Справа № 127/8514/21
Провадження № 1-кп/127/346/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження №0001068 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шпичинці Ружинського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм ДП «Український державний центр радіочастот», одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, є учасником бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2020 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_5 , який справляв свої природні потреби біля сміттєвих баків у дворі вищевказаного будинку. В цей момент у ОСОБА_6 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, з мотивів помсти за порушення благоустрою двору будинку, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс останньому кілька ударів рукою в область голови, після чого останній впав на асфальт та не чинив опору діям ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_7 залишив ОСОБА_5 та відійшов неподалік до столика, за яким перед цим сидів зі знайомими. Після цього, ОСОБА_5 підвівся та підійшов до ОСОБА_6 та просив повідомити, в зв`язку з чим ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження. Далі, ОСОБА_7 продовжив реалізовувати умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та наніс ряд ударів руками в область голови ОСОБА_5 від чого останній впав на землю. Після цього, незважаючи на зауваження ОСОБА_9 припинити протиправні дії та, незважаючи на те, що ОСОБА_5 вже лежав на землі, ОСОБА_7 умисно наніс ряд ударів ногами в область голови ОСОБА_5 .
Внаслідок вчинення протиправних дій, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна в тім`яній ділянці праворуч, в лобно-тім`яній ділянці праворуч та по центру, виличній ділянці праворуч, лобно-виличній ділянці праворуч, лобній ділянці ліворуч, в ділянці лівої брови, на шкірі нижньої губи зліва, в підборідній ділянці справа, на підборідді зліва, в ділянці проекції правого та лівого ліктьових суглобів; синці в лобно-виличній ділянці праворуч, в правій навколоорбітальній ділянці на фоні набряку м`яких тканин, у лівій орбітальній ділянці з переходом у виличну ділянку на фоні набряку м`яких тканин, в ділянці лівої щоки з переходом на нижню щелепу, на підборідді зліва, на правому плечі, в ділянках проекцій правого та лівого ліктьових суглобів, на лівому стегні; субкон`юктивальний крововилив правого ока; забиті рани на нижній повіці правого ока, на слизовій оболонці нижньої губи зліва; частковий перелом коронки 3-го зуба на нижній щелепі ліворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 116 від 04.02.2021 належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення - відповідають вказаному строку, тобто 11.05.2020.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Додатково обвинувачений пояснив суду, що 11.05.2020 близько 17 год. 30 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , він побачив ОСОБА_5 , який справляв свої природні потреби біля сміттєвих баків у дворі вищевказаного будинку. В подальшому, ОСОБА_7 з мотивів помсти за порушення благоустрою двору будинку, наніс ОСОБА_5 кілька ударів рукою в область голови, після чого останній впав на асфальт. Підвівшись, потерпілий намагався з`ясувати у обвинуваченого причину нанесення йому ударів, однак ОСОБА_4 наніс ще декілька ударів ОСОБА_5 . Під час судового розгляду обвинувачений зазначив, що він щиро кається у вчиненому, просив вибачення у потерпілого. При призначенні покарання просив врахувати добровільне відшкодування шкоди потерпілому.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Потерпілий зазначив, що внаслідок нанесених йому ударів обвинуваченим ОСОБА_4 , йому була завдана матеріальна шкода. Станом на час розгляду справи матеріальна шкода, яку потерпілий визначив в розмірі п`яти тисяч гривень, відшкодована в повному обсязі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого він не має, що підтверджується наданою суду заявою від 14.06.2021 року. Разом з тим, потерпілий просив покарати обвинуваченого суворо.
Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , показання обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65 67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального проступку, а також особу обвинуваченого.
Відповідно до вимоги Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області від 10.11.2020 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є раніше не судимим.
Згідно характеристики ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Об`єднання»№156 від 10.02.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 23.03.2011. За час проживання скарг від сусідів та мешканців будинку не надходило.
Відповідно до інформації наданої КЗ «Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня» Вінницької міської ради від 16.11.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними архіву лікарні, картотеки диспансерного відділення та статистичного відділу станом на 12.11.2020 на стаціонарному лікуванні не перебував та за медичною допомогою не звертався.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №3590 від 11.11.2020 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Судом досліджено посвідчення серія НОМЕР_1 виданого 05.10.2015 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , із зазначенням що посвідчення безтермінове та дійсне по всій території України, пред`явник посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
При призначенні покарання судом враховані конкретні обставини кримінального провадження за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 . Зокрема судом враховано, що обвинувачений є особою раніше не судимою, є учасником бойових дій, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей. Крім того судом враховано, що наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та добровільне відшкодування матеріальної шкоди, а також відсутні обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого.
Враховуючи вищенаведене, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 доцільно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65, 66, 125 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.
Речовий доказ по кримінальному провадженню №0001068, а саме:
-оптичний носій із звукозаписом телефонної розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який визнаний речовим доказом залишити при матеріалах кримінального провадження;
- три фотокартки, долучені потерпілим ОСОБА_5 , які визнані речовим доказом залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: