Провадження №1-кс/127/6741/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 12 травня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №90000002 від 12.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 12 травня 2021 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №90000002 від 12 лютого 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. В обгрунтування доводів скарги ОСОБА_3 зазначив, що він являється потерпілим у кримінальному провадженні №0000048, досудове розслідування у якому проводять слідчі СВ відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області. В результаті бездіяльності слідчого ОСОБА_5 , ухвала Тростянецького районного суду Вінницької області по справі №147/818/20 була ним зумисно невиконана, тому за вказаним фактом Бершадською місцевою прокуратурою за його заявою як потерпілого 12 лютого 2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за №0000002 та направлено матеріали для подальшого розслідування до ТУ ДБР.

05 травня 2021 року він звернувся до слідчого ТУ ДБР ОСОБА_4 із клопотанням про залучення його до кримінального провадження №0000002 в якості потерпілого.

19 травня 2021 року він поштовим відправленням отримав постанову слідчого ОСОБА_4 від 12 травня 2021 року про відмову у задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні. Скаржник вважає, що оскаржувана постанова є неаргументованою, його слідчий не викликала та не допитувала, твердження слідчого про його неявку на допит нічим не підтверджується, просив постанову слідчого четвертого слідчого відділу ТУ ДБР ОСОБА_4 від 12 травня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №90000002 від 12.02.2021 скасувати, залучити його в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні з повідомленням про його права як потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задоволити, суду пояснив, що зазначеним злочином йому була заподіяна моральна, матеріальна шкода та завдана шкода його здоров`ю. Так, він не може добитися справедливості в зв`язку з чим перебуває постійно в стресовій ситуації, є людиною похилого віку, він змушений постійно консультуватися з адвокатами та витрачати кошти на правову допомогу та час, порушуються його конституційні та процесуальні права. Оцінити шкоду, яка йому заподіяна вчиненим кримінальним правопорушенням, можливо лише після його допиту слідчим.

Слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України її відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Судовим розглядом встановлено, що СВ четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №90000002 від 12.02.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

05 травня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого ТУ ДБР ОСОБА_4 із клопотанням про залучення його до кримінального провадження №0000002 в якості потерпілого.

Основний закон України забезпечує кожному право на захист своїх прав та свобод у судовому порядку. Охорона гарантованих Конституцією прав та інтересів є одним із провідних завдань кримінального провадження. Інститут відшкодування шкоди у кримінальному провадженні є необхідним для справедливого судового розгляду та відновлення порушених прав.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Обов"язок розгляду клопотань як загальна умова досудового розслідування є гарантією захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, оскільки надає їм можливість активно впливати на хід досудового розслідування, а також є однією з гарантій всебічного, повного й об"єктивного дослідження обставин кримінального провадження, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Згідно з постановою слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 12 травня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №90000002 від 12.02.2021 відмовлено. Обгрунтовуючи своє рішення, слідчий в оскаржуваній постанові зазначила, що під час спілкування ОСОБА_3 з працівниками ДВБ НП України, ОСОБА_3 повідомив, що відмовляється надавати будь-які покази та бажає, щоб його допитував лише слідчий ДБР у якості потерпілого, а не свідка.

Кримінальний процесуальний закон (статті 55-59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначив ОСОБА_3 , кримінальним правопорушенням йому була завдана моральна та матеріальна шкода, заподіяна шкода його здоров`ю, оскільки він не може добитися справедливості в зв`язку з чим перебуває постійно в стресовій ситуації, є людиною похилого віку, він змушений постійно консультуватися з адвокатами та витрачати кошти на правову допомогу та час, порушуються його конституційні та процесуальні права.

Вважаю, що очевидність та достатність підстав (ч. 5 ст. 55 КПК України) є оціночним судженням, і вони з`ясовуються через слідчі дії. Значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань. Закон покладає на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України). Кримінальний процесуальний Кодекс України не вимагає від заявника надання органу досудового розслідування доказів моральної або іншої шкоди для надання йому статусу потерпілого у кримінальному провадженні.

Відповідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, приймаючи процесуальне рішення, слідчий, прокурор складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий ОСОБА_4 , в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, не аргументує прийняте рішення, не спростовує обставини, на які вказує ОСОБА_3 .

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає що скаржником доведено безпідставність відмови у визнанні його потерпілим у зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 40, 55, 220, 303, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 12 травня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №90000002 від 12 лютого 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,- скасувати.

Зобов"язати слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №90000002 від 12 лютого 2021 року, вручити ОСОБА_3 пам"ятку про процесуальні права та обов"язки потерпілого у відповідності до ч. 2 ст. 55 КПК України протягом 3-х днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: