Справа № 569/5820/19
УХВАЛА

02 липня 2021 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого від 19.03.2021 про закриття кримінального №0001544 від 14.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -
в с т а н о в и в :

До Рівненського міського суду звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 із скаргою на постанову слідчого від 19.03.2021 про закриття кримінального №0001544 від 14.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

В обґрунтування скарги представник скаржника зазначає, що 14.03.2019 СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, за заявою ОСОБА_6 розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0001544, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
За результатами проведення досудового розслідування, 19 березня 2021 року слідчим СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 219 КПК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вказану постанову потерпілим було отримано лише 21.04.2021, після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а тому строк на оскарження рішення слідчого не пропущено.
Вважає дану постанову незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає оскарженню, оскільки досудове розслідування у ньому проведено не повно і не всебічно, із порушенням розумних строків, як того вимагає чинне законодавство.
З часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви скаржника та початку досудового розслідування кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Слідчим не допитано лікарів, медичних працівників, а також осіб на які вказував сам потерпілий, не призначено повторну комісійну судово-медичну експертизу. Окрім цього, не вирішено питання щодо залучення у провадженні та допиту спеціаліста з приводу надання медичної допомоги пацієнту при зазначених обставинах, а також його допиту.
Покликаючись на вищевикладене, просив скасувати постанову слідчого від 19.03.2021 про закриття кримінального №0001544 від 14.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, так як слідчим при проведенні досудового розслідування не було вжито усіх можливих заходів для всебічного, повното і об`єктивного дослідження обставин справи, отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також усіх необхідних процесуальних дій.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, посилаючись на обставини, викладені у скарзі, просив її задоволити.
Слідчий та прокурор в судовому засідання просили відмовити у задоволенні скарги так, як строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Заслухавши пояснення представника скаржника, слідчого, прокурора дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного.
З огляду на завдання кримінального провадження, встановлені статтею 2 КПК України, його загальні засади, визначені ст. 7 цього Кодексу, у тому числі законність, що полягає, зокрема, в обов`язку прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надавати їм належну правову оцінку та забезпечувати прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Третя Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя дійшла висновку, що закриття кримінального провадження можливо, коли вирішено усі його завдання, а саме відсутня необхідність проведення слідчих (розшукових) дій чи інших процесуальних дій, спрямованих на збирання. Перевірку і дослідження доказів, усі необхідні докази для ухвалення рішення про закриття кримінального провадження зібрані, досліджені і належним чином оцінені. Виконання вказаних завдань чинним КПК України покладено на орган досудового розслідування, до яких слідчого судді не віднесено.
Статтею 3 КПК України передбачено, що саме до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, передбачено ч. 1ст. 304 КПК україни.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 , перебуваючи у статусі потерпілого у кримінальному провадженні №0001544 від 14.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України отримав оскаржувану постанову 21.04.2021, а відтак суд вважає, що скарга подана у строки, визначені ст. 304 КПК України.
Так, СВ Рівненського ВП ГУНП проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0001544 від 14.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Відповідно до постанови слідчого, 19.03.2021 кримінальне провадження №0001544 від 14.03.2019, закрито на підставі п. 10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.
Підстави та порядок закриття кримінального провадження визначені у ст.284 КПК України, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати слідчий, а коли - прокурор. Так, відповідно до ч.1 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.1 ст.84 КПК України наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню слідчий встановлює на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України оцінка доказів слідчим повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України», розтлумачено, що за ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарнтувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів. Які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 2 КК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, досудове розслідування кримінального провадження здійснювалося за ч. 1 ст.140 КК України, що відповідно до ст.12 КК України, відноситься до не тяжкого злочину.

Згідно ч. 1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

Відповідно до витягу з ЄРДР від 14.03.2019, відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР внесено 14.03.2019 із присвоєнням кримінальному провадженню № №0001544.

13.03.2020 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду за результатами розгляду клопотання слідчого, продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. До вісімнадцяти місяців, тобто до 14.09.2020.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду за результатами розгляду клопотання слідчого, 04.03.2021 у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001544 відмовлено.

З огляду на вищезазначене, строк досудового розслідування за даним кримінальним провадженням №0000258 станом на день винесення оскаржуваної постанови - 19.03.2021 закінчився.
Будь-яких відомостей про вручення підозри у матеріалах кримінального провадження відсутні та постанов про зупинення кримінального провадження у матеріалах кримінального провадження не значиться.
Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий вчиняв слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, та цілком вмотивував прийняте рішення.
За таких обставин, враховуючи правову підставу для закриття кримінального провадження, яка є імперативною нормою, слідчий суддя, не вправі покладати на слідчого, прокурора обов`язок проводити досудове розслідування за межами визначеного законом строку, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.
Згідно із ч.3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст. ст.303-304,306-307,309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого від 19.03.2021 про закриття кримінального №0001544 від 14.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1