Справа № 308/2103/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001270 від 25.12.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, на утриманні /зі слів/ 9 дітей, у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, на утриманні /зі слів/ 3 дітей, у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого, на утриманні 4 дітей, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

25 грудня 2020 року близько 04 години 50 хвилин біля автобусної зупинки на автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп» у селі Ратівці Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_5 , перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних та інших одурманюючих засобів, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , перебуваючи у стані, викликаному вживанням інших одурманюючих засобів, заздалегідь домовившись про спільне вчинення грабежу, тобто діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливими мотивом та метою, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на грабіж, діючи в присутності власника майна, тобто діючи відкрито, завдали потерпілому ОСОБА_4 два удари руками та взутими ногами в область обличчя та тулуба, чим спричинили останньому легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності (синець на шкірних покривах правої орбітальної ділянки, саден на шкірних покривах спинки носа, тильної поверхні правої кисті), тобто поєднуючи свої дії із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, після чого, скориставшись безпорадним станом останнього, незаконно, безоплатно та поза волею власника шляхом ривка заволоділи сумкою марки «HXD» чорного кольору вартістю 83 гривні 50 копійок, гаманцем чорного кольору марки «Lagerfeld» вартістю 1702 гривні та грошовими коштами, які містилися у зазначеному вище гаманці в сумі 76 500 угорських форинтів та 6500 гривень, чим спричинили ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 14 941 грн.

У подальшому ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 покинули місце події, маючи у такий спосіб можливість розпорядитися майном.

Отже, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України, а саме: грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України, а саме: грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, 25 грудня 2020 року о 04 годині 28 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані, викликаному вживанням інших одурманюючих засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, незаконно заволодівши грошовими коштами за обставин, вказаними вище, перебуваючи у відділенні обміну валюти № 1 ТОВ «Дживвайп Фінанс» за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Баранинці, вулиця Гагаріна, будинок 101, шляхом обміну грошових коштів у сумі 76500 угорських форинтів на 6655 гривень 50 копійок вчинив дії, спрямовані на приховування, маскування походження грошових коштів, достеменно знаючи, що ці кошти прямо та повністю одержано внаслідок вчинення грабежу за обставин, вказаних вище, тобто вчинив дії, спрямовані на приховування, маскування походження майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо, повністю одержано злочинним шляхом.

Отже, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України, а саме: грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, та злочин, передбачений ч.1 ст.209 КК України, а саме: приховування, маскування походження майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо повністю одержано злочинним шляхом.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю. Пояснив, що 25.12.2020 після вживання слабоалкогольного напою «Рево» та інших наркотичних засобів, надавав потерпілому ОСОБА_4 на автомобілі марки «ОPEL» послуги таксі, під час поїздки потерпілий виявив бажання придбати у обвинуваченого автомобіль та повідомив про наявність грошових коштів, після чого у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на грабіж. Про реалізацію вказаного умислу на вчинення грабежу заздалегідь домовився з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Заволодіння майном ОСОБА_4 , а саме: сумкою чорного кольору, в якій в гаманці містилися угорські форинти та гривні, здійснювалося 25.12.2020 біля 4 год. в с.Ратівці Ужгородського району відкрито з нанесенням потерпілому ударів руками та взутими ногами в область обличчя та тулуба. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, матеріальну та моральну шкоду потерпілому відшкодував, просить не позбавляти його волі.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив суд урахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілому ОСОБА_4 моральну та матеріальну шкоду. Просив врахувати, що ОСОБА_5 проживає у цивільному шлюбі з Рац, на утриманні мають 9 дітей. Відтак, просив застосувати до ОСОБА_5 покарання без ізоляції від суспільства, вирішити питання щодо речових доказів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю,

у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що він разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , реалізуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на грабіж, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_4 , при цьому завдали останньому легкі тілесне ушкодження. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, матеріальну та моральну шкоду потерпілому відшкодував, просить не позбавляти його волі.

Захисник ОСОБА_10 у судовому засіданні просив суд урахувати, що обвинувачений ОСОБА_9 розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілому моральну та матеріальну шкоду. Просив застосувати до ОСОБА_9 найменшу міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч.1 ст. 209 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, пояснив, що він разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , реалізуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на грабіж, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_4 , при цьому завдали останньому тілесні ушкодження. Після вчиненого ОСОБА_7 у відділенні обміну валюти у АДРЕСА_4 обміняв іноземну валюту на українські гривні. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, матеріальну та моральну шкоду потерпілому відшкодував, просить не позбавляти його волі.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні просив суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_7 розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілому моральну та матеріальну шкоду. Звернув увагу суду, що ОСОБА_7 перебуває в офіційному шлюбі, на утриманні має 4 дітей.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що раніше з обвинуваченими знайомий не був. 25.12.2020 найняв таксі щоб дістатися до м.Виноградів, таксистом виявився ОСОБА_5 . Під час поїздки дізнався, що ОСОБА_5 продає автомобіль марки «ОPEL», після чого домовився про купівлю продаж цього автомобіля на умовах розстрочки, повідомив, що має кошти. Під час поїздки машина зламалася, після чого приїхали ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 нанесли йому удари по обличчю та тулубу, від яких він впав обличчям на землю, та вирвали сумку чорного кольору, в якій в гаманці знаходилися 76000 тис. форинтів та 6500 гривень. Хто саме наносив йому удари та виривав у нього сумку не пам`ятає. Пояснив, що на даний час моральних та матеріальних претензій до обвинувачених не має, просив суд не позбавляти їх волі. На підтвердження відшкодування моральної та матеріальної шкоди, відсутності претензій до обвинувачених подав нотаріально посвідчену заяву від 23.02.2021.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченими, тому просить суд визнати їх винуватими та призначити покарання:

1.ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, згідно із ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, на підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2.ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, згідно із ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, на підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 209 у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займатися певною діяльністю та з конфіскацією майна; відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років з позбавленням права займатися певною діяльністю та з конфіскацією майна; згідно із ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки;

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор та захисники також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченим положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинувачених та не знайшов підстави вважати, що останні себе оговорюють або в інший спосіб викривлюють визнані ними у судовому засіданні обставини, чи визнають їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують осіб обвинувачених, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у грабежі, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у грабежі, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, доведеності винуватості ОСОБА_7 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: грабежі, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та передбаченого ч.1 ст.209 КК України, а саме: приховування, маскування походження майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо повністю одержано злочинним шляхом.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали повністю, у вчиненому щиро каялись, засудили свою протиправну поведінку, відшкодували потерпілому ОСОБА_4 матеріальні та моральні збитки.

Суд ураховує, що в обвинувальному акті стороною обвинувачення було визначено лише дві обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, однак суд не зв`язаний лише позицією обвинувачення, яку викладено в обвинувальному акті, оскільки визначення обставин, які пом`якшують покарання, відноситься саме до дискреції суду.

У зв`язку з наведеним, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані, викликаному вживанням інших одурманюючих засобів.

Мотиви призначення покарання.
Суд, призначаючи обвинуваченим покарання, ураховує, що покарання як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність. Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не був засудженим, зі слів має на утриманні 9 дітей, перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_11 , яка на даний момент є вагітною, за місцем проживання характеризується посередньо, відповідно до довідки Закарпатського обласного ромського об`єднання «Романі Черхень» характеризується позитивно. Відповідно до висновку, що містить в досудовій доповіді, складеній Ужгородськім міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, доцільним є покладання на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи наявність трьох пом`якшуючих обставин, одну обтяжуючу обставину, відсутність тяжких наслідків, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наведені вище відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, вважаючи його подальше виправлення можливим без ізоляції від суспільства, з покладенням на нього обов`язків відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність. Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав, раніше не був засудженим, має постійне місце проживання у м. Ужгороді, зі слів має на утриманні троє дітей, під наглядом у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» не перебуває. Відповідно до висновку, що містить в досудовій доповіді, складеній Ужгородськім міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, виправлення ОСОБА_9 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, доцільним є покладання на ОСОБА_9 обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи наявність трьох пом`якшуючих обставин, одну обтяжуючу обставину, відсутність тяжких наслідків, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наведені вище відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, вважаючи його подальше виправлення можливим без ізоляції від суспільства з покладенням на нього обов`язків відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України та ч.1 ст. 209 КК України, які відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, вид та суспільну небезпечність злочинів. Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав, раніше не був засудженим, одружений, на утриманні має 4 дітей, під наглядом у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, відповідно до довідки Закарпатського обласного ромського об`єднання «Романі Черхень» характеризується позитивно, має неповну середню освіту. Перебуває в офіційному шлюбі з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та є батьком чотирьох дітей, а саме: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Відповідно до висновку, що містить в досудовій доповіді, складеній Ужгородськім міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в закарпатській області, виправлення ОСОБА_13 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, доцільним є покладання на ОСОБА_13 обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність тяжких наслідків, наявність трьох пом`якшуючих обставин, одну обтяжуючу обставину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наведені вище відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 за вчинені ним злочини, передбачені ч.2 ст.186 КК України, ч.1 ст. 209 КК України покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо у вигляді позбавлення волі, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Також суд вважає подальше виправлення ОСОБА_7 можливим без ізоляції від суспільства з покладенням на нього обов`язків відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України та з призначенням додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.209 КК України, у виді конфіскації майна.

При цьому санкція ч.1 статті 209 КК України передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Пунктами 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року N 7 роз`яснено судам, що відповідно до ст. 55 ККУ позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Так як обвинувачений ОСОБА_7 як під час вчинення злочинів, так і на момент постановлення вироку суду не працює, право займатися в встановленому законом порядку певною діяльністю не набував, вчинення ним злочину не було пов`язане з його посадою або із заняттям ним певною діяльністю, суд не застосовує до ОСОБА_7 додаткове покарання, передбачене санкцією ст..209 ч.1 КК України, у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Таке покарання, призначене ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинувачених, запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистостям кожного окремо обвинувачених та є достатнім для досягнення відповідно до ст. 50 КК України мети покарання. Підстави застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Вирішення питання щодо обраного запобіжного заходу.
Запобіжний захід у виді застави в розмірі 104 420 грн. у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, разом з покладеним обов`язком в виді заборони відлучатися із населеного пункту в якому фактично проживає без дозволу суду, здати на зберігання до головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд з України, слід залишити без змін. Інші обов`язки стосуються лише стадії до судового розгляду, а отже не можуть бути продовжені до набуття вироком законної сили.

Після набуття вироком законної сили застава в розмірі 104 420 грн., яка внесена за ОСОБА_5 підлягає поверненню особі, яка внесла цю заставу.

Також слід узяти до уваги, що в рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_5 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме з 26.12.2020 і до 24.02.2021. У зв`язку з чим, на думку суду, слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_5 за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 26.12.2020 і до 24.02.2021, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_9 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме з 26.12.2020 і до 19.04.2021. У зв`язку з чим, на думку суду, слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_9 за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 26.12.2020 і до 19.04.2021, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

Враховуючи, що судом визначено покарання ОСОБА_9 у вигляді позбавлення волі з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з тримання під вартою на нічний домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 , без дозволу суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_7 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме з 26.12.2020 і до 19.04.2021. У зв`язку з чим, на думку суду, слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_14 за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 26.12.2020 і до 19.04.2021, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

Враховуючи, що судом визначено покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з тримання під вартою на нічний домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_3 , без дозволу суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.

Процесуальні витрати
Витрати по справі становлять 1307, 60 грн. за проведення товарознавчої експертизи. У відповідності до вимог ст.124 КПК України та роз`яснень п.11 постанови Пленуму ВСУ № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» документально підтверджені судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи від 22.01.2021 року №СЕ-19/107-21/356-ТВ в розмірі 1307, 60 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в рівних частках в розмірі 435,86 гривень з кожного.

Речові докази
Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.01.2021 /справа 308/13962/20, 1-кс/308/5443/20/, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.01.2021/справа 308/13962/20, 1-кс/308/5445/20/, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.01.2021/справа 308/13962/20, 1-кс/308/5446/20/, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.01.2021/справа 308/13962/20, 1-кс/308/5444/20/ - скасувати.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_5 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 26.12.2020 року по 24.02.2021 року.

Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід у виді застави в розмірі 104 420 грн. у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, разом з покладеним обов`язком в виді заборони відлучатися із населеного пункту в якому фактично проживає без дозволу суду, здати на зберігання до головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд з України слід залишити без змін.

Після набуття вироком законної сили застава в розмірі 104 420 грн., яка внесена ОСОБА_5 через ОСОБА_16 на рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області, підлягає поверненню ОСОБА_16 .

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_9 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 26.12.2020 року по 19.04.2021 року.

Згідно із ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (трьох) роки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою змінити на нічний домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 , без дозволу суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.

Звільнити ОСОБА_9 з-під варти в залі суду.

ОСОБА_7 визнати винним:

-у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) років;

-у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 209 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років з конфіскацією майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_7 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 26.12.2020 року по 19.04.2021.

Згідно із ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою змінити на нічний домашній арешт, заборонивши останньому залишати місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_3 , без дозволу суду у період доби з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.

Звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на користь держави в рівних частках процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 435 гривень 86 копійок з кожного.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.01.2021 /справа 308/13962/20, 1-кс/308/5443/20/, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.01.2021/справа 308/13962/20, 1-кс/308/5445/20/, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.01.2021/справа 308/13962/20, 1-кс/308/5446/20/, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.01.2021/справа 308/13962/20, 1-кс/308/5444/20/ - скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

-відеозаписи «Baraninci Okko» - _ch1_2000_3000», «Baraninci Okko» - _ch4_2000_3000», які відкопійовано на односторонній диск з написом «VIDEX EXCELLENTI, DVD+RW 4X 4.7 GB 120 MIN, та упаковано в паперовий конверт білого кольору, відеозапис «Тельмана-2 25.12.2020», які відкопійовано на односторонній диск з написом «Kaktuz», DVD + R 8-16Х 4.7 GB, серійний номер №DR5F60-PW50 та упаковано в паперовий конверт білого кольору, одну квитанцію №2 про здійснення валютно-обмінної операції від 25.12.2020 року, яку упаковано до паперового конверту коричневого кольору; - залишити в матеріалах провадження протягом усього строку його зберігання;

-транспортний засіб марки «OPEL», моделі «VECTRA», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , який поміщено на спец, майданчик Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке упаковано до паперового конверту №5, та скріплено підписами понятих та слідчого; мобільний телефон марки «ASUS» темно синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , та один мобільний телефон марки «SAMSUNG», чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , які упаковано до спец пакету «НПУ ГСУ» ІNZ1043418, - повернути ОСОБА_5 ;

-паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_7 , виданий на ім`я ОСОБА_17 , який упаковано до паперового конверту №1, паспорт громадянина України номер НОМЕР_8 , виданий на ім`я ОСОБА_17 - повернути ОСОБА_17 ;

-посвідчення водія серії НОМЕР_9 , яке упаковано до паперового конверту №4, та скріплено підписами понятих та слідчого, - повернути особі, на чиє ім`я таке видане;

-банківську карта А-Банку № НОМЕР_10 , яку упаковано до паперового конверту №3, повернути особі, на чиє ім`я така видана;

-грошові кошти у сумі 4440 гривень, а саме вісім купюр номіналом по п`ятсот гривень з наступними номерними знаками: ХГ4160724, ВФ6422431, ФД1027778, ЗГ5504806, ЗГ0335790, АВ3952940, ФД6410049, ВВ5730291, одна купюра номіналом двісті гривень з серійним номером ХЖ2739118, одна купюра номіналом сто гривень з серійним номером ТА9946771, дві купюри номіналом п`ятдесят гривень з серійними номерами: СМ0576610, УИ2870439, дві купюри номіналом по двадцять гривень з серійними номерами: ИА3929256, ТБ9305922, які упаковано до спец, пакету Нац. поліції №ЕХРТ0210010; грошові кошти в сумі 3000 гривень, а саме: 6 купюр номіналом по 500 гривень з наступними номерними знаками: БА136650, ХГ1778116, АЕ1559802, МБ1135627, ЛВ3144754, СЖ4044771, які упаковано до спец пакет «НПУ» №ЕХРТ0212502; 6 купюр номіналом по 500 гривень з наступними номерними знаками БР2099406, ФЖ8992401, СБ1255831, БР1302079, ФД7942609, ЗД4880738, які упаковано до спец пакет «НПУ» №ЕХРТ0210012; одну сумку чорного кольору, гаманець чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

-мобільний телефон марки «ХІАОМІ», моделі М1803Е756, який упаковано до спец пакету Національної поліції ЕХРТ0210011 повернути ОСОБА_7 ;

-одне кільце жовтого кольору, упаковане до спец пакету НПУ ГСУ ІNZ3003189, - повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1