК України судовий розгляд починається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта.

Факт вручення обвинуваченим 05 жовтня 2015 року в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська обвинувального акту від 02 жовтня 2015 року підписаного Старшим прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 , погодженого заступником прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_13 , не оспорюється обвинуваченими, підтверджується викладеними у клопотанні ОСОБА_5 відомостями.

Враховуючи викладене, суд не може погодитись із твердженням ОСОБА_5 , що оголошення прокурором 01 червня 2021 року на початку судового розгляду обвинувального акту від 02 жовтня 2015 року свідчить про порушення останнім вимог ст. 319 КПК України.

Суд також звертає увагу, що в судовому засіданні 18 червня 2021 року обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що в нього відсутній примірник обвинувального акту від 02 жовтня 2015 року, у зв`язку з чим судом було зобов`язано прокурора підготувати та вручити обвинуваченим примірники обвинувального акту від 02 жовтня 2015 року, з метою забезпечення можливості останніми ефективно захищати свої права та інтереси в ході судового розгляду кримінального провадження. Так, обвинуваченим 22 червня 2021 року прокурором фактично було надано копії обвинувального акту від 02 жовтня 2015 року, який було вручено відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 КПК України обвинуваченим ще 05 жовтня 2015 року.

Надаючи оцінку твердженню, що дата складання обвинувального акту не відповідає його оголошенню та врученню, суд враховує те, що порядок складання та звернення до суду з обвинувальним актом, надання останнього стороні захисту регулюється положеннями параграфу 3 глави 24 розділу ІІІ КПК України, який в свою чергу не встановлює імперативних вимог щодо співвідношення часу складання обвинувального акту з його наданням стороні захисту чи оголошенню в судовому засіданні. Тобто час складання обвинувального акту логічним чином має передувати часу його надання стороні захисту в межах розумних строків.

Твердження ОСОБА_5 щодо того, що обвинувальний акт складений та підписаний прокурором, який не має повноважень в даному кримінальному провадженні, не перебуває в групі прокурорів по кримінальному провадженню є необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 37 КПК України якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури.

Так, на підставі постанови про призначення групи прокурорів Прокуратури Дніпропетровської області від 02 липня 2014 року вирішено змінити прокурора у кримінальному провадженні № 0000148, поклавши повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні на групу прокурорів у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , старшим групи призначено ОСОБА_12 .

Таким чином, обвинувальний акт від 02 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні №0000148 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 301 КК України складений та підписаний прокурором, який на підставі відповідної постанови в той час мав повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні та перебував в групі прокурорів.
На теперішній час на підставі постанови про визначення групи прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури від 31 травня 2021 року вирішено змінити раніше створену групу прокурорів та визначено групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів з підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні у складі прокурорів Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , старшим прокурором групи визначено ОСОБА_7 .
Враховуючи вищевикладені обставини доводи ОСОБА_5 про те, що новий обвинувальний акт згідно ст. 341 КПК України має бути узгоджений прокурором ОСОБА_7 з керівником органу прокуратури, проте вручений обвинуваченим 22 червня 2021 року обвинувальний акт складений зовсім іншим прокурором також є необґрунтованими.
Що стосується твердження, про те, що обвинувальний акт погоджено заступником прокурора Дніпропетровської області, який в дійсності не працює в прокуратурі і не рахується в штаті органів прокуратури України, а також не є і ніколи не був керівником Дніпропетровської обласної прокуратури, суд звертає увагу, що ОСОБА_18 обіймав посаду заступника прокурора Дніпропетровської області включно до 2019 року, в тому числі й у 2015 році.
Суд також звертає увагу на те, що кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України виключно у підготовчому судовому засіданні п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Враховуючи те, що 05 жовтня 2015 року в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська прокурором вже було змінено обвинувачення та обвинуваченим було вручено змінений обвинувальний акт від 02 жовтня 2015 року, а на теперішній час судовий розгляд проводиться спочатку, а не зі стадії підготовчого засідання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта від 02.10.2015 року прокурору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314-316, 372 КПК України Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта від 02.10.2015 року прокурору у кримінальному провадженні № 0000148 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 301 КК України відмовити.

Повний текст ухвали складено 11 серпня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1