Справа №345/4445/20
Провадження № 1-кп/345/116/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю: прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

його захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №1 кримінальне провадження №0000900 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Куйбишівка Снігурського району Миколаївської області, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого: Калуським міськрайонним судом 26.11.2014 за ч. 1 ст. 296 із застосуванням ст. 71 КК України згідно вироку Калуського міськрайонного суду від 01.04.2014 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.12.2020 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України.

Злочин вчинено за наступних обставин:

25.09.2020 близько 03:00 год. ОСОБА_4 спільно із невстановленою судовим слідством особою (відносно якої матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження), перебували біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , де побачили потерпілого ОСОБА_6 , у якого побачили матерчасту сумку на плечі та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5».

Після цього, невстановлена судовим слідством особа із ОСОБА_4 , вступили між собою в попередню змову та вирішили відкрито викрасти вказане майно потерпілого.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, невстановлена судовим слідством особа, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, свідомо передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, повторно, з корисливих мотивів, коли потерпілий ОСОБА_6 перебував неподалік будинку № 25, що по вул. Січових Стрільців, повалив його на землю та сів зверху на потерпілого, від чого останній відчув фізичну біль, та зняв з плеча матерчасту сумку темно-сірого кольору вартістю 275 грн., в якій знаходився гаманець із надписом «BOVIS» з шкір замінника світло-коричневого кольору вартістю 100 грн., грошові кошти в сумі 100 грн., банківська картка «Ощадбанку», на якій були кошти в розмірі 400 грн., USB флеш-накопичувач з надписами на корпусі «TEL-AVIS STOCK EXCHANGE» 8 Гб. вартістю 84 грн. 33 коп., а ОСОБА_4 в той час віднайшов у кишені штанів потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» модель «SM-J510HZKSEK» чорного кольору вартістю 1 542 грн., чохол для телефону із еко-шкіри вартістю 100 грн. та сім карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 50 грн.

Після цього невстановлена судовим слідством особа та ОСОБА_4 з викраденим майном покинули місце вчинення злочину та розпорядилися ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2651 грн. 33 коп.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиний за попередньою змовою групою осіб.

Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст.337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не визнав. Зазначив, що ввечері 25.09.2020 приїхав на таксі до магазину «Біла троянда», де зустрів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_6 він не бачив та, відповідно, не вчиняв щодо нього протиправних дій. Вийшовши з магазину, ОСОБА_4 сів в таксі і поїхав. Наступного дня до нього подзвонив ОСОБА_7 та попросив здати телефон у ломбард, на що обвинувачений відповів, що не може цього зробити, оскільки немає паспорта. Однак, побачивши ОСОБА_10 , ОСОБА_4 вговорив його здати згаданий телефон у ломбард, за що дав йому 50 грн. Обвинуваченому невідомо чому ОСОБА_7 попросив саме його здати телефон у ломбард. Також вважає, що потерпілий ОСОБА_6 перебував того вечора у стані алкогольного сп`яніння (зі слів свідків), а тому, під тиском працівників поліції оговорив його. Те саме зробив і на досудовому слідстві ОСОБА_8 . Обвинувачений стверджує, що прямих доказів його причетності до злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, немає.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив врахувати, що відсутні будь-які докази які б підтверджували причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а тому його необхідно виправдати за недоведеністю вини останнього.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив суд визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що вночі 24.09.2020, біля магазину «Карпати» розпивав спиртні напої із ОСОБА_7 та його друзями. Будучи напідпитку, ОСОБА_6 , вийшов з магазину та направився додому. Однак, на вул. С. Стрільців, до нього підбігли двоє хлопців друзі ОСОБА_7 . Один з них був ОСОБА_4 , який ще запитав ОСОБА_6 , чи той його впізнає. Хлопці повалили потерпілого обличчям до землі, забрали телефон та сумку, в якій знаходились флешка ємкістю 8 Гб, гаманець і банківська картка. ОСОБА_6 стверджує, що станом на даний час шкоду йому не відшкодовано. Вказав, що при визначенні міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

В ході судового розгляду за клопотанням сторін обвинувачення та захисту в судовому засіданні допитані свідки, досліджені надані суду документи і встановлені такі обставини:

Допитані у судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідки дали наступні покази.

Свідок ОСОБА_7 (допит проводився у режимі відео конференції із ДУ «Личаківська виправна колонія №30», оскільки свідок відбуває там покарання) зазначив суду, що 25.09.2020 він разом із ОСОБА_9 знаходились біля магазину «Біла троянда», де зустріли ОСОБА_6 , який являється сусідом ОСОБА_7 . ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння та продовжував вживати алкогольні напої разом з ними. Зі слів свідка, він взяв у потерпілого телефон, щоб поговорити, однак не повернув його. Через день після цих подій, ОСОБА_7 попросив ОСОБА_4 здати згаданий телефон у ломбард, за що останній отримав 900 грн., які віддав свідку.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що 25.09.2020 він разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розпивали спиртні напої, при цьому останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Свідку було відомо, що ОСОБА_7 взяв телефон у ОСОБА_6 , який обіцяв повернути наступного дня, однак так і не повернув.

Свідок ОСОБА_10 , повідомив суду, що восени 2020 року, приблизно в обідній час, на вул. Б. Хмельницького в м. Калуш, до нього підійшов ОСОБА_4 , з яким раніше вони не були знайомі, та попросив заставити в ломбард мобільний телефон, оскільки немає із собою паспорта, а терміново потрібні гроші. З`ясувавши в обвинуваченого, що цей телефон справді належить йому та жодних проблем не буде, свідок здав його у ломбард, за що отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 50 гривень. Після цього, обвинуваченого він більше не бачив.

Свідок ОСОБА_11 , яка являється матір`ю обвинуваченого, вказала суду, що про обставини вчинення злочину їй нічого не відомо. Коли перебувала на роботі, до неї приїхала слідчий поліції та повідомила, що її син вчинив крадіжку.

В свою чергу, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, що були надані стороною обвинувачення, судовим слідством встановлено наступне.

25.09.2020 ОСОБА_6 звернувся до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме, 25.09.2020 близько 02.40 год. по вул. С. Стрільців, біля будинків №№21, 25 в м. Калуш, невідома особа незаконно заволоділа його сумкою та мобільним телефоном (а.с. 77).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.10.2020, потерпілий ОСОБА_6 впізнав під фотознімком №1 ( ОСОБА_4 ) особу, яка 25.09.2020 напала на нього, відкрито заволоділа сумкою із речами. Саме ця особа підбігла до потерпілого та запитала: «Впізнаєш мене?» (а.с. 78-80).

Відповідно до листа ПТ «Ломбард «Фінанс» №736/10 від 02.10.2020, 25.09.2020 о 15%42:28 год. ОСОБА_10 заклав до ломбардного відділення мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 (а.с. 81).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.10.2020, свідок ОСОБА_10 впізнав під фотознімком №3 ( ОСОБА_4 ) особу, яка просила здати мобільний телефон у ломбард (а.с. 82-83).

На підставі ухвали слідчого судді, протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28.102020, слідчим із приміщення ломбарду «Калуське відділення №45» в м. Калуш, вилучено компакт-диск із відеозаписом, здійсненим за період часу з 12.00 до 17.00 год. 25.09.2020 (а.с. 84-85).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 28.10.2020, яким оглянуто відео файл із вказаного вище компакт-диска, встановлено, що з 15:34:50 по 15:36:35 25.09.2020 ОСОБА_4 прийшов разом із свідком ОСОБА_10 в приміщення ломбарду №45, що в м. Калуш на вул. Б. Хмельницького, 21/4, де направилися разом до другого вікна, біля якого знаходились до 15:36:35, після чого пішли до виходу. О 15:50:10 дані особи повернулися та підійшли до того самого вікна, де ОСОБА_10 подав документи у віконечко. В той час, ОСОБА_4 знаходився поряд із ним, з лівої сторони. Знаходились там до 15:56:52, після чого разом вийшли з приміщення ломбарду (а.с. 86).

Згідно протоколу огляду місця події від 02.10.2020, об`єктом якого являється ділянка території, що прилегла до будинку АДРЕСА_4 , біля під`їзду №2, ОСОБА_8 видав працівникам поліції флешку ємкістю 8 Гб та вказав, що викрав її 25.09.2020 у невідомого чоловіка (а.с. 87-88).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109/14/2-731ТВ/20 від 06.10.2020, ринкова вартість на момент вчинення кримінального правопорушення (25.09.2020): мобільного телефону марки «Samsung» GALAXY J5 16Gb модель SM-J510HZKDSEK, чорного кольору, у справному, придатному для користування стані, без будь-яких пошкоджень, придбаного 31.12.2017 за 6000 грн., могла становити 1542 грн.; представленого на експертизу USB флеш-накопичувача з написами на корпусі «TEL-AVIV STOCK EXCHANGE» «8Гб», придбаного у 2020 році за 200 гривень, могла становити 84,33 грн. Питання визначення ринкової вартості на момент вчинення кримінального правопорушення: чоловічої сумки без марки, з матерчатої тканини, чорного кольору, без пошкоджень, придбаної у 2020році за 275 гривень; гаманця із написом «BOVIS» з шкір замінника, світло-коричневого кольору, придбаного у 2019 році; чохла для телефону із еко-шкіри, без пошкоджень, придбаного у 2017 році, експертом не вирішувалось, так як дані об`єкти на експертизу не надані, а у вихідних даних, наданих для проведення експертизи, відсутня інформація щодо основних товарних характеристиках об`єкта. Також не досліджена вартість сім-карти мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», оскільки дане питання виходить за межі спеціальних знань експерта (а.с. 89-96).

Згідно довідок ФОП ОСОБА_12 , станом на 25.09.2020 вартість б/у чохла для телефону, із еко-шкіри, без пошкоджень становить 100 грн.; сім-карти мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» - 50 грн.; чоловічої сумки без марки, темно-сірого кольору, без пошкоджень 275 грн.; гаманця із написом «BOVIS» з шкір замінника, світло-коричневого кольору 100 грн. (а.с. 97, 98).

Як наслідок, на переконання суду, яке ним сформоване у порядку ст. 94 КПК України, наявні в матеріалах кримінального провадження докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому немає об`єктивних підстав їм недовіряти.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які, відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Тож суд, враховуючи вищевикладені докази, які були надані суду у ході розгляду провадження та визнані належними і допустимими, вважає висловлені стороною захисту доводи та докази в частині перебігу подій, беручи до уваги показання потерпілого та дані письмових доказів, за своєю суттю такими, що прямо суперечать установленим обставинам у ході цього провадження.

Суд вважає за необхідне зазначити, що покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 жодним чином не спростовують покази, надані потерпілою стороною. Так, ОСОБА_6 , чітко впізнав ОСОБА_4 . Крім того, будучи сусідом ОСОБА_7 , знав останнього та його товаришів, з якими напередодні розпивав спиртні напої. Водночас, покази ОСОБА_7 та ОСОБА_4 спростовуються показами свідка ОСОБА_10 .

Невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, суд розцінює, як намагання уникнути покарання за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки його вина доведена сукупністю досліджених судом доказів.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, немає.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має постійне місце проживання; має зв`язки з антигромадськими елементами, спосіб його життя (раніше неодноразово судимий, протягом 2020 року часто притягувався до адміністративної відповідальності, перебуває на профілактичному обліку у секторі превенції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франівській області, неодружений); позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання позбавлення волі; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; з урахуванням тих обставин, що обвинувачений не покаявся, не відшкодував завдану шкоду, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Зважаючи на міру покарання обрану судом, з огляду на особу обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішувати відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання 10.25 год. 12 листопада 2020 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбуття призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення з 12 листопада 2020 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку, що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 1 (одному) дню позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу залишити без змін обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 07.10.2020 на флеш носій із маркуванням «TEL-AVIV STOCK EXCHANGE», ємністю 8 Гб.

Речові докази:

флеш носій із маркуванням «TEL-AVIV STOCK EXCHANGE», ємністю 8 Гб, який зберігається в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути володільцю потерпілому ОСОБА_6 ;

один відеозапис під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з камер відео нагляду, які встановлені у приміщенні ломбарду «Калуське відділення №45» в м. Калуш по вул. Б. Хмельницького, 21/4, який записаний на CD-R диску марки «RIDATA», який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000826 залишити при даних матеріалах.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 980,70 грн.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя