Справа № 589/1057/21
Провадження № 1-кп/589/488/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2021 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - суддi ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження № 0000162 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добромиль Старосамбірського району Львівської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Так, в 2010 році у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на самовільне будівництво споруди - гаражу на самовільно зайнятій земельній ділянці біля домоволодіння АДРЕСА_2 , яка на той час знаходилася у комунальній власності Шосткинської міської ради.

Реалізуючи зазначений злочинний намір, протягом одного місяця в 2010 році ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю, та їх державної реєстрації, а також без відповідних документів, які дають право користуватись земельною ділянкою та виконувати будівельні роботи, самовільно здійснив будівництво капітальної споруди гаражу поблизу території домоволодіння АДРЕСА_2 , на самовільно зайнятій ним земельній ділянці, що знаходиться у комунальній власності Шосткинської об`єднаної територіальної громади, площею 19,8 кв.м.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 197-1 КК України, як самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому заявив, що вину у вчиненому кримінальному правопорушенні він визнає і зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав йому цілком зрозумілий.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши доводи клопотання, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 285 КПК України, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції чинній на час вчинення злочину) особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, наведеною у статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 197-1 КК України на час його вчинення відносилося до злочинів невеликої тяжкості.

Санкція ч. 3 ст. 197-1 КК України передбачала більш м`яке, ніж чинна редакція цього закону, покарання у вигляді штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

На даний час за чинними положеннями ст. 12, 49 КК України також передбачено строк давності притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України, - три роки.

Як вбачається з обвинувального акту, злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , був вчинений у 2010 році.

Факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений частиною 1 статті 49 КК України.

З хронології подій та прийняття процесуальних рішень у вказаній кримінальній справі вбачається, що ОСОБА_4 не ухилялася від слідства та суду, тобто перебіг цього строку не зупинявся, при цьому відсутні відомості щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за інші злочини, тобто строк встановлений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у даному випадку і не переривався.

Приймаючи до уваги те, що з дня вчинення злочину минуло більше трьох років, відповідно до приписів ч. 1 ст. 49 КК України на даний час строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчились.

Обвинувачений в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, зазначив, що зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав йому цілком зрозумілий, при цьому вину у вчиненні інкримінованого йому злочину він визнає.

Таким чином, клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності слід задовольнити, і кримінальне провадження стосовно нього закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 372, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня проголошення до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1