12.07.2021
Справа № 642/4202/21
Провадження № 1-кс/642/2034/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши внесене клопотання у кримінальному провадженні №0000271 від 01.07.2021 за ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ленінського районого суду м. Харкова із клопотанням у кримінальному провадженні №0000271 від 01.07.2021 за ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Як зазначено у клопотанні, другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000271 від 01.07.2021 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво у ньому здійснюється Харківською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.07.2021 приблизно о 13 год. 25 хв. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 331-б, виконуючи маневр розворот, водій інспектор 1-го взводу 6-ї роти 3-го батальйону УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «SKODA RAPID» д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем «BMW X6» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , внаслідок чого пасажир автомобіля «SKODA RAPID» - інспектор 1-го взводу 6-ї роти 3-го батальйону УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження попередній діагноз: ЗЧМТ, СГМ, рвана рана затилку.

01.07.2021 в ході огляду місця події (огляду місця дорожньо транспортної пригоди) за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 331-б, було виявлено та вилучено:

1.Автомобіль «BMW X6» G5X/CV61, д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , 2021 року випуску, що належить ТОВ «ЦЕНТРАЛМЕД», м. Харків, пров. Сімферопольський, 6.

2.Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль «BMW X6» G5X/CV61, д.н.з. НОМЕР_2 .

Вилучений 01.07.2021 під час зазначеної слідчої дії автомобіль було поміщено на штрафний майданчик ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, а вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу долучено до матеріалів кримінального провадження.

Так, під час досудового розслідування було проведено огляд місця події, під час якого вилучені автомобіль, який потрапив у ДТП, і відповідно зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, та необхідний для проведення відповідних судових експертиз для встановлення причин ДТП та осіб, порушення ПДД якими його спричинили, а також свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, що використовувався для керування автомобілем та який необхідний для збереження речових доказів і унеможливлення перереєстрації ТЗ на іншу особу.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вище перелічене майно, яке було вилучено під час огляду місця події 01.07.2021.

Під час судового засідання слідчий клопотання підтримала та просила задовольнити.

Представник ТОВ «ЦЕНТРАЛМЕД» адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для арешту танспортного засобу. При цьому вказував, що на теперішній час експертизою не підтверджено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого від ДТП, яка сталася 01.07.2021 року.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого, адвоката, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи матеріалів кримінального провадження вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Вказане у клопотанні майно було вилучено під час огляду місця події ДТП 01.07.2021 року та постановою від 02.07.2021 року вилучені речі були визнані речовими доказами.
Стороною обвинувачення доведено, що транспортний засіб, та карта пам`яті з відеореєстратора автомобіля, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені речі, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного вище транспортного засобу. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Доводи адвоката ОСОБА_4 з приводу того, що на теперішній час не встановлена тяжкість тілесних ушкоджень потерпілої особи від ДТП, тому безпідставний арешт майна, слідчим суддею не приймається. Так, на теперішній час досудове розслідування розпочато, тривають слідчі дії, після встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потепілого висновком експерта, слідчим буде вирішено питання щодо подальшого руху кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна - транспортного засобу «BMW X6» G5X/CV61, д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , 2021 року випуску, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль «BMW X6» G5X/CV61, д.н.з. НОМЕР_2 , вказаних в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131-132, 171-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 01.07.2021 в ході огляду місця події (огляду місця дорожньо транспортної пригоди) за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 331-б, майно, що належить ТОВ «ЦЕНТРАЛМЕД» , що зареєстроване за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, а саме на:

-Автомобіль «BMW X6» G5X/CV61, д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , 2021 року випуску.

-Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль «BMW X6» G5X/CV61, д.н.з. НОМЕР_2 .

Визначити місцем зберігання автомобілю штрафний майданчик ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, а свідоцтва про реєстрацію ТЗ при матеріалах кримінального провадження № 0000271 від 01.07.2021

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1