ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/220/21 Справа № 182/602/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, гр. України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, перебуває у цивільному шлюбі, особою з інвалідністю, депутатом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2021 року задоволено клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.20 годин 29 березня 2021 року з визначенням розміру застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що підозра оголошена ОСОБА_7 обґрунтована наявними в матеріалах справи доказами.
Вказує, що враховуючи репутацію підозрюваного ОСОБА_7 , який не працює і не має жодного законного джерела доходу, підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого злочину (ч. 3 ст. 185 КК України), який вчинив у складі групи осіб, які є його близькими знайомими, в той час, коли в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває інше кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні ряду тяжких корисливих злочинів за якими його оголошено в розшук відповідно до постанови суду від 13.11.2020 року у зв`язку з не встановленням місця його перебування і неявкою до суду після зімни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який. З урахуванням викладеного, в клопотанні обґрунтовано зазначено, що існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення /п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України/, а також наявний заявлений стороною обвинувачення ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду/. Крім того, підозрюваний усвідомлює тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, невідворотність покарання, і, будучи сповіщеним про оголошення його у розшук, вчинив новий корисливий злочин у складі групи осіб. Не виключений і ризик можливого впливу на свідків у зазначеному кримінальному провадженні, з якими підозрюваний знайомий особисто.
Також зазначає, що з урахуванням віку, стану здоров`я, відсутності постійного місця роботи і стабільного заробітку, відсутності міцних родинних зв`язків, репутації підозрюваного, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 і саме він зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України на які послався прокурор і які є доведеними.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого суді скасувати та обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що прокурор не надав суду доказів того, що вказані ризики реально існують; ОСОБА_7 має місце реєстрації де мешкає його батько, постійно проживає разом із своєю цивільною дружиною від якої надійшла заява, яка підтверджує, вказані обставини та те, що вона має можливість матеріального забезпечення ОСОБА_7 .
Вказує, що посилання суду на існування постанови суду про розшук ОСОБА_7 в іншому кримінальному провадженні необґрунтовані, оскільки про явку до суду 29.01.2021 року ОСОБА_7 було відомо, він являвся до суду напередодні, був записаний до журналу відвідувачів, до судового засідання від 13.11.2020 року в іншому кримінальному провадженні, коли його оголошено у розшук, він не з`явився, оскільки знаходився в іншому населеному пункті і не міг добратися своєчасно.
Також зазначає, що посилання на наявність в провадженні суду іншого кримінального провадження не може бути підставю для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувальний вирок не постановлений.
Також вказує, що судом не враховано той факт, що майно, яким заволодів ОСОБА_7 , повернуто.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника та прокурора, викладені в апеляційних скаргах та в судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали суду, є безпідставними з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000128 від 29.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
29 січня 2021 року в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є також обґрунтованими.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує
Апеляційний суд враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні умисного, корисливого, тяжкого злочину, вчиненого в складі групи осіб, які є його близькими родичами та в той час, коли в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває інше кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні аналогічного корисливого злочину, офіційно не працює і не має стабільного законного джерела доходу, приходить до переконання, що підозрюваний ОСОБА_7 , зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відбування покарання у вигляді позбавлення волі та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи те, що інкримінований злочин вчинено у складі групи осіб, які фактично є родичами між собою, а зі свідком ОСОБА_7 знайомий особисто, останній може незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, матеріальне становище та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування останнього на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також спростовує доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_9 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4