ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1824/21 Справа № 191/3521/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001115 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семенівка, Каховського району, Херсонської області, , громадянин України, не одружений, освіта неповна середня, не працює, не зареєстрований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-07.04.2016 Синельниківським міськрайонним судом за ст. 297 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.
- 11.12.2018 Синельниківським міськрайонним судом за ст. 297 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 року.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України - остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у вигляді 4( чотирьох) років 1 ( одного ) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено обраховувати з моменту його фактичного затримання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили - не обирався.
Доля речових доказів ти процесуальних витрат вирішена у відповідності вимог процесуального закону.
Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням до іншого приміщення, вчиненого повторно.
За обставин, встановлених судом та викладених в мотивувальній частині вироку, 01 вересня 2020 року, близько 20:00 годин, ОСОБА_7 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення гаражу, яке розташовано на території будинку АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення гаражу, з корисливих мотивів та переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись на території вищевказаного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей приміщення гаражу, які на той час були не зачинені запираючим пристроєм, де за допомогою фізичної сили рук, відчинив двері, в результаті чого отримав доступ до вищевказаного приміщення гаражу.
Знаходячись в приміщенні гаражу який розташований на території будинку АДРЕСА_2 , 01 вересня 2020 року близько 20:05 годин переслідуючи мету незаконного збагачення визначив для себе майно, яке можна звернути на свою користь, а саме: задній обід від велосипеду «;Україна» який має робочий механізм який відповідно до висновку товарознавчої експертизи №3401/20 становить 114 гривень, плиту чавунну 2-х конфорну розміром 710 *410 см в комплект якої входить 5 кілець які встановлюються на конфорки, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 3401/20 становить 453 гривень.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, за допомогою фізичної сили рук, тримаючи в руках задній обід від велосипеду «Україна» який має робочий механізм, плиту чавунну 2-х комфорну розміром 710 *410 см в комплект якої входить 5 кілець, які встановлюються на конфорки, залишив місце вчинення злочину, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на суму 567 гривень 00 копійок, яка під час досудового розслідування відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду першої інстанції, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що із звукозапису судового засідання вбачається, що пропонуючи обвинуваченому розглянути справу у спрощеному порядку суд не з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, тим самим грубо порушивши вимоги ст. 349 КПК України.
Обвинувачений зазначає, що взагалі не зрозумів того, що буду позбавлений можливості оскаржити обставини, які були зазначені у обвинувальному акті, оскільки він не мав захисника, а суд належним чином не з`ясував, чи потрібен йому захисник, та чи зрозумілі права та обов`язки і в разі необхідності не роз`яснити їх
Крім того, обвинувачений зазначає, що він конкретних обставин не назвав під час його допиту в суді першої інстанції, тому вважає, що не можна встановити його винність відповідно до пред`явленого обвинувачення тільки на підставі короткої відповіді, що він визнав себе винним.
Таким чином, суд повинен мав змінити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження і повністю з`ясувати всі обставини справи, допитавши свідків та дослідивши всі письмові докази.
Крім того, обвинувачений зазначає, що розгляд справи було здійснено за відсутності потерпілого, а посилання на те, що в матеріалах справи міститься заява потерпілого, який просить провести підготовче судове засідання та подальші судові засідання без його участі у зв`язку з віддаленим місцезнаходженням, однак в заяві не зазначено дату складання та підписання, а також містить поштову адресу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська та потерпілого, проте вона не містить штампу вхідної кореспонденції суду та ознак пересилання поштою, отже, виникають сумніви, коли та яким чином ця заява була отримана судом першої інстанції (т. 1. а.с. 16).

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачений просив призначити більш м`яке покарання.
У судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просила залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушенні, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження події злочину, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.
Як вбачається з вироку суду та журналу судового засідання від 22 квітня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у зв`язку з чим, враховуючи думку учасників процесу, суд прийняв рішення щодо проведення судового розгляду у скороченому порядку, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також суд належним чином роз`яснив сторонам, що вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорюються, та з`ясував, що усі учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції, що підтверджується аудіозаписом технічної фіксації вищевказаного судового засідання.
Враховуючи викладене, та те, що обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину визнавав повністю та пояснив, що він дійсно викрав із гаражу ОСОБА_8 задній обід від велосипеду «Україна», плиту чавунну 2-х конфорну розміром 710 *410 см, в комплект якої входить 5 кілець, які встановлюються на конфорки, тобто обвинувачений погоджувався із пред`явленим обвинуваченням, а тому судом першої інстанції правомірно було прийнято рішення щодо проведення судового розгляду у скороченому порядку за нормами ч. 3 ст. 349 КПК України, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України.
Посилання обвинуваченого на те, що йому не були роз`янені права та обов`язки, спростовуються аудіозаписом та журналом судового засідання від 22 квітня 2021 року, з яких вбачається, що судом першої інстанції було вручено обвинуваченому пам`ятку про його права та обов`язки, та було з`ясовано, чи зрозумілі йому права та обов`язки.
Крім того, жодних клопотань від обвинуваченого щодо необхідності призначення йому захисника не надходило, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині не знайшли свого підтвердження матеріалами провадження.
Доводи обвинуваченого про те, що судом першої інстанції в порушення вимог закону розгляд справи було здійснено без участі потерпілої, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах провадження наявна заява потерпілої ОСОБА_8 про розгляд справи за її відсутності, яка надійшла до суду 22.04.2021 року за вх. №5822/21 (т. 1 а.с. 16).
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких; дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше судимий, судимість не знята та не погашена у вставленому законом порядку, кримінальне правопорушення вчинено під час звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, визнав свою провину, матеріальний збиток завданий кримінальним правопорушенням відшкодований шляхом повернення майна; обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно ст. 67 КК України - рецидив злочинів.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а також даних про особу обвинуваченого, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4