Справа № 185/2446/21
Провадження № 1-кп/185/383/21
У Х В А Л А

20 серпня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000146 від 27 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника малолітнього

потерпілого - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , зазначивши, що останній може переховуватися від суду, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, також існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, які на даний час не допитані судом, з метою схилення останніх до зміни показів та відмови від показів взагалі, що, у свою чергу, зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розгляду справи, враховуючи те, що на даний час справу не розглянуто та не досліджено докази по справі. Також обвинувачений ОСОБА_3 намагався зникнути з місця події, має слабкі соціальні зв`язки, розлучений, не проживає разом з сім`єю. Вчинив злочин, перебуваючи у стані наркотичного (канабіноїдного) сп`яніння.

На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначили про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Обвинувачений та захисник повідомили, що прокурором не обґрунтовано заявлені ризики, зокрема що він може пливати на свідків, бо їх вже допитали. Також дослідженими доказами встановлено, що обвинувачений не намагався покинути місце ДТП і для проведення всіх слідчих дій сам з`являвся.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , спливає 27 серпня 2021 року.

Як встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Що стосується соціальних зв`язків, то стороною захисту доведено їх наявність, в той же час обвинувачений розлучений, а дитина разом з ним не проживає, він проживає однією сім`єю зі ОСОБА_7 .

Дані обставини в своїй сукупності, а також наслідки ДТП свідчать про наявність ризику залишення обвинуваченим свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду. Даний ризик на час розгляду клопотання не втратив своєї актуальності і продовжує існувати.
При оцінці наявності вказаного ризику суд, враховує й положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині.
Також суд враховує, що ухвалою апеляційної інстанції від 22 березня 2021 року застосований запобіжний захід до обвинуваченого у вигляді домашнього арешту було скасовано із зазначенням, що існує ризик ухилення від суду, а також ризики незаконного впливу на свідків та потерпілих, та можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, бо ОСОБА_3 не позбавлений права керувати транспортними засобами. В той же час питання застави апеляційною інстанцією не обговорювалось.

Суд вважає що раніше встановлений ризик можливого впливу на свідків та потерпілих відсутній, адже станом на дату судового засідання свідки у даному кримінальному провадженні допитані, потерпілі допитані та надали заяви про відшкодування завданих їм збитків та відсутність претензій до обвинуваченого.

Щодо доводу прокурора про наявність ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення, то суд констатує його відсутність, бо обвинувачення висунуте щодо вчинення необережного злочину, а обвинувачений є раніше не судимою особою.

В той же час суд враховує що стороні захисту надано тимчасовий доступ до документів в КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром». На даний час документи стороною захисту суду не надані. Таким чином має місце ризик спотворення обвинуваченим документів отриманих за результатами тимчасового доступу. Також суд враховує, що обвинувачений перебуває під вартою менше 5 місяців, що з огляду на обсяг обвинувачення не є тривалим.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлено.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого, дані про можливість ухилення від суду разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення, можливість спотворенням документів за результатами тимчасового доступу та враховуючи сзагальний строк тримання під вартою вказують на необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Однак необґрунтованим є клопотання про необхідність продовження строку тримання під ватою на 60 днів. Альтернативні запобіжні заходи на даний час не попередять вказані ризик, тому з метою запобігання їм суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом. А відповідно до ч. 4 ст. 184 КПК України суд має право( а не обов`язок) не визначати розмір застави.
Отже, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що частина ризиків перестала існувати, що обвинувачений з місця злочину не намагався зникнути і це підтверджено дослідженими доказами, а також те, що обвинуваченим відшкодовано спричинені матеріальні та моральні збитки суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави, Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що обвинувачений може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (124850.).
Такий розмір застави, на думку суду, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права обвинуваченого.
Відповідно до ст. 194 КПК України на обвинуваченого повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті. У разі невиконання цих обов`язків обвинуваченим відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені цим Кодексом.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 27 вересня 2021 року,

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 27 вересня 2021 року.

Одночасно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в 55 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,тобто в сумі 124850 (сто двадцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим , так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 27.09.2021 року включно.
Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави два місяці.
У клопотанні захисника про обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1