УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2020 року,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2020 року відмовлено в клопотанні начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про приведення у відповідність із законодавством України вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2020 року у відношенні ОСОБА_5

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Винести нову ухвалу, якою привести вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 03.02.2020 року у відповідність до Закону України від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», та пом`якшити остаточне покарання, призначене йому за вказаним вироком.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На думку апелянта, судом першої інстанції прийнято незаконне рішення та безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання. Вважає, що суд першої інстанції формально та поверхнево підійшов до розгляду подання адміністрації ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», не врахував, що у новій редакції за ч. 1 ст. 185 КК України не передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

03 серпня 2020 року начальник Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" звернувся до суду із поданням, у якому просив про пом`якшення засудженому основного покарання, посилаючись на те, що наразі набув чинності закон, що пом`якшує покарання за вчинений засудженим злочин.

Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання частково приєднане покарання за вироком цього ж суду від 09.11.2018 та за сукупністю вироків ОСОБА_5 остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції зазначив, що наразі кримінальна протиправність діяння, за які засуджений ОСОБА_5 , не скасована. Кримінальна відповідальність, до якої він притягнутий, в зв`язку із змінами законодавства, не пом`якшена. За висновком суду, призначене ОСОБА_5 остаточне покарання не перевищує меж, встановлених новим законодавством, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення подання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Засуджений ОСОБА_5 належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, про що свідчать його розписки. Заяву про бажання брати участь при апеляційному розгляді не подавав.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про обґрунтованість поданої апеляційної скарги в частині необхідності приведення вироку у відповідність до Закону України від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», але просив вважати ОСОБА_5 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив таке.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як слідує із вироку Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2020 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання частково приєднане невідбуту частину покарання за вироком цього ж суду від 09 листопада 2018 року та остаточно ОСОБА_5 призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII, згідно якого були внесенні зміни до КК України, у тому числі до ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до змін, внесених зазначеним законом до ч.1 ст. 185 КК України, за вчинення таємне викрадення чужого майна карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Отже, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.

Порядок вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до кримінального законодавства у разі усунення кримінальної караності діяння чи пом`якшення покарання визначений статтею 74 КК України.

Як передбачено ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Проте, судом першої інстанції не дотримані зазначені вимоги закону при розгляді подання адміністрації ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII.

Суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення подання, оскільки вище зазначений закон, який набрав чинності 01 липня 2020 року, пом`якшує вид покарання за проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, за який засуджено ОСОБА_5 .

Тому, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2020 року скасуванню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 424, 532, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2020 року скасувати.

Привести вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2020 року у відношенні ОСОБА_5 у відповідність до Закону України від 22.11.2018р. №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», та визначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Вважати засудженим ОСОБА_5 на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 листопада 2018 року, з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3