Справа № 738/429/21
№ провадження 1-кп/738/63/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2021 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000043, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2021 року стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Березна Менського району Чернігівської області, громадянство України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню дитину, раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
учасників кримінального провадження:
прокурораОСОБА_4
потерпілихОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представників потерпілихОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисникаОСОБА_9 ,
обвинуваченогоОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_2 вчинив злочин при наступних обставинах.

28 січня 2021 року о 19 годині 15 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Р12 «Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч» у напрямку з міста Мена Чернігівської області до селища Березна Менського району Чернігівської області.

На 38 км + 840 м вказаної автодороги, за межами населеного пункту, за 300 м до АЗС «Манго», розташованої по вулиці Гагаріна, 2Е в селищі Березна Менського району Чернігівської області, на неосвітлювальній ділянці дороги, ОСОБА_2 порушив правила безпеки дорожнього руху - пункт 12.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме: негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу під час виникнення небезпеки для руху у вигляді велосипедистки ОСОБА_10 , що рухалася у попутному напрямку, яку об`єктивно був спроможний виявити, та здійснив наїзд на велосипедистку ОСОБА_10 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедистці ОСОБА_10 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, від яких остання померла на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення ОСОБА_2 пункту 12.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 є причиною та умовою виникнення дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку із наслідками у вигляді смерті потерпілого, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Показання обвинуваченого.
ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнав, фактичні обставини кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілих, надав показання про те, що 28 січня 2021 року близько 19 години керував власним транспортним засобом Opel Vivaro. У той час були складні для керування транспортним засобом погодні умови: йшов сніг. Автомобіль рухався зі швидкістю близько 60-65 км/год. Автомобіль занесло, коли вирівняв автомобіль, то побачив велосипедистів, які рухались один за одним по правій смузі проїзної частини дороги в напрямку до селища Березна. Натиснув на гальма. Відбулось зіткнення між передньою правою частиною автомобіля та велосипедом. Автомобіль розвернуло. Зупинив автомобіль, побачив потерпілу, яка лежала на спині серед дороги, підійшов до потерпілої та була без свідомості, але пульс відчувався. На місці події побачив ОСОБА_11 та його дружину. Викликав швидку допомогу. Потерпілому ОСОБА_6 відшкодував моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн, та домовилися з потерпілим про сплату ним 100 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди протягом десяти місяців. При призначенні покарання просив врахувати те, що працює, надає послуги з перевезення, закупівлі, має на утриманні двох дітей.

Показання потерпілих.
Потерпілий ОСОБА_6 надав показання про те, що з ОСОБА_10 проживали в цивільному шлюбі з 2017 року, спільно вели господарство, жили за рахунок підробітків, мали намір укласти шлюб, тому подали заяву про реєстрацію шлюбу, ОСОБА_10 була при надії. 28 січня 2021 року близько 12 години ОСОБА_10 велосипедом поїхала на роботу на птахофабрику, яка знаходиться на виїзді з селища Березна в напрямку до міста Мена. 28 січня 2021 року о 19 годині 22 хвилини ОСОБА_12 повідомила, що ОСОБА_10 збив автомобіль. Разом із ОСОБА_13 о 19 годині 50 хвилин приїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди. У той час сніг не йшов, проїзна частина дороги була без снігу, на обочині був сніг 1,5-2 см, погода ясна, повний місяць, на дворі видно. Побачив, що ОСОБА_10 лежить на розділовій смузі дороги біля АЗС «Манго», з виска з правої сторони йшла кров. Медичні працівники повідомили, що ОСОБА_14 померла на місці події. На велосипеді дружини були вирвані з кріплень сідло та заднє колесо. Велосипед ОСОБА_10 та велосипеди ОСОБА_15 та ОСОБА_16 стояли біля відбійника. За сім метрів від місця дорожньо-транспортної пригоди знаходився автомобіль «мікроавтобус» сірого кольору з пошкодженою правою передньою фарою та лобовим склом справа. На місці події були ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і її батько. ОСОБА_16 та ОСОБА_15 працювали разом із ОСОБА_10 та розповіли, що їхали з роботи у напрямку до селища Березна, наїзд на ОСОБА_10 здійснив автомобіль, яким керував ОСОБА_2 . Просив призначити обвинуваченому найсуворіше покарання, яке пов`язане з реальним відбуттям покарання у виді позбавлення волі. Вказав, що з ОСОБА_2 досягли згоди щодо розміру моральної шкоди в сумі 300 000,00 грн, з яких він отримав від ОСОБА_2 -200 000,00 грн, а решту 100 000,00 грн ОСОБА_2 сплатить протягом десяти місяців. У зв`язку із добровільним частковим відшкодуванням моральної шкоди, подав заяву про залишення цивільного позову без розгляду.

Потерпілий ОСОБА_5 надав показання про те, що ОСОБА_10 була його сестрою, працювала на птахофабриці, на роботу їздила на велосипеді, проживала разом із ОСОБА_6 . У кінці січня 2021 року сусідка повідомила, що сестру збив автомобіль, обставини дорожньо-транспортної пригоди потерпілому невідомі. 15 квітня 2021 року обвинувачений передав йому 100 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. Просив не призначити покарання обвинуваченому, яке пов`язане реальним відбуттям покарання у виді позбавленням волі.

Показання свідків.
Свідок ОСОБА_15 надав показання про те, що потерпілий ОСОБА_6 його однокласник, який проживав з ОСОБА_10 , свідок знайомий із обвинуваченим, загиблою ОСОБА_10 , яка на час дорожньо-транспортної пригоди перебувала у стані вагітності. У кінці січня 2021 року, близько 19 години він ( ОСОБА_15 ), його співмешканка ОСОБА_16 та ОСОБА_10 їхали з роботи додому велосипедами. Рухались по правому узбіччю дороги в напрямку до селища Березна один за одним: він ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 та останньою - ОСОБА_10 . У той час сніг не йшов, на узбіччі лежав сніг. Не доїхавши дещо до АЗС почув звук від удару. Коли озирнувся, то побачив ОСОБА_16 , яка лежала біля відбійника, а на ній велосипеди. ОСОБА_10 лежала серед дороги, на тілі ОСОБА_10 видимих тілесних ушкоджень не було, пульс відсутній. Велосипед ОСОБА_10 та ОСОБА_17 мали пошкодження, поставив ці велосипеди біля відбійника. Побачив ОСОБА_2 та упізнав його автомобіль «мікроавтобус» темного кольору, на якому було пошкоджене лобове скло з правої сторони. Викликав швидку медичну допомогу, по приїзду якої, медичні працівники констатували смерть ОСОБА_10 . ОСОБА_16 зателефонувала своєму батьку та повідомила його про дорожньо-транспортну пригоду.

Свідок ОСОБА_16 надала показання про те, що 28 січня 2021 року, близько 19 години вона ( ОСОБА_16 ), ОСОБА_15 та ОСОБА_10 їхали з роботи додому велосипедами. Рухались по правому узбіччю дороги в напрямку до селища Березна один за одним: він ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_16 та останньою - ОСОБА_10 , відстань між велосипедами була близько одного метра. У той час опадів у вигляді снігу не було, на дорозі лежав сніг. Ні попутного ні зустрічного транспорту не було. Не доїхавши близько 50 м до АЗС відчула ззаду удар, від якого впала з велосипеда. Коли опритомніла, то побачила, що ОСОБА_10 лежить серед дороги, на виску з правої сторони кров, куртка розірвана, шапка злетіла. На відстані близько 20 метрів побачила автомобіль «мікроавтобус» темного кольору, з якого вийшов водій ОСОБА_2 та підійшов до ОСОБА_10 . Приїхала швидка медична допомога, медичні працівники констатували смерть ОСОБА_10 . Свідок зателефонувала своєму батьку та повідомила його про дорожньо-транспортну пригоду. Велосипед свідка та велосипед ОСОБА_10 мали значні пошкодження.

Свідок ОСОБА_18 надав показання про те, що в кінці січня 2021 року, близько 18 години 45 хвили його дружині зателефонувала донька ОСОБА_16 та сказала, що на неї наїхав автомобіль. Приїхав на місце аварії через сім хвилин, де побачив ОСОБА_2 та його автомобіль Opel темного кольору з пошкодженими лобовим склом та правою передньою фарою, на відстані 20 метрів від автомобіля посеред проїзної частини дороги лежала ОСОБА_10 , при перевірці пульс був відсутній. Дочка ОСОБА_16 скаржилась на біль у спині. Велосипеди стояли біля відбійника. У велосипеді ОСОБА_10 повністю сплюснуте заднє колесо. У той час були опади у вигляді дрібного снігу, на узбіччі лежав сніг 2-3 см. Загибла ОСОБА_10 проживала з ОСОБА_6 , хотіли одружитись, ОСОБА_6 здійснив поховання ОСОБА_10 .

Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.
Відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2021 року, про що зазначено у Витягу з кримінального провадження від 30 січня 2021 року ( том 1 арк. с. 203).

У Протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28 січня 2021 року та у додатку до нього - Схемі дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди; елементи дороги, вид та стан дорожнього покриття асфальтобетонне покриття вкрите вкатаним снігом, до проїзної частини примикає металевий відбійник, освітлення відсутнє; на місці пригоди виявлено транспортний засіб Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_1 ; сліди шин слід юзу довжиною 4 м; виявлено та на схемі позначено: напрямок руху автомобіля, уламки пластику фари; зафіксовані пошкодження автомобіля: розбита права фара, деформований передній капот справа, тріщини на вітровому склі, пошкоджене праве бокове дзеркало заднього виду; велосипед ОСОБА_10 має пошкодження: деформація диску заднього колеса, щитка, багажника, щиток обладнаний світловідбивачем червоного кольору; на проїзній частині дороги виявлено труп ОСОБА_10 ; встановлені очевидці дорожньо-транспортної пригоди: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (том 1 арк. с. 207-221).

У додатковому протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 січня 2021 року та у додатку до нього - Схемі дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано, що місце пригоди знаходиться в зоні дії дорожніх знаків: 1.12 «Слизька дорога», 7.2.2 «Зона дії» 5 км, 7.12 «Ожеледиця» (том 1 арк. с. 222-236).

У Лікарському свідоцтві про смерть № 148 від 29 січня 2021 року зазначено, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: автодорога Р 12 «Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч» поблизу селища Березна; основна причина смерті: травматичний крововилив в стовбурові відділи мозку, закрита хребетно-спиномозкова травма з переломом хребта, велосипедист травмований при зіткненні з автофургоном 28 січня 2021 року (том 2 арк. с. 237).

Висновком експерта № 134 від 26 лютого 2021 року встановлено, що під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді політравми, яка включає в себе: закриту черепно-мозкову травму з множинними поверхневими різаними ранами в правій виличній та підочній ділянках обличчя, садном лобної ділянки з переходом на верхню повіку лівого ока, крововиливом в м`які тканини потиличної ділянки голови справа, субдоральним крововиливом у вигляді рідкої крові, об`ємом близько 50 мл під наметом мозочка з поширенням в спинномозковий канал, крововиливами під м`які мозкові оболонки по випуклій поверхні лівої скроневої частки, на полюсі лівої півкулі мозочка, по випуклій поверхні правої тім`яної частки, вогнищем забою речовини головного мозку по випуклій поверхні правої скроневої частки; закриту травму шийного відділу хребта з повним розривом по передній поверхні хребтового стовпа на рівні С1-С2, розривом задньої атланто-потиличної мембрани, передньої повздовжньої зв`язки на рівні С5-С6 з розривом міжхребцевого диска з крововиливами по передній поверхні шийного відділу хребта, по задній поверхні органокомплексу шиї та в навколишню жирову клітковину, забоями в товщі середнього мозку та в правій ніжці середнього мозку, крововилив під спинномозкові оболонки шийного відділу хребта; закриту травму грудної клітки з синцем лівої молочної залози, перелом грудини з крововиливом в його проекції, крововиливами в ділянці коренів обох легень; закриту травму живота з розривом капсули та тканини правої частки печінки по діафрагмальній поверхні, крововиливом в товщу ніжки селезінки; забійну рану з синцем навколо неї по задній поверхні лівого ліктьового суглоба, синець по зовнішній поверхні лівого стегна, синець по тильній поверхні лівої стопи, комплекс яких утворився від дій тупих предметів за механізмами удару, струсу та тертя незадовго до настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сукупності комплекс тілесних ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події від травматичного крововиливу в стовбурові відділи головного мозку, який виник внаслідок закритої травми шийного хребта. ОСОБА_10 перебувала на шостому місяці вагітності, що може відповідати 23-24 тижням. В момент первинного контакту ОСОБА_10 могла бути повернутою задньою поверхнею тіла до травмуючих частин транспортного засобу, при цьому травмуюча сила була направлена ззаду наперед (том 1 арк. с. 241-248).

У Протоколі отримання зразків для експертизи від 29 січня 2021 року зазначено про відібрання у підозрюваного ОСОБА_2 зразків крові, зразків сечі для проведення експертизи (том 1 арк. с. 1-2).

Згідно з Висновком експерта № 316 від 05 лютого 2021 року, внаслідок проведення судово-токсилогічного дослідження з метою визначення наявності та концентрації етанолу в крові, сечі, наркотичних речовин в сечі ОСОБА_2 , встановлено відсутність в крові, сечі, відібраних у ОСОБА_2 етанолу, морфіну, кодеїну (том 2 арк. с. 5-6).

У Висновку експерта № СЕ-19/125-21/995-ІТ від 16 березня 2021 року зазначено, що під час проведення судової інженерно-транспортної експертизи транспортного засобу Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_1 несправності системи рульового керування, системи головного світла фар не виявлені; на момент дорожньо-транспортної пригоди система головного світла фар була включена в режимі ближнього світла фар (том 2 арк. с. 9-16).

Згідно з Висновком експерта № СЕ-19/125-21/1033-ІТ від 25 березня 2021 року, при проведенні судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «10.4 Транспортно-трасологічні дослідження», встановлено, що автомобіль Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_1 первинно контактував правою стороною переднього бампера та правим блоком головного світла фар і світлової сигналізації відповідно із задньою частиною щитка заднього колеса, з шиною заднього колеса і задньою частиною платформи речового багажника велосипеда, на якому рухалась ОСОБА_10 ; первинний контакт між автомобілем Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипедом відбувся на смузі руху в напрямку до селища Березна, на відстані більшій ніж 300 м від місця розташування АЗС «Манго» (том 2 арк. с. 30-41).

У Протоколі проведення слідчого експерименту від 08 лютого 2021 року зазначено, що слідчий експеримент проведений з метою перевірки і уточнення відомостей, отриманих з показань свідка ОСОБА_16 . Під час слідчого експерименту визначено видимість елементів дороги з робочого місця водія автомобіля демонстратора з ввімкненим ближнім світлом фар (том 2 арк. с. 42-47).

У Протоколі проведення слідчого експерименту від 08 лютого 2021 року зазначено, що слідчий експеримент проведений з метою перевірки і уточнення відомостей, отриманих з показань свідка ОСОБА_15 . Під час слідчого експерименту визначено темп руху велосипедистів, відстань між велосипедами та краєм проїзної частини дороги під час руху велосипедистів (том 2 арк. с. 48-50).

У Протоколі проведення слідчого експерименту від 09 лютого 2021 року зазначено, що слідчий експеримент проведений з метою перевірки і уточнення відомостей, отриманих з показань свідка ОСОБА_15 . Під час слідчого експерименту визначено видимість велосипеда з робочого місця водія автомобіля демонстратора з ввімкненим ближнім світлом фар (том 2 арк. с. 70-75).

У Висновку експерта № СЕ-19/125-21/2065-ІТ від 11 березня 2021 року зазначено, що за результатом проведення судової інженерно-транспортної експертизи (дослідження обставин і механізму ДТП) експерт дійшов висновку, що в умовах місця події водій автомобіля Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись зі швидкістю 60 км/год та з визначеною швидкістю руху 48,04-56,92 км/год за умов видимості елементів проїзної частини дороги 52,2 м мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедистку ОСОБА_10 шляхом застосування своєчасного екстренного нормативного гальмування та повинен був діяти в відповідності до вимог пунктів 12.2., 12.6. ґ) Правил дорожнього руху, а з моменту виникнення перешкоди для руху, повинен був діяти у відповідності до пункту 12.3. Правил дорожнього руху з урахуванням терміну «перешкода для руху»; дії водія автомобіля Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 з технічної точки зору, не відповідали вимогам пункту 12.3. Правил дорожнього руху, та перебували в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (том 2 арк. с. 79-83).

У Висновку експерта № СЕ-19/125-21/2062-ІТ від 12 березня 2021 року зазначено, що за результатом проведення судової інженерно-транспортної експертизи (дослідження обставин і механізму ДТП) експерт дійшов висновку, що в умовах місця події водій автомобіля Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедистку ОСОБА_10 , рухаючись як зі швидкістю 60 км/год так і зі швидкістю, меншою ніж 60 км/год; повинен був рухатися зі швидкістю не більше 48,2-57,2 км/год, тобто діяти у відповідності до вимог пунктів 12.1., 12.2., п. 12.6. ґ) Правил дорожнього руху, а з моменту виникнення перешкоди для руху - діяти у відповідності до п. 12.3. Правил дорожнього руху з урахуванням терміну «перешкода для руху»; дії водія автомобіля Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 з технічної точки зору, не відповідали вимогам пункту 12.3. Правил дорожнього руху, та перебували в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (том 2 арк. с. 87-92).

У Довідці № 9925-04/14.2-19 від 03 лютого 2021 року, виданій Чернігівським обласним центром з гідрометеорології зазначено відомості про погодні умови 28 січня 2021 року з 17 години до 20 години за даними метеостанції Сновськ, репрезентативної до села Волосківці Менського району: хмарна погода, пройшов невеликий сніг, димка, яка погіршувала видимість до 2 200 2 600 м, сніговий покрив на 8 годину ранку 28 січня 2021 року залягав суцільним рівномірним шаром, висотою 4 см (том 2 арк. с. 94).

У протоколі огляду документу від 01 лютого 2021 року зазначено про здійснення огляду інформації, що зафіксована на оптичному носію DVD-R диску, наданому директором ТОВ «Астра» ОСОБА_19 , на якому зафіксовані відомості про погодні умови 28 січня 2021 року на АЗС «Манго»: йде незначний сніг, на дорозі вкатаний сніг (том 2 арк. с. 105-107).

Суд дійшов висновку, що Постанови слідчого від 02 лютого 2021 року, 16 лютого 2021 року; Висновок експерта № СЕ-19/125-21/1031-ІТ від 22 березня 2021 року незважаючи на те, що є зібраними у даному кримінальному провадженні, є доказами, які не містять у собі фактичних даних, які підлягають доказуванню в справі (том 2 арк. с. 17-27).

Документи, зібрані стороною захисту.
Згідно з Договором про добровільне відшкодування завданої моральної шкоди від 10 червня 2021 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , сторони визначили розмір моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням ОСОБА_6 в сумі 300 000,00 грн, з яких 200 000,00 грн ОСОБА_2 зобов`язався передати ОСОБА_6 , а 100 000,00 грн - на прохання ОСОБА_6 сплачувати у готівковому порядку щомісячно по 10 000,00 грн до 30 квітня 2022 року (том 2 арк. с. 185-187).

Факт отримання ОСОБА_6 від ОСОБА_20 200 000,00 грн в якості часткового відшкодування моральної шкоди підтверджується розпискою від 10 червня 2021 року, оформленою ОСОБА_6 (том 2 арк. с. 188).

Сторони кримінального провадження, потерпілі, представники потерпілих під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, відповідно до положень частини 3 статті 89 КПК України.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.

Мотиви суду щодо підстав визнання частини обвинувачення необґрунтованою.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, а саме у порушенні вимог: підпункту б) пункту 2.3., пункту 12.3. Правил дорожнього руху, що знаходяться у причинному зв`язку з наслідками у виді спричинення смерті потерпілого.

Аналіз норми статті 286 КК України свідчить, що цей злочин належить до злочинів з матеріальним складом, а тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-які порушення правил безпеки дорожнього руху, а лише ті, які створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у частинах 1, 2 або 3 цієї статті, і отже, перебувають з ними у причинному зв`язку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, розглядаючи справу, зобов`язаний установити і зазначити у вироку всі порушення Правил дорожнього руху, які допустив обвинувачений, і при цьому чітко вказати, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених у статті 286 КК (перебували у причинному зв`язку з ними), а які лише сприяли порушенню цих правил. Іншими словами, при розгляді справ про злочин, передбачений нормою з бланкетною диспозицією, суд самостійно визначає ознаки його об`єктивної сторони, які прямо не передбачені в тексті норми.

Так, під час судового розгляду, на підставі показань обвинуваченого, свідків, що були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди, висновків судових експертиз, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок дій ОСОБА_2 , який, за показаннями самого обвинуваченого, рухався зі швидкістю близько 60-65 км/год, хоча повинен був рухатися зі швидкістю не більше 48,2-57,2 км/год, та негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу під час виникнення небезпеки для руху у вигляді велосипедистки, що рухалася у попутному напрямку, яку об`єктивно був спроможний виявити, та здійснив наїзд на велосипедистку ОСОБА_10 , що спричинило смерть останньої.

Згідно з Висновками експертів № СЕ-19/125-21/2065-ІТ від 11 березня 2021 року, № СЕ-19/125-21/2062-ІТ від 12 березня 2021 року, складеним за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи (дослідження обставин і механізму ДТП) встановлено, що ОСОБА_2 повинен був рухатися зі швидкістю не більше 48,2-57,2 км/год, тобто діяти у відповідності до вимог пунктів 12.1, 12.2., 12.6. ґ) Правил дорожнього руху, а з моменту виникнення перешкоди для руху, повинен був діяти у відповідності до пункту 12.3. Правил дорожнього руху з урахуванням терміну «перешкода для руху»; дії ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам пункту 12.3. Правил дорожнього руху, та перебували в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Суд, розглянувши справу, на виконання приписів пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 допустив порушення Правил дорожнього руху: пункту 12.1., а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не враховував дорожню обстановку, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом; пункту 12.2., а саме: у темну пору доби не вибрав таку швидкість руху, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; пункту 12.3., а саме: негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, коли виникла перешкода, яку об`єктивно спроможний виявити.

Також суд встановив, що з цих порушень причиною настання наслідку, передбаченого у частині 2 статті 286 КК України, у виді спричинення смерті потерпілого є порушення ОСОБА_2 вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху.

Порушення ОСОБА_2 вимог пунктів 12.1., 12.2. Правил дорожнього руху не було безпосередньою причиною настання суспільно небезпечних наслідків, а отже, у причинному зв`язку з наслідками, що настали - у виді спричинення смерті потерпілого, вони не знаходяться, і ці порушення правил безпеки дорожнього руху неохоплені висунутим ОСОБА_2 обвинуваченням.

Окрім цього, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення не надала доказів того, що причиною настання наслідку, передбаченого у частині 2 статті 286 КК України, у виді спричинення смерті потерпілого, є порушення ОСОБА_2 вимог пункту 2.3. б) Правил дорожнього руху, а саме: невиконання обов`язків бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, більше того, суд вважає, що сторона обвинувачення не надала докази того, що ОСОБА_2 взагалі допустив порушення цієї норми.

Отже, суд дійшов висновку визнати необґрунтованим висунуте ОСОБА_2 обвинувачення в частині порушення ним вимог пункту 2.3. б) Правил дорожнього руху, що є причиною та умовою виникнення та настання дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Суд зазначає, що визнання частини обвинувачення необґрунтованою, не впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення за частиною 2 статті 286 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 , добровільне часткове відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 .

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_2 відсутні.

Мотиви призначення покарання .
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 є таким, що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив необережний тяжкий злочин, на обліках у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, офіційно не працевлаштований, отримує дохід від надання послуг з перевезень та закупівлі товарів, до адміністративної відповідальності не притягувався, згідно з досудовою доповіддю від 23 квітня 2021 року, підготовленою Менським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, наданий висновок про низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення та зазначено, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб. (том 1 арк. с. 157-159, том 2 арк. с. 108-123).

Суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком, наближеним до найменшої межі, що передбачений у санкції частини 2 статті 286 КК України з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Підстави для звільнення ОСОБА_2 відбування основного покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України - відсутні, оскільки внаслідок кримінального правопорушення наступила смерть людини і потерпілий ОСОБА_6 наполягав на призначенні суворого покарання, посилаючись на втрату коханої жінки, яка перебувала у стані вагітності.

З огляду на наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, досудову доповідь стосовно обвинуваченого та позицію потерпілого, суд дійшов висновку, що призначення покарання у виді позбавлення волі, строком, наближеним до найменшої межі, вказаної в санкції частини 2 статті 286 КК України та не призначення покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України, буде співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили відсутні, оскільки сторони не заявили відповідного клопотання, а процесуальна поведінка ОСОБА_2 під час розгляду справи у суді була належною.

Мотиви ухвалення рішення про залік досудового тримання під вартою, про запобіжні заходи та щодо початку строку відбування покарання.
Під час досудового розслідування ОСОБА_2 був затриманий 29 січня 2021 року, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29 січня 2021 року (том 1 арк. с. 170-172).

Згідно з ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 31 січня 2021 року стосовно ОСОБА_2 застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 30 березня 2021 року, який ухвалою слідчого судді від 29 березня 2021 року продовжений до 29 травня 2021 року (том 1 арк. с. 187-188, 196).

Суд дійшов висновку, відповідно до положень статті 72 КК України, ОСОБА_2 зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі з 29 січня 2021 року до 31 січня 2021 року.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання, після набрання вироком законної сили.

Мотиви ухвалення рішення щодо цивільного позову.
У даному кримінальному провадженні заявлений цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, згідно з яким ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_2 77 257,00 грн у відшкодування майнової шкоди, 500 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, 10 000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу (том 1 арк. с. 24-55).

Потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_6 подав до суду заву про залишення цивільного позову без розгляду, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (том 2 арк. с. 184).

Суд дійшов висновку залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_6 , оскільки від цивільного позивача надійшла відповідна заява та роз`яснити ОСОБА_6 , що він має право звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства.

Мотиви ухвалення рішень щодо речових доказів.
Суд вирішує питання щодо речових доказів, відповідно до положень частини 9 статті 100 КПК України, а саме: майно, яке немає ніякої цінності необхідно знищити, документи необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Щодо речових доказів, на які під час досудового розслідування накладений арешт, суд вирішує питання, відповідно до положень частини 9 статті 100 КПК України з урахуванням положень частини 4 статті 174 КПК України, зокрема, суд дійшов висновку скасувати арешти, накладені на майно, що належить ОСОБА_2 , ОСОБА_10 (том 2 арк. с. 129-139).

Мотиви ухвалення рішення про відшкодування процесуальних витрат.
У даному кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у загальній сумі 13 076,00 грн, розмір яких підтверджений документально та які, відповідно до положень частини 2 статті 124 КПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (том 2 арк. с. 124-128).

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання, після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_2 зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі з 29 січня 2021 року до 31 січня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів у загальній сумі 13 076,00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що він має право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: два велосипеди, які знаходиться на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Чернігівській області повернути власникам ОСОБА_16 , ОСОБА_15 ; уламки пластику, змиви речовини бурого кольору з карти водійських дверей, змиви речовини бурого кольору з керма автомобіля, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Слідчого управління ГУНП в Чернігівській області знищити; документ DVD-R диск, який знаходиться в матеріалах провадження (том 2 арк. с. 107) - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Скасувати арешт, що був накладений на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02 лютого 2021 року на речовий доказ: велосипед синього кольору, який на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у володінні ОСОБА_10 , що знаходиться на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Чернігівській області та повернути це майно ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, що був накладений на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05 лютого 2021 року на речовий доказ: автомобіль Opel Vivaro реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Чернігівській області та повернути це майно ОСОБА_2 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1