Справа № 567/423/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2021 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Почапки Рівненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України

встановив:

ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично у період часу з 25 жовтня 2020 року до 07 березня 2021 року, вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.
Зокрема, 25 жовтня 2020 року приблизно о 21 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявилися в тому, що ОСОБА_4 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними та образливими словами, погрожував їй фізичною розправою.
Окрім цього, 14 лютого 2021 року приблизно о 17 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , знову вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявилися в тому, що ОСОБА_4 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними та образливими словами, погрожував їй фізичною розправою.
За вищевказаними фактами ОСОБА_4 постановами Острозького районного суду Рівненської області від 11.11.2020 у справі №567/1190/20, від 18.02.2021 у справі №567/202/21 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП.
Продовжуючи свої злочинні дії, 07 березня 2021 року приблизно о 20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи вбудинку за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що ОСОБА_4 висловлювався щодо потерпілої нецензурними та образливими словами, погрожував їй фізичною розправою.
Вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 психологічних страждань та призвів до погіршення якості життя потерпілої.
30.03.2021 між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме у виді громадських робіт строком 150 годин.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, та просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України в обсязі обвинувачення, вказавши що здатен реально виконати визначене угодою покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовче судовое засідання не з`явилась, в поданій на адресу суду заяві просить зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання. Вказала, що угода про примирення укладена добровільно, без застосування насильства, погроз, примусу чи обіцянок. Розгляд справи просить здійснювати в її відсутності.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з такого.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468, ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За змістом ч.1 ст.469 КПК України право ініціювати укладення угоди про примирення є виключним правом потерпілого та підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , кваліфікується як нетяжкий злочин за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Також, судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушенння та характеристиці особи обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тому кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд

ухвалив

затвердити угоду від 30.03.2021 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтями 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1