Справа № 577/380/21
Провадження № 1-кс/577/403/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" березня 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 26 січня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 343 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18 березня 2021 року старший слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, та, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), прохає накласти арешт на належну на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровий номер № :01:031:0190 площею 0,25 га., призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану в с. Сеньківка Бориспільського району Київської області, заборонивши відчуження вказаного майна.

Своє клопотання про арешт майна слідчий обгрунтовує тим, що 25 січня 2021 року близько 23 год. 58 хв. ОСОБА_5 , який був у стані алкогольного сп`яніння, разом із своїми товаришами - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебували у громадському місці, а саме у приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Буринь Сумської області, вул. Ринкова, 4/1.

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підійшли до каси та, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, ОСОБА_7 відштовхнув ОСОБА_8 , після чого разом з ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 , який стояв біля каси та, нічого не пояснюючи останньому, ОСОБА_7 виштовхав його в бік шухляд для зберігання речей, а ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 та безпричинно наніс останньому удар по лівій нозі.

Від отриманого удару ОСОБА_9 не втримався на ногах та впав на підлогу лицем догори. ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, проявляючи особливу зухвалість, кулаками рук став наносити удари ОСОБА_9 у різні частини голови та тулубу.

ОСОБА_10 , намагаючись припинити протиправні дії відносно свого товариша та його безпідставне побиття, підійшов до ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_5 , який стояв осторонь, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно, проявляючи особливу зухвалість, схопив ОСОБА_10 ззаду за шию, повалив його на підлогу та став наносити йому удари кулаками рук у ділянку обличчя.

В цей час ОСОБА_4 продовжував наносити удари ОСОБА_9 , але останній вирвався та став бігти до зали магазину, намагаючись таким чином втекти та захистити себе від нападників. Проте ОСОБА_6 , наздогнавши ОСОБА_9 , почав наносити йому удари кулаками рук у ділянку голови та тулубу. При цьому до побиття ОСОБА_9 приєднався і ОСОБА_4 , а в подальшому і ОСОБА_5 , наносячи ОСОБА_9 численні удари у ділянку голови та тулубу.

Потім ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 , який стояв осторонь, та, продовжуючи свої протиправні дії, проявляючи особливу зухвалість, наніс ОСОБА_8 чотири удари кулаками рук у ділянку обличчя та один удар ногою у ділянку спини.

В результаті отриманих внаслідок хуліганських дій ударів ОСОБА_9 було завдано фізичного болю, а також були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді рани у потиличній ділянці голови, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 19 лютого 2021 року № 16 належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_10 було завдано фізичного болю, а також були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця прямо біля орбітальної області, синця лівої лопатки, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 11 березня 2021 року № 15 належать до легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді сукон`юктивального крововиливу правого ока, забою головного мозку, церебро-субарахноїдального крововиливу, уламкового перелому медіальної і нижньої стінок правої орбіти, гемосинусу правого максилярного синуса, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_8 було завдано фізичного болю, а також заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця лобу зліва, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 19 лютого 2021 року № 14, належить до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_4 вчинені у групі із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , супроводжувалися особливою зухвалістю, мали тривалий характер, призвели до отримання потерпілими тілесних ушкоджень та пошкодження майна магазину на загальну суму 1 748 грн 80 коп, а також тимчасово припинили нормальну діяльність магазину ТОВ «АТБ-маркет» (м. Буринь Сумської області).

Відомості за вказаним фактом 26 січня 2021 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

28 січня 2021 року ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування 15 березня 2021 року потерпілим ОСОБА_9 , в порядку ст. 128 КПК України, пред`явлений цивільний позов до підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про стягнення у солідарному порядку заподіяної злочином моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.

15 березня 2021 року потерпілим ОСОБА_10 пред`явлений цивільний позов до підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про стягнення у солідарному порядку заподіяної злочином моральної шкоди в розмірі 200 000 грн та матеріальної шкоди в розмірі 6 040 грн 20 коп.

Також 16 березня 2021 року потерпілим ОСОБА_8 пред`явлений цивільний позов до підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про стягнення у солідарному порядку заподіяної злочином моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку встановлено, що за підозрюваним ОСОБА_4 на праві приватної власності зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером № :01:031:0190 площею 0,25 га., призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в межах с. Сеньківка Брориспільського району Київської області.

За таких обставин, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення забезпечення цивільних позовів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України прохає накласти арешт на належну ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровий номер № :01:031:0190 з метою запобігання її відчуження.

В судове засіданні старший слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій зазначив, що клопотання про арешт майна підтримує та прохає його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій зазначив, що заперечує проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на належне йому майно.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_11 в судове засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі та заперечення щодо клопотання, в яких зазначила, що заперечує проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на належне ОСОБА_4 майно, а саме на земельну ділянку кадастровий номер № :01:031:0190 площею 0,25 га., призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану в с. Сеньківка Бориспільського району Київської області, оскільки розмір моральної шкоди, заявлений у цивільних позовах ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 щодо стягнення заподіяної кожному із них моральної шкоди в розмірі по 200 000 грн є необґрунтованим. Вказаний розмір моральної шкоди є занадто завищеним та неспівмірним із заподіяною шкодою. Крім того, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, слідчий у своєму клопотанні не зазначив вартість належної ОСОБА_4 земельної ділянки, що не дозволяє визначити чи не перевищує вартість земельної ділянки, на яку слідчий прохає накласти арешт, заявленого потерпілими розміру моральної шкоди.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п.п. 3-5 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається якщо слідчий не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 170 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В судовому засіданні встановлено, що 28 січня 2021 року ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, належить до нетяжких злочинів.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права.

За ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року)

Також, стаття 1 Першого протоколу, спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польші» від 22.06.2004 року)

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

З наведеного слідує, що слідчий суддя при розгляді клопотання повинен брати до уваги не заявлений розмір шкоди, завданої злочином, а обгрунтований.

Старшим слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , який звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), не надано доказів, що розмір моральної шкоди, завданої злочином потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , становить по 200 000 грн кожному.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а згідно п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо розміру шкоди немайнового характеру, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Крім того, слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_4 не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, зокрема, документи про вартість земельної ділянки кадастровий номер № :01:031:0190.

Також слідчим не доведена необхідність арешту земельної ділянки, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна).

При цьому слідчий суддя враховує, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на все нерухоме майно ОСОБА_4 постановою державного виконавця відділу ДВС Ямпільського районного управління юстиції від 09 листопада 2015 року накладений арешт, а земельна ділянка кадастровий номер № :01:031:0190 площею 0,25 га., призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в с. Сеньківка Бориспільського району Київської області, на підставі договору іпотеки № 4884 від 29 серпня 2008 року, перебуває у іпотеці ТОВ «Світ фінансів»

Враховуючи вищевикладене, а також наслідки арешту майна та оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 113, 132,170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 26 січня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 343 КК України, а саме про накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер № :01:031:0190 площею 0,25 га., призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану в с. Сеньківка Бориспільського району Київської області, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала у повному обсязі оголошена 26 березня 2021 року о 10 год. 00 хв.

СуддяОСОБА_1