ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1153/21 Справа № 203/2037/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2021 року про накладення арешту на майно,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
третьої особи у кримінальному процесі, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2021 року накладено арешт на майно та кошти, вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 24 червня 2021 року, а саме: грошові кошти в іноземній валюті 5750 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) доларів США, грошові кошти в національній валюті 100100 (сто тисяч сто) грн., банківську карту ПрАТ «Приватбанк» «Для виплат» НОМЕР_1 , банківську карту ПрАТ «Приватбанк» «Для виплат» НОМЕР_2 , банківську карту ПрАТ «Приватбанк» «Універсальна» НОМЕР_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Як видно з ухвали, слідчий суддя враховуючи те, що кримінальне провадження стосується незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, задля збереження як речових доказів банківських карток ПрАТ «Приватбанк» «Для виплат» і перевірки їх можливого використання для вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням того, що вилучення банківської картки, не позбавляє особу можливості одержання в банківській установі нової картки для проведення відповідних розрахунків в майбутньому, дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно.
Разом з цим, слідчий суддя зазначив, що арешт на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації, а також з метою забезпечення збереження речових доказів відповідно до вимог КПК України може бути накладений і щодо майна третьої особи, яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з цією ухвалою, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт грошових коштів в іноземній та національній валютах, які були вилучені 24.06.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині ухвалу залишити без змін.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Апелянтом указується на те, в ході розгляду клопотання про арешт майна у суду були документи, які свідчать про знаходження ОСОБА_9 в декретній відпустці по догляду за дитиною, та про отримання соціальних виплат на виховання малолітньої дитини від держави, які надходили на картку у розмірі 126 000 гривень, що свідчить про те, що ці грошові кошти не мають відношення до злочинів, які інкримінуються її чоловіку. Також, звертається увага на те, що ОСОБА_6 займалася продажем автомобілей, а кошти які заробляла зберігала вдома.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думки учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали судового провадження за клопотанням, співставивши їх з матеріалами провадження, вимогами кримінального процесуального закону та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Доводи апеляційної скарги стосовно допущення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та необґрунтованості накладеного арешту на майно, є неспроможними.
Як убачається з наявних матеріалів за клопотанням, в провадженні третього слідчого відділу, розташованого у місті Дніпрі, Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження № 0001811, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється в тому, що займаючи посаду старшого оперуповноваженого оперативного відділу ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», використовуючи своє службове становище придбав та зберігав з метою збуту наркотичну речовину «метадон» масою 41,7227 г., та здійснив її збут за грошові кошти в розмірі 58 000 грн., а також в тому, що придбав та зберігав психотропну речовину «метадон» в автомобілі «Toyota Land Cruiser Prado» своєї дружини ОСОБА_6 ..
В межах цього кримінального провадження прокурор звернувся до слідчого судді суду першої інстанції з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведеного на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в іноземній валюті 5750 доларів США, грошові кошти в національній валюті 100100 грн., банківську карту ПрАТ «Приватбанк» «Для виплат» НОМЕР_1 , банківську карту ПрАТ «Приватбанк» «Для виплат» НОМЕР_2 , банківську карту ПрАТ «Приватбанк» «Універсальна» НОМЕР_3 .
Оскаржуваною ухвалою зазначене клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на наведене майно.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Також, положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, спеціальної конфіскаці. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 стосуються незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин та з метою забезпечення спеціальної конфіскації.
Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вилучені грошові кошти та банківські карти, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність, і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що грошові кошти в національній та іноземній валютах належать ОСОБА_6 , то вони були предметом дослідження в місцевому суді, з висновком якого суд апеляційної інстанції погоджується.
Разом з цим, слідчий суддя правильно вказав, що арешт на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації може бути накладений і щодо майна третьої особи, яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні.
Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Доводи апелянта про те, що арешт на вищевказане нерухоме майно накладено безпідставно, без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст. ст. 170-173 КПК України.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі представник, також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.
З огляду на викладене, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми доказами, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2021 року про накладення арешту на майно, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4