Провадження № 1-кп/761/1899/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 201 001 000 070 50 від 01.11.2020 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого вказуючи на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження дії найбільш суворого запобіжного заходу, вважав невірною кваліфікацію дій інкримінованих обвинуваченому, оспорював наявність даних на підтвердження реальних ризиків, вважаючи клопотання прокурора необґрунтованим. Просив суд обрати інший запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказуючи на наявність постійного місця проживання у його підзахисного, а також тривалий період перебування ОСОБА_5 під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, зазначаючи, що наміру переховуватися від суду не має.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши наявні у розпорядженні матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, судвраховує дані про його особу, його вік, наявність постійного місця проживання в м. Києві, а також те, що обвинувачений тривалий період часу, а саме починаючи з 03.11.2020 утримується під вартою, а тому вважаю, що прокурором не доведено що інший запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт з забороною покидати місце проживання у певний час доби, зможе запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від суду та забезпечить його належну процесуальну поведінку. Отже у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить відмовити.

У той же час, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у житлі, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-177, 181, 194, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому покидати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22 год. до 06 год. наступного дня.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки у відповідності до ст.194 КПК, а саме:

- не залишати місце свого проживання за адресою:

АДРЕСА_1 у період доби з 22 год. до 06 год. наступного дня.

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 09.04.2021 о 09 год. 25 хв..

Суддя: