1Справа № 335/2016/21 1-кп/335/473/2021
23 квітня 2021 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, офіційно працевлаштованого на посаді оператора ТОВ «Ізопрофіль», який на утриманні має двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України,
- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, -
22.01.2021 року приблизно о 6 годині 19 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, керуючи власним автомобілемВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_1 в кузові сірого кольору у стані алкогольного сп`яніння, приїхавза адресою: АДРЕСА_3 , де вийшов з автомобіля у громадському місці, та, проявляючи явну неповагу до загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки, незважаючи на присутність сторонніх осіб та малолітньої дитини, демонстративно почав справляти природну потребу, у зв`язку з чим потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зробили останньому усне зауваження.
Продовжуючи реалізувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, прагнучи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, незважаючи на присутність малолітньої дитини, дістав з салону автомобіля пластикову трубу, та, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою, намагався нанести нею тілесні ушкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в свою чергу відійшли на декілька метрів назад. Після чого, ОСОБА_5 повернувся до свого автомобіля та дістав звідти предмет, зовні схожий на ніж, тримаючи який в правій руці наблизився до ОСОБА_7 та намагався нанести йому тілесні ушкодження, проте в цей момент ОСОБА_6 , який знаходився на відстані декількох метрів від правопорушника, дістав газовий балончик на застосував його в бік ОСОБА_5 , чим припинив його протиправні дії.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що 22.01.2021 року близько 16 год. 19 хв. керуючи власним автомобілем« ВАЗ 2108» д.н. НОМЕР_1 він приїхавза адресою: АДРЕСА_3 , де випив пиво та після чого вийшов з автомобіля та незважаючи на присутність сторонніх осіб та малолітньої дитини, яка знаходилася в салоні автомобіля, почав справляти природню потребу, у зв`язку з чим потерпілі зробили йому зауваження. Після дістав з салону автомобіля пластикову трубу з під пилососа намагався нанести нею тілесні ушкодження потерпілим, які в свою чергу відійшли на декілька метрів назад. Після чого, повернувся до свого автомобіля та дістав канцелярський ніж та намагався нанести потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, проте в цей момент інший потерпілий ОСОБА_6 , який знаходився на відстані декількох метрів від нього дістав газовий балончик на застосував його в бік. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.
При визначенні ОСОБА_5 , покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, офіційно працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше в силу ст.89 КК не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, згідно з довідкою КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР обвинувачений ОСОБА_5 під наглядом лікаря не перебуває. З 1994 р. по 1997 р. неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні. Діагноз: резидуально-органічне ураження ЦНС, церебрастенічний синдром, синдром енурезу. З 26.02.2002 р. по 11.03.2002 р. перебував на стаціонарному обстеженні за направленням РВК. Погранічна розумова відсталість з емоційно вольової нестійкістю. Згідно з довідкою КНП «Обласний клінічний заклад з надання наркологічної допомоги» ЗОР обвинувачений ОСОБА_5 на обліку не перебуває та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 згідно ст.67 КК України, суд визнає скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливо без ізоляції його від суспільства.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такіобов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,
роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витраті відсутні.
Речові докази DVD- диск на якому міститься відеозапис з мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1