Справа № 314/748/21
Провадження № 1-в/314/343/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.03.2021 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про умовно-дострокове звільнення за клопотанням засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання Державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)».

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника виправного центру ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання Державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)», надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк, який залишився, оскільки зробив для себе належні висновки.
Представник виправного центру в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, оскільки він не довів своє виправлення.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_3 , представника виправного центру, висновок прокурора, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, зі змісту ст. 81 КК України можна зробити висновок, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого, яке підтверджується саме сумлінною поведінкою і ставленням до праці засудженого.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

З матеріалів встановлено, що ОСОБА_3 з 11.03.2020 відбуває покарання у Державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)», у 2021 році не працевлаштований, до виконання робіт із благоустрою території установи становить негативно.

З характеристики, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що засуджений за весь час відбування покарання характеризується негативно, порушує режим відбування покарання, має два непогашених стягнення, не заохочувався.

Суд вважає, що примірною поведінкою можна вважати активну форму поведінки котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення. Згідно характеризуючих матеріалів судом досліджено, що ОСОБА_3 не приймає участі в організації виховних заходів, які провадяться в установі, зокрема, участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, які, відповідно до розділу XXIV Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, спрямовані на формування та закріплення у засуджених прагнення до заняття суспільно-корисною діяльністю, сумлінного ставлення до праці, дотримання вимог законодавства та прийнятих у суспільстві правил поведінки, підвищення їх загальноосвітнього і культурного рівнів, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

При вивчених обставинах на теперішній час суд погоджується з висновком комісії Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання Державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1
10.03.2021