Справа № 133/1602/18
Провадження №11-кп/801/68/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10
адвоката ОСОБА_12 ,
експерта ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 та захисників обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_15 та ОСОБА_8 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 4 серпня 2020 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, неодружений, з неповною вищою освітою, не працює, інвалід 2 групи, студент 4 курсу Уманського національного університету садівництва, раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 ухвалено не обирати до набрання вироком законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди 200000 грн (двісті тисяч грн);
стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 у відшкодування витрат на поховання в розмірі 61940 грн (шістдесят одна тисяча дев`ятсот сорок грн. ) та у відшкодування моральної шкоди у розмірі 200000 грн. (двісті тисяч грн);
стягнуто з ОСОБА_7 в рахунок державного бюджету витрати по справі - вартість залучення експертів - в сумі 5585,92 гривень (790,96 - автотехнічна експертиза №646а від 08.09.2017, 790,96 - автотехнічна експертиза №647а від 08.09.2017, 2860 грн. - комплексна експертиза автотехнічна та транспортно-трасологічна №5037/5038/17-21 від 06.06.2018, 1144 грн. - експертиза автотехнічна №5497/17-21)
вирішено долю речових доказів,
в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він близько 23 години 30 хвилин 24 серпня 2017 року, він, керуючи технічно справним мотоциклом «НONDA-600RR», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в межах населеного пункту м. Козятин Вінницької області, по автодорозі сполученням "Махнівка-Ружин в напрямку с. Махнівка, перед виїздом на перехрестя доріг сполученням "Козятин-Самгородок-Махнівка-Ружин, перевищив максимально допустиму швидкість, в момент виникнення небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод небезпеки іншим учасникам руху, перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом "ІЖ Юпітер, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_16 , який виїжджав із другорядної дороги та здійснював маневр лівого повороту.
Внаслідок ДТП пасажирка мотоцикла «НONDA-600RR», - ОСОБА_11 , отримала тілесні ушкодження. Водій ОСОБА_16 помер в Козятинській ЦРЛ під час надання медичної допомоги.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 123 від 03.09.2017 ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми грудної клітки (переломів 2-7-го ребер зліва, забою легень, розриву стінки правого шлуночка серця). Множинних саден обличчя, тулуба, кінцівок. Виявлені ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, 24.08.2017, можливо за обставин дорожньо-транспортної пригоди. Смерть ОСОБА_16 настала від тупої травми грудної клітки з переломами ребер, розривом стінки правого шлуночка, що ускладнились крововиливом у порожнину серцевої сорочки та здавлення серця кров`ю. Вказана тупа травма грудної клітки є тяжким тілесним ушкодженням, як небезпечна для життя в момент заподіяння, стоїть у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_16 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 81 від 15.06.2018 ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток тазу (лонних кісток), забій лівої кисті та правого гомілкового ступеневого суглобу, що супроводжувались саднами, обмеженням болючістю рухів. Вказані ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, можливо 25.08.17, за обставин ДТП. Ушкодження у ОСОБА_11 небезпечними для життя в момент заподіяння не були. За ступенем тяжкості переломи кісток тазу (лонних кісток) є тілесними ушкодженнями середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого (понад 21 добу) розладу здоров`я, забої лівої кисті та правого гомілково-ступеневого суглобу є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний (понад 6 діб, не більше 21 доби) розлад здоров`я.
Згідно із висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 647а від 08.09.2018 на момент експертного огляду робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина мотоцикла «НONDA-600RR», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходяться в працездатному стані. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи, рульового керування та ходової частини мотоцикла «НONDA-600RR», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП не виявлено.
Відповідно до висновку автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи № 5037/5038/17-21 від 06.06.2018 місце зіткнення мотоциклів розташовувалось в районі початку сліду бокового юзу колеса, осипу уламків скла та пластмаси та розташовувалась на смугах зустрічного, по ходу руху мотоцикла ХОНДА, руху. На час первинного контактування кут між повздовжніми вісями передніх коліс мотоциклів складав величину близько до 180 градусів, а кут між повздовжніми вісями рам мотоциклів міг складати величину близьку до 190 градусів. Швидкість руху мотоцикла ХОНДА, яка була погашена шляхом гальмування, руху без залишення слідів та руху в стані бічного ковзання по поверхні дорожнього покриття складала величину близько 89,8-103,8 км/год.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 5497/17-21 від 06.06.2018 в даній дорожній ситуації водій мотоцикла марки Хонда ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4,12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 мав технічну можливість попередити дане ДТП як зупинкою мотоцикла до смуги руху мотоцикла «ІЖ-Юпітер» з вказаного моменту виникнення небезпеки для руху при умові виконання технічних норм вимог п.п. 12.3,12.4 Правил дорожнього руху України, так і при русі з встановленим перевищенням швидкісного режиму руху при виконання технічних норм вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія мотоцикла марки ХОНДА ОСОБА_7 вбачаються невідповідності технічним нормам вимог п.п. 12.3,12.4 Правил дорожнього руху України, які знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 10.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_16 та отриманням тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості пасажиркою ОСОБА_11 .
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_14 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке він засуджений та кваліфікації його дій, вважає вирок суду незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та просить його скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання засудженого на виконання вироку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом ухвалено строк відбування ОСОБА_7 рахувати з дня приведення вироку до виконання, проте, у разі обрахунку строку відбування покарання з дня приведення вироку до виконання буде безпідставно зараховано строк з моменту видачі розпорядження про виконання вироку до моменту затримання засудженого, тобто час, коли засуджений не був ізольований. Крім того, ОСОБА_7 свою вину визнав частково, у вчиненому не розкаявся, під час допиту його в суді намагався перекласти вину на загиблого ОСОБА_16 , не вчинив жодних дій, спрямованих на відшкодування завданої ним шкоди.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_15 вважає вирок незаконним через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, просить його змінити з метою призначення ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі, з застосуванням ст.75 КК України, а також зменшити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не враховано, що ОСОБА_7 публічно вибачився перед потерпілими, потерпіла ОСОБА_11 претензій матеріального та морального характеру не має, злочин вчинений без умислу та відноситься до категорії необережних злочинів, ОСОБА_7 також постраждав внаслідок ДТП та отримав тяжкі ушкодження. Крім того, задоволена сума моральної шкоди в розмірі 400 000 грн не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
В обґрунтування своїх вимог заначила, що здобуті в суді першої інстанції докази свідчать про наявність вини обох учасників ДТП, проте, суд не врахував висновки експертизи, показання ОСОБА_7 про те, що зіткнення сталося на зустрічній смузі руху та він не мав технічної можливості його уникнути та пояснення свідка ОСОБА_17 , яка вказала, що швидкість мотоцикла під керуванням ОСОБА_7 була невелика.
Крім того, ОСОБА_7 частково втратив працездатність та є інвалідом 2 групи, з моменту покращення стану здоров`я працевлаштувався та поступово відшкодує матеріальну та моральну шкоду потерпілим, однак це стане неможливим при призначенні йому покарання у виді реального позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечив проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, потерпілу ОСОБА_11 , яка підтримала апеляційні скарги сторони захисту, заперечивши проти задоволення апеляційної скарги прокурора, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та їх представника адвоката ОСОБА_12 , на переконання яких вирок суду першої інстанції є законним, перевіривши матеріали кримінального провадження, допитавши експерта ОСОБА_13 , колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні усіх апеляційних скарг.

Фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди були встановлені судом першої інстанції за результатами дослідження всіх належних та допустимих доказів, як сторони обвинувачення, так і сторони захисту.
Судовий розгляд кримінального провадження судом першої інстанції проведено повно та всебічно. Суд першої інстанції дослідив усі надані сторонами кримінального провадження докази, перевірив усі обставини, що можуть мати значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, за обставин, викладених у вироку, належним чином мотивований та ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України є вірною.
Так, відповідно до п.п.10.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.».

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_7 порушив ці вимоги та ці порушення знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_16 та отриманням тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості пасажиркою ОСОБА_11 .

Так, згідно протоколу огляду місця події від 25.08.2017, висновків автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи від 06.06.2018 №5037/5038/17-21 та автотехнічної експертизи від 06.06.2018 за №5497/17-21, причинами ДТП, яка сталась 24.08.2017 близько 23.30 год на нерівнозначному нерегульованому перехресті автодоріг сполученням Ружин-Махнівка (головна) та Козятин-Самгородок (другорядна) за участю водія мотоцикла «Хонда» ОСОБА_7 та водія мотоцикла «ІЖ-Юпітер» ОСОБА_16 , стало недодержання ОСОБА_7 п.12.3,12.4 ПДР.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про те, що зіткнення сталося на зустрічній смузі руху та ОСОБА_7 не мав технічної можливості його уникнути спростовані висновками вищезазначених експертиз.
Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції експерт ОСОБА_13 пояснив, що потерпілий ОСОБА_16 не створював своїми діями небезпеки для руху.
За клопотанням сторони захисту допитаний в ході апеляційного розгляду кримінального провадження експерт ОСОБА_13 підтвердив свої висновки, викладені за результатами проведення автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи від 06.06.2018 №5037/5038/17-21 та автотехнічної експертизи від 06.06.2018 за №5497/17-21.
Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що потерпіла ОСОБА_9 у своїх поясненнях повідомила про те, що її син не часто керував мотоциклом, оскільки на той період навчався на курсах водіїв, не спростовують доказів вини ОСОБА_7 .
Не заслуговують на увагу і доводи захисника ОСОБА_8 про те, що свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні суду першої інстанції вказала, що швидкість мотоцикла ОСОБА_7 була невелика, оскільки це спростовано насамперед висновком автотехнічної транспортно-трасологічної експертизи від 06.06.2018 №5037/5038/17-21, згідно якої швидкість руху мотоцикла ХОНДА, яка була погашена шляхом гальмування, руху без залишення слідів та руху в стані бічного ковзання по поверхні дорожнього покриття складала величину близько 89,8-103,8 км/год., при цьому потерпіла ОСОБА_11 пояснювала, що швидкість руху була 70-80 км/год, свідок ОСОБА_18 що швидкість руху була більше 60 км/год.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, є інвалідом другої групи, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, висновок відділу органу пробації про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а тому призначене йому покарання у виді реального позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, ОСОБА_7 свою вину визнав частково, у вчиненому не розкаявся, під час допиту його в суді намагався перекласти вину на загиблого ОСОБА_16 , не вчинив жодних дій, спрямованих на відшкодування завданої ним шкоди.
Зазначена захисником в апеляційній скарзі думка з приводу того, що ОСОБА_7 поступово відшкодовуватиме потерпілим матеріальну та моральну шкоду не є переконливою, оскільки з часу ДТП минуло більше трьох років, однак обвинувачений не робив жодних спроб по відшкодуванню шкоди.
Обставини кримінального провадження, тяжкість наслідків кримінального правопорушення, відсутність відшкодування шкоди потерпілим, а також наполягання потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на суворій мірі покарання не дають підстав для застосування положень ст. 75 КК України.
З приводу прохання зменшення розміру моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд вважає таку вимогу безпідставною.

Згідно з ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

За змістом п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Визначаючи розмір моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд першої інстанції суд врахував її характер, ступінь та обсяг моральних переживань потерпілих у зв`язку із втратою сина, а тому на переконання колегії суддів, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 по 200 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, що, всупереч тверджень захисника ОСОБА_15 у апеляційній скарзі відповідає критеріям розумності і справедливості.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 та захисників обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_15 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 4 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4