Справа № 438/812/20
Провадження № 1-в/442/79/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
представника органу пробації ОСОБА_5 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге Дрогобицького району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій в зоні АТО, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, засудженого 30.07.2020 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
До Дрогобицького міськрайонного суду надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами засудженого ОСОБА_3 .
Вислухавши пояснення засудженого та його захисника, які заяву просили задовольнити, думку прокурора, яка проти задоволення заяви заперечувала, думку представника органу пробації, яка поклалася на розсуд суду, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.
Згідно положень п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно з ст. 81 КК України, особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності з пунктом 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з кримінально-процесуальним законодавством умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.
Встановлено, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.07.2020 затверджено угоду від 10.06.2020 про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 ; ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1 634 грн 50 к. за проведення Львівським НДЕКЦ судової інженерно-транспортної експертизи № 15/2/473 від 18.05.2020; вирішено питання речових доказів.
Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.07.2020 набрав законної сили 31.08.2020.
Відповідно до характеристики на ОСОБА_3 старости села Попелі від 04.03.2021 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Довге, Дрогобицького району, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 1993 року. За період проживання скарг від сусідів на нього не надходило та характеризується виключно із позитивної сторони. Громадянин ОСОБА_3 проживає за даною адресою зі своїми батьками та сім`єю своєї сестри. Працьовитий, товариський, не конфліктний та ввічливий, завжди радий прийти на допомогу та допомогти у потребах громади. В побуті доброзичливий, чуйний. До своїх батьків ставиться із повагою та бере активну участь у забезпеченні своєї сім`ї, та вирішенні її соціально-побутових проблем. Дбає не тільки про добробут своєї сім`ї а й Української державності в цілому, оскільки з 06.08.2014 по 27.09.2015 брав активну участь у захисті суверенітету України від збройної агресії Російської Федерації на сході нашої країни, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серія НОМЕР_1 від 14.08.2015.
Разом з тим, з пояснень засудженого ОСОБА_3 , наданих суду, вбачається, що ОСОБА_3 проживає за даною адресою зі своїми батьками, офіційно не працевлаштований, оскільки бажає працювати на контрактній військовій службі, що свідчить про те, що засуджений ставленням до праці не довів своє виправлення.
В матеріалах справи наявна квитанція про сплату ОСОБА_3 штрафу на користь держави в розмірі 3 400 грн.
Проте жодних відомостей про відшкодування ОСОБА_3 на користь держави процесуальних витрат у розмірі 1 634 грн 50 к. суду надано не було.
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що засуджений став на шлях виправлення і ставленням до праці довів своє виправлення, тому та обставина, що він на даний час відбув більше половини строку додаткового покарання та позитивно характеризується за місцем проживання, не може бути підставою для вирішення питання про його умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.
У зв`язку з цим, оскільки вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення, не зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_3 відбув більше половини строку додаткового покарання, однак на шлях виправлення не став та своїм ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами.
Враховуючи вище наведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, ст. 372, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженого ОСОБА_3 відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1