Справа № 932/3594/21
Провадження № 1-кс/932/2078/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2021 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити дії , -
в с т а н о в и в :
адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , звернулась із скаргою до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська на постанову слідчої СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 13 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання та про зобов`язання слідчого вчинити дії.
В обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні слідчої СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 перебувають матеріали кримінального провадження № 0002196 від 05.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження, де малолітня ОСОБА_4 визнана потерпілою, є необхідність у проведенні слідчої дії допит малолітньої ОСОБА_4 .
Заявниця вказує, що 12 квітня 2021 року вона звернулась до слідчої з клопотання про проведення допиту ОСОБА_4 за участю психолога ОСОБА_7 .
У скарзі зазначено, що вказане клопотання обґрунтовано тим, що потерпіла є малолітньою особою, травмується при проведенні слідчих дій, зокрема допиту за фактом сексуального насильства щодо неї. Саме тому, на думку заявника, задля уникнення травматизації дитини необхідно провести допит за участю психолога ОСОБА_7 , яка з дитиною має довірительний контакт.
13 квітня 2021 року постановою слідчої СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 відмовлено.
У скарзі адвокат зазначає, що постанова є невмотивованою, жодної об`єктивної причини відмови у клопотанні у ній не вказано.
Як наслідок, просить скасувати постанову слідчої про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язати останню допитати потерпілу за участю психолога ОСОБА_7 .
В судове засідання скаржник не з`явилась, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, просить таку задовольнити.
Слідча в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду скарги.
Ознайомившись із доводами скарги та долученими до неї документами, слідчим суддею встановлено наступне.
05.10.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002196 внесено відомості про кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 156 КК України.
Досудове розслідування здійснюється за фактом того, що невставнолена особа вчинила розпустні дії відносно малолітньої ОСОБА_4 , 2014 року народження.
12 квітня 2021 року представник малолітної потерпілої адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого із клопотанням про проведення допиту ОСОБА_4 за участю психолога ОСОБА_7 . У вказаному клопотанні наведено доводи, які на погляд заявника свідчать про необхідність здійснення такого допиту з участі вказаного психолога, оскільки остання має довірливі відносини з дитиною. Представник покликалась на Конвенцію Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, яка ратифікована Україною, згідно положень якої потерпілого варто опитувати без необгрунтованої затримки, у спеціальному місці, особою, яка спеціально до цього підготовлена, щоб кількість таких опитувань не була значною.
Постановою слідчого від 13 квітня 2021 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. При винесенні такого процесуального рішення слідча вказує, що нею залучено вже іншого психолога.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
За приписами ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову ; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Як вже було зазначено, згідно фабули провадження, таке стосується факту можливих розпусних дій відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які могли мати місце в період 2018-2019 років.
Станом на даний час потерпілій сім повних років, а на момент можливих протиправних дій така була у 4-5-ти річному віці.
Більш ніж очевидно, що показання потерпілої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні є вкрай важливими для з`ясування обставин справи, а ймовірно, що такі показання можуть мати і вирішальне значення.
Нажаль, незважаючи на непоодинокі випадки сексуального та іншого насильства щодо малолітніх дітей, та/або інші випадки їх залучення до кримінального провадження у якості свідків чи потепілих, законодавець не приділив належної уваги цьому питанню та чинне процесуальне законодавство з даного приводу передбачає лише допит цієї особи в присутності законого представника, предствника органу опіки і піклування, психолога, чи педагога.
Яким чином слід відбирати і залучати психолога, процесуальне законодавство не визначає.
Як наслідок, в ході практичної реалізації вказаного питання, малолітні особи, які самі по собі є вразливими, так ще й піддавались ймовірним протиправним діям, допитуються сторонніми для них особами, в присутності значної кількості людей та в умовах незнайомого і не комфортного середовища. В результаті таких процесуальних дій, діти можуть зазнавати не менших психологічних трав та подразнень, ніж від самого правопорушення.
Оцінку таким обставинам слідчою в оскаржуваній постанові не надано, а також не враховано положення Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, яка ратифікована Україною та на яку покликався представник потерпілої, яка, як вже було зазначено, передбачає, що потерпілого варто опитувати без необгрунтованої затримки, у спеціальному місці, особою, яка спеціально до цього підготовлена, щоб кількість таких опитувань не була значною.
Як стверджує представник у дитини достатньо довірительні відносини із психологом ОСОБА_7 , остання має відповідні навики та досвід роботи з малолітніми, тому відмова у залученні такого психолога і натомість залучення іншого повинна бути достатньо обґрунтована, а не, як у даному випадку, суто формальна, оскільки слідчий залучив іншого психолога. При цьому, якого психолога залучив слідчий невідомо, в оскаржуваній постанові про це не зазначено, якими критеріями керувався слідчий при залученні психолога незрозуміло.
Особа психолога є важливим питанням в ході допиту малолітніх осіб, оскільки залучення психолога, якого дитина не боїться та має з ним довірительні відносини, дозволить звести до певного мінімуму травмування дитини та буде лише сприяти повноті допиту.
Відтак, доводи слідчої, зазначені у її постанові від 13 квітня 2021 року є невмотивованими, постанова не відповідає вимогам ст. 110, 220 КПК України, а тому підлягає скасуванню.
Водночас, вимоги скаржника щодо визнання дій слідчого неправомірними та зобов`язання слідчого провести допит потерпілої за участі психолога ОСОБА_7 , задоволенню не підлягають, оскільки прийняття таких рішень не перебуває у компетенції слідчого судді та не передбачено положеннями ч. 2 ст. 307 КПК України.
При цьому, варто також зауважити, що у відповідності до положень ст. 226, 227 КПК України, лише передбачено, що для проведення допиту малолітньої особи забезпечується участь, в тому числі психолога. Вказані норми не передбачають, що залучення психолога здійснює саме слідчий, фактично таке залучення може здійснити і сторона потерпілого і слідчий невправі потерпілого в цьому обмежувати.
У випадку наявності ж підстав, які виключають участь психолога, слідчий чи прокурор не позбавлені можливості заявити психологу, тобто спеціалісту відвід, який вирішується у порядку, передбаченому нормами КПК України.
Керуючись ст. 2, 7, 110, 220, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчої про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання його вчинити дії - задовольнити частково.
Постанову слідчої СВ ВП № 7 ДРУП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 13.04.2021 року про відмову у задоволенні клопотання - скасувати.
В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1