Справа: № 148/567/21
Провадження №1-кс/148/339/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання сторони кримінального провадження № 0000091 від 25.03.2021, слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суворовське, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого та фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, раніше судимого 02.03.2017 Літинським районним судом Вінницької області за ч. 2, 3 ст. 185 КК України призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
У слідчому відділі Тульчинському РВП ГУНП у Вінницькій області знаходиться на досудовому розслідуванні кримінальне провадження № 0000091 від 25.03.2021 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Слідчий подав клопотання щодо продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 25.08.2021.
Зазначене клопотання мотивовано тим, що з метою запобігання спробам вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, а саме 02.03.2017 Літинським районним судом Вінницької області за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць та якого 27.09.2019 звільнено після відбуття строку покарання, після чого, ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та продовжував вчиняти нові умисні злочини. Також, останній судимий, ще 11.05.2021 Тульчинським районним судом Вінницької області за двома епізодами ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки (вирок на даний час не набрав законної сили). Крім того, наданий час на розгляді Тульчинського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженні №0000092 за ч. 1 ст. 125 КК України, що підтверджує схильність підозрюваного до вчинення злочинів; переховування від органів досудового розслідування, що обґрунтовано підтверджується вчиненням особливо тяжкого злочину проти власності та життя людини за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, відсутністю у ОСОБА_4 постійного місця роботи, відсутність міцних соціальних та сімейних зв`язків, також незаконно впливати на свідків та потерпілу ОСОБА_8 , яка в більшості часу проживає одиноко, з метою зміни її показів, оскільки з останньою він добре знайомий та вона являється особою похилого віку, а також вони проживають у одному населеному пункті; переховування від суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також засудження за інші злочини, вирок щодо яких на даний час не набрав законної сили; знищення інших доказів, так як ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити речі, що можуть бути як доказ в даному кримінальному провадженні та можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також, потрібно врахувати той факт, що з метою приховання знаряддя злочину - ножа, а також інших речей, що мають значення для повноти досудового розслідування, підозрювані викинули їх на значній відстані від місця вчинення злочину, тим самим вчинили дії спрямовані на приховання злочину та речових доказів та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення покарання.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні посилаючись на існування ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що вину у вчиненні злочину визнає, переховуватися не буде, виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки ризики визначені статтею 177 КПК України, органом досудового розслідування не доведені, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.
На час розгляду клопотання органом досудового слідства ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно положення п. «с» ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
На підставі ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Пунктом 2 частини 3 статті 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (абз.5 п.18 Листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).
У зв`язку з чим, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особи обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, те що, обставини, які взято до уваги слідчим суддею при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишилися незмінними, а саме існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 до 12 років, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, те що, обставини які взято до уваги слідчим суддею при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишилися незмінними, а саме існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України щодо того, що ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілу, іншого підозрюваного, свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду та співрозмірність можливо призначеного останньому покарання, у випадку доведеності його вини, може вказати про залишення останнім свого місця проживання та переховування від суду, з метою уникнення від відповідальності, що свідчить про наявність достатніх підстав для продовження застосування щодо нього даного виду запобіжного заходу і неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

За таких обставин, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16.10.2014) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, слідчий суддя не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою щодо ОСОБА_4 , як такого, що достатній для запобіганню ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а відтак клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою, слід задовольнити.

Оскільки, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного з застосуванням насильства та погрозами його застосування, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя розмір застави не визначає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суворовське, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого та фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3
ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 23.08.2021.
Ухвалу вручити підозрюваному, захиснику та прокурору, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено і проголошено 24.06.2021 о 15:00 год.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1