Ухвала
Іменем України
26 липня 2021 року

м. Київ
справа № 716/1471/20

провадження № 51-2532 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17 лютого 2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року.
Вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17 лютого

2021 року
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу

01 липня 2016 року за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
засуджено за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років

з конфіскацією всього майна.
Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 23 квітня

2020 року близько 22:50 проник у будинок АДРЕСА_2 , належний потерпілій ОСОБА_5 , де вчинив розбійний напад на останню. Під час нападу, вимагаючи гроші та мобільний телефон,

ОСОБА_4 душив потерпілу за шию та погрожував їй, тримаючи в руці ніж. Тікаючи від ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вибігла на балкон на другому поверсі будинку

та вистрибнула з нього, впавши на землю.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 були заподіяні легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 21 квітня 2021 року вирок щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування постановлених щодо нього судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що його дії неправильно розцінені судовими інстанціями як розбійний напад. Вважає правильною кваліфікацію своїх дій за ст. 162 КК. Крім того зазначає, що йому призначено надто суворе покарання.
Заслухавши доповідь судді Верховного Суду, перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як убачається з доданих до скарги копій вироку та ухвали апеляційного суду

ОСОБА_4 вчинив саме розбійний напад на потерпілу: проникнувши у будинок, напав на ОСОБА_5 з метою заволодіння її майном і на досягнення якої застосував

до потерпілої насильство, небезпечне для її життя та здоров`я, погрожував ножом.
Наведене зокрема підтверджується: показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, як 23 квітня 2020 року близько 22:50 у своєму будинку під час розмови по телефону

з матір`ю вона почула незвичні звуки, вийшла на другий поверх, відкрила двері балкону та побачила незнайомого чоловіка, який заштовхнув її у кімнату та забіг

в будинок. В подальшому цей чоловік, вимагаючи гроші, душив її руками за шию, погрожував ножом, який взяв у неї. Тікаючи від нього, вона вистрибнула з балкону, побігла на дорогу, де побачила автомобіль хресного ОСОБА_6 , який і відвіз

її у поліцію; показаннями свідка ОСОБА_6 про те, як 23 квітня 2020 року пізно ввечері, під`їхавши на своєму автомобілі до будинку потерпілої він побачив ОСОБА_5 , яка попросила відвезти її в поліцію, а в подальшому розповіла

про те, що сталося з нею; даними протоколу проведення слідчого експерименту

за участю потерпілої під час якого вона розповіла та показала, як незнайомий чоловік проник в будинок та вчиняв щодо неї насильницькі дії з метою заволодіння майном; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з якого видно, що ОСОБА_5 серед чотирьох пред`явлених знімків впізнала ОСОБА_4

як особу, що вчинила на неї напад; даними висновку судово-медичної експертизи щодо локалізації, часу, механізму утворення та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень

у потерпілої, іншими наведеними у вироку доказами.
Апеляційний суд ретельно перевірив доводи засудженого стосовно неправильної кваліфікації його дій і обґрунтовано визнав їх безпідставними, належним чином мотивувавши в ухвалі свій висновок із цього приводу.
Отже, з урахуванням встановлених місцевим судом та перевірених апеляційним судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 187 КК кваліфіковані правильно.
Покарання засудженому ОСОБА_4 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК

у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК, із врахуванням ступінню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (який відноситься до особливо тяжких), даних про особу винного (раніше судимий, не працює, посередньо характеризується, стан здоров`я), та усіх обставин справи.
Отже, призначене ОСОБА_4 покарання за своїм видом і розміром відповідає його меті, визначеній ст. 50 КК.
Касаційна скарга засудженого не містить доводів про істотне порушення судами першої та апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення або призвели до порушення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Оскільки з касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.
Беручи до уваги наведене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 17 лютого 2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду

від 21 квітня 2021 року щодо нього.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3