1Справа № 335/1983/21 1-кс/335/1686/2021
02 квітня 2021 року м. Запоріжжя
З метою можливості призначення та проведення у подальшому документальних перевірок додержання вимог податкового законодавства службовими особами ТОВ «Маса Групп», призначення та проведення судової почеркознавчої, економічної експертизи, судової комп`ютерної експертизи та інших судових експертиз, а також з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вилучене у ході обшуку майно за юридичною адресою ТОВ «Масса Групп»: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, а саме: комп`ютерний системний блок чорного кольору з написом на корпусі WTLPWS154 «OPTIPLEX 7020», комп`ютерний системний блок чорного кольору з написом на корпусі «OPTIPLEX 7010» та ноутбук «Lenovo» чорного кольору МО: PF9XB6825065.
У судове засідання прокурор ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просить клопотання задовольнити.
У судове засідання представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , надав заяву про розгляд клопотання без його участі та письмові заперечення. В обґрунтування заперечень зазначив, що 10.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, слідчим ОСОБА_9 , було проведено обшук приміщень об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , корпус 4 інв. № 1000004, а саме: нежитлових приміщень (на першому, другому та третьому поверхах), які є власністю ТОВ «Машинобудівний завод «Елем» та перебувають в орендному користуванні ФОП ОСОБА_7 . Факт перебування зазначених приміщень у власності ТОВ «Машинобудівний завод «Елем» підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №248674936 від 17.03.2021, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №20871915, Підтвердженням права власності на нерухоме майно, яке передане у власність ВАТ «Машинобудівний завод «Елем» від 24.03.2000, реєстраційним посвідченням на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним та фізичним особам від 14.04.2000. ФОП ОСОБА_7 є орендарем нежитлових приміщень першого поверху, другого поверху (площею 1877,0 кв.м.) та частини третього поверху (складське приміщення площею 1274,2кв.м.) на підставі договору оренди нерухомого майна від 01.12.2020 за № 02/446, укладеного між ним та власником - ТОВ «Машинобудівний завод «Елем». Дана інформація була повідомлена слідчому перед початком проведення обшуку та зазначена ним безпосередньо у протоколі обшуку, а також зафіксовано на відеозаписі ходу цієї слідчої дії. Отже, слідчому було достеменно відомо ще на початку проведення обшуку про те, що приміщення, в яких проводиться ця слідча дія, не зазначені в ухвалі суду від 23.02.2021. Також, звернув увагу, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою : АДРЕСА_1 , розташовано дуже багато об`єктів нерухомого майна, які ідентифікуються за літерами, інвентарними номерами, власниками, тощо. Більше того, кожен об`єкт нерухомого майна має свій індивідуальний реєстраційний номер. Обшук, в яких 10.03.2021 було фактично проведено обшук, також є ідентифікованими. Так, відомості, зазначені у протоколі обшуку (щодо опису приміщення, в якому проведено обшук), повністю відповідають даним Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У протоколі обшуку зазначено, що було проведено обшук об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, б. 11, корпус 4 інв. № 1000004, а саме: нежитлових приміщень (на першому, другому та третьому поверхах), які є власністю ТОВ «Машинобудівний завод «Елем». Вищезазначеною ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, власниками яких є ТОВ «Гамма-Центр» та ТОВ «Інтгруп», а не будь-які інші суб`єкти. Тобто, саме в такий спосіб, шляхом прив`язки до власника, було ідентифіковано та визначено приміщення, в яких мав бути проведений обшук на підставі зазначеної ухвали слідчого судді. Отже, обшук був проведений в приміщеннях, на які дозвіл слідчим суддею надано не було. У ході обшуку у зазначених приміщеннях слідчим було вилучено комп`ютерну техніку, а саме: комп`ютерний системний блок чорного кольору з написом на корпусі WTLPWS154 «OPTIPLEX 7020», комп`ютерний системний блок чорного кольору з написом на корпусі «OPTIPLEX 7010» та ноутбук «Lenovo» чорного кольору MO: PF9XB6825065. На підставі чого просить у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно відмовити.
Дослідивши матеріали клопотання, матеріали, долучені до заперечень, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
23.02.2021 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на проведення обшуку приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
10.03.2021 за вказаною адресою проведено обшук, в ході якого було вилучено, зокрема комп`ютерну техніку зазначену у клопотанні слідчого.
11.03.2021 слідчим ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами по кримінальному провадженню всю вилучену комп`ютерну техніку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Згідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частиною 1 ст. 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом з цим, звернувшись на виконання вимог статті 170 КПК України, після вилучення вказаної комп`ютерної техніки з клопотанням про їх арешт, слідчий, обмежившись загальним посиланням на норми КПК України, не навела жодної правової підстави для арешту вказаного у клопотанні майна, не вмотивувала приводів припускати, що невжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до настання негативних наслідків.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна слідчим не долучено жодних доказів та не наведено жодних аргументованих доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також того, що у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є виправдана необхідність.
Також, у клопотанні міститься посилання на мету накладення арешту на майно, яка взагалі не передбачена кримінальним процесуальним законом, а саме: з метою можливості призначення та проведення у подальшому документальних перевірок додержання вимог податкового законодавства службовими особами ТОВ «Маса Групп», з метою можливості призначення та проведення судової почеркознавчої, економічної експертиз, судової комп`ютерної експертизи.
Згідно зі статтею 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Враховуючи викладені обставини, а також те, що органом досудового розслідування, не доведено той факт, що саме комп`ютерна техніка, яка вилучена 10.03.2021, за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, під час проведення обшуку, стосується обставин, які викладені в ухвалі слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2021 про надання дозволу на проведення обшуку, а також те, що воно має відношення до обставин, які підлягають дослідженню у відповідному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно.
Доводи адвоката щодо того, що обшук проведено в іншому об`єкті нерухомості, ніж зазначений в ухвалі слідчого судді, тобто без наявності ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що в ухвалі слідчого судді від 23.02.2021 зазначено, що об`єкт нерухомості розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11 «відповідно до витягу з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2021. за №924463389 належить ТОВ «Гамма-Центр», ТОВ «Інтгруп», а обшук проведено за цією ж адресою, у приміщеннях, які є власністю ТОВ «Машинобудівний завод «Елем» та перебувають в орендному користуванні ФОП ОСОБА_7 , слідчий суддя оцінює критично, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства та не свідчать про те, що обшук проведено без ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні клопотання слідчого - заступника начальника 2ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 , про арешт майна, вилученого у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 та ч. 3 ст. 173 КПК України, є підставою для повернення тимчасово вилученого майна, а саме: комп`ютерний системний блок чорного кольору з написом на корпусі WTLPWS154 «OPTIPLEX 7020», комп`ютерний системний блок чорного кольору з написом на корпусі «OPTIPLEX 7010» та ноутбук «Lenovo» чорного кольору МО: PF9XB6825065.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1