У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Жмеринського РВП ГУНП ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000162,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 27.06.2021 по 04.07.2021 невідома особа знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 9200 гривень, чим потерпілій ОСОБА_4 було завдано матеріальної шкоди.
За даним фактом 05.07.2021 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В ході досудового розслідування було встановлено, що дану крадіжку вчинила ОСОБА_5 , яка надала пояснення щодо обставин вчинення нею даної крадіжки.
05.07.2021 в ході огляду гр. ОСОБА_5 добровільно видала працівникам поліції грошові кошти у сумі 2000 гривень (2 купюри по 1000 гривень) та пояснила, що дані грошові кошти вона викрала перебуваючи у будинку ОСОБА_4 30.06.2021 близько 17:00 год..
У даному випадку, вилучені під час огляду речі , а саме: грошові кошти у сумі 2000 гривень (2 купюри по 1000 гривень) є речовими доказами, оскільки являються предметом кримінального правопорушення, могли залишити на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування. а тому на думку слідства необхідно накласти арешт на вказані речі, так як не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або пошкодження вказаного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
На підставі статей 131-132, 170-171 КПК України, дізнавач звернулась до суду з цим клопотання, в якому просив накласти арешт на вищевказане майно.
Старший дізнавач та власник майна в судове засідання для розгляду клопотання не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність. Власник майна не заперечував проти накладення арешту.
Мотиви суду.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно із пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно із частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
Згідно із пунктами 1 і 2 частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
В судовому засіданні встановлено, що СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000162 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні з досліджених матеріалів клопотання вбачається, що на тимчасово вилучене майно та об`єкти під час проведення огляду 05.07.2021, а саме на: грошові кошти у сумі 2000 гривень (2 купюри по 1000 гривень) належні потерпілій ОСОБА_4 , щодо яких існує сукупність підстав вважати, що вони є у розумінні статті 98 КПК України, речовим доказом у справі - слід накласти арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно та об`єкти під час проведення огляду 05.07.2021 року, а саме на: грошові кошти у сумі 2000 гривень (2 купюри по 1000 гривень) належні потерпілій ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на розпорядження та користування вказаним майном, окрім потреб досудового розслідування та судового провадження, до прийняття законного рішення у даному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1