ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1777/21 Справа № 215/426/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що в національному законодавстві України відсутній механізм перегляду довічних вироків, на теперішній час в України існує тільки інститут президентського помилування, передбачений ст.87 КК України, згідно з яким актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі строком не менше 25 років.

Тому суд першої інстанції зробив висновок, що можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, поширюється лише на покарання у виді позбавлення волі на певний строк і до покарання у виді довічного позбавлення волі не може бути застосована.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що покарання у виді довічного позбавлення волі не відповідає міжнародним договорам, ратифікованим Україною, зокрема, статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки є нелюдським та принижуючим людську гідність.
Зазначив, що ЄСПЛ у справах Петухов проти України №2, Старішко проти України, а також Лопата та інші проти України, зазначив, що покарання у виді довічного позбавлення волі в Україні порушує статтю 3 Конвенції.
Стверджував, що його покарання у виді довічного позбавлення волі має бути пом`якшеним через його невідповідність новій нормі чинного законодавства, а саме рішення ЄСПЛ.
Вказав, що право на перегляд покарання у виді довічного позбавлення волі особа має незалежно від закріплення механізму його реалізації в законах України.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2013 року, згідно якого він засуджений за п.п. 9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.153 КК України, до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 81, 82 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким до засуджених до довічного позбавлення волі законодавством України не передбачені.

Європейський Суд в своєму рішенні у справі Петухов проти України (№2), яке 09 вересня 2019 року набуло статусу остаточного, визнав, що довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання та перспективи можливого звільнення суперечить ст.3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Для вирішення цієї проблеми держава повинна буде вжити заходи загального характеру - реформувати систему перегляду вироків щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, так, щоби гарантувати у кожному конкретному випадку дослідження того, чи ґрунтується їх тривале ув`язнення на законних пенологічних підставах, а також, щоби дати можливість цим засудженим з певною мірою визначеності передбачити, що вони мають зробити для того, аби питання про їхнє звільнення було розглянуте, та за яких саме умов відповідно до стандартів, вироблених у практиці ЄСПЛ.

Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає доводи засудженого ОСОБА_7 стосовно того, що суд зобов`язаний прийняти рішення про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, тому що національний суд не може відмовити у розгляді та задоволенні клопотання, яке ґрунтується на Конвенції про захист прав та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, оскільки на теперішній час в національному законодавстві України відсутній механізм перегляду довічних вироків, існує тільки інститут Президентського помилування, передбачений ст.87 КК України, згідно якого актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі строком не менше 25 років, а питання щодо реформування системи перегляду вказаних вироків перебуває у площині законодавчого врегулювання Україною, тому вказане клопотання засудженого ОСОБА_7 є передчасним.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були б підставою для скасування судового рішення, тому колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги засудженого необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4