Справа № 740/6350/19
Провадження № 1-кп/740/130/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ніжина кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001455 від 20.11.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Киселівка, Менський район, Чернігівська область, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

встановив:

13.09.2019 ОСОБА_4 , засуджений Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

18.10.2019 до Ніжинського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області надійшов на виконання вирок відносно ОСОБА_4 та 31.10.2019 останнього було посталено на облік та роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, доведено наслідки ухилення та порушення відбування покарання, видано направлення на відпрацювання громадських робіт в КП КК «Північна».

Засуджений ОСОБА_4 згідно з направлення 31.10.2019 прибув для відбування покарання до КП «Керуюча компанія «Північна», директором якого видано наказ про прийняття ОСОБА_4 для відбування громадських робіт, складено графік виходу на роботу у листопаді 2019 року, з яким останній ознайомився під підпис.

ОСОБА_4 з 04.11.2019 по 29.11.2019, з метою ухилення від відбування покарання, діючи умисно, без поважних причин взагалі не прибув та не виконував громадські роботи на визначеному для цього об`єкті у встановлений графіком час, внаслідок чого не відпрацював жодної години призначеного судом строку громадських робіт, що є обов`язком засудженого відповідно до ст.37 КВК України, та відповідно до ч.3 ст.40 КВК України визнається ухиленням від відбування громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме, те, що йому дійсно було роз`яснено порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, керуючою компанією був встановлений графік відбування, з яким він був ознайомлений, але для відбування не з`являвся та відпрацьовувати не хотів. Громадські роботи відбув повністю після повідомлення про підозру та направлення справи до суду. В судових дебатах просив суд суворо не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 будучи раніше засудженим 13.09.2019 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт, під час відбування покарання без поважних причин не з`явився на роботу, тим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, дане діяння містить склад кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, а отже кваліфікується, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є проступком, ставлення обвинуваченого до вчиненого, визнання ним своєї вини та щирого каяття, висловленого під час судового розгляду, на час ухвалення вироку повністю відбув громадські роботи та знятий з обліку, відсутність тяжких наслідків від його дій, особу винного, його вік, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Відповідно з встановленим, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції частини інкримінованої статті у виді арешту.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів судового провадження слідує, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.11.2020 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Даний вирок ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 05.04.2021 залишений без змін. Тобто, даний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України, ОСОБА_4 скоїв, як було встановлено в судовому засіданні, у період часу з 04.11.2019 по 29.11.2019, тобто до постановлення вищевказаного вироку, отже покарання засудженому ОСОБА_4 слід рахувати відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.11.2020, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі.

Строк відбування обвинуваченим покарання слід рахувати з дня фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Підстав для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу не має.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням призначеного вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.11.2020, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 і приведення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1