печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої вирішується питання про екстрадиційний арешт, ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, стосовно громадянина Республіки Казахстан

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується російськими правоохоронними органами за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159 (5 епізодів), ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації,

В С Т А Н О В И В :
16 березня 2021 року до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання заступника керівника прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту відносно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 до фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Російської Федерації.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні правоохоронних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа №704188, порушена 16.12.2008 стосовно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.

04.04.2009 ОСОБА_6 притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 2 ст. 159, ч. 3 ст. 30, ч. 2 ст. 159 КК Російської Федерації.

28.12.2010 вказану особу слідчим СУ при УВС Красносільського району Санкт-Петербурга оголошено в розшук.

29.06.2017 рішенням оперативних підрозділів Російської Федерації ОСОБА_6 оголошений в міжнародний розшук.

Постановою Красносільського районного суду Санкт-Петербурга від 10.07.2017 стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Рішенням цього ж суду від 18.07.2017 визначено рахувати строк тримання ОСОБА_6 під вартою з часу його екстрадиції на територію Російської Федерації.

26.10.2017 о 10 год. 50 хв. працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда Республіки Казахстан.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2017 до ОСОБА_6 , в порядку ст. 583 КПК України застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту російської сторони про його видачу.

Генеральною прокуратурою України 29.11.2017 отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_6 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017, 30.01.2018, 26.03.2018, 22.05.2018 та від 18.07.2018 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до 16.09.2018.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2018 змінено міру запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на домашній арешт у визначений час доби до 25.10.2018.

Ухвалами Печерського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_6 продовжувався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, останній раз ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2021 до 13.03.2021.

Інкриміновані ОСОБА_6 правопорушення за законодавством України кваліфікуються за ч. 3 ст. 190 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися.

В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до ГУДМС України в Київській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, за наслідками розгляду якої 23.04.2018 наказом № 156/1 останньому відмовлено в оформленні документів про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вказане рішення ОСОБА_6 оскаржив до ДМС України. Рішенням ДМС України від 27.06.2018 № 70-18 скарга на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформлені документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відхилена.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду за справою № 761/33653/18 відкрите апеляційне провадження за апеляцією ОСОБА_6 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2019. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 апеляційну скаргу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 залишено без задоволення. Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного суду України від 04.09.2019 у справі № № 761/33653/18 (провадження №К/9901/25279/19) касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 повернуто особі, яка її подала.

За таких обставин, прокуратурою Київської області до Генеральної прокуратури України направлено висновок за наслідками екстрадиційної перевірки.

Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 від 29.10.2019 прийнято рішення про видачу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2020 відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 на постанову Генеральної прокуратури України від 29.10.2019 про видачу правоохоронним органам Російської Федерації громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 . Рішення центрального органу про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 набрало законної сили.

18.02.2021 до Київської обласної прокуратури надійшло доручення Офісу Генерального прокурора про фактичну передачу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Російської Федерації.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі. Просила його задовольнити, оскільки з метою видачі ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечив щодо задоволення клопотання у повному обсязі, зазначивши про його необґрунтованість. Екстрадиційна перевірка щодо ОСОБА_6 здійснювалась формально, процедура дотримана не була. ОСОБА_6 протягом всього часу виконував процесуальні обов`язки належним чином.

Особа щодо якої вирішується питання про екстрадиційний арешт у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просив відмовити. Зазначив, що має серйозне захворювання та необхідність у здійсненні обстеження та лікування.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника та особи, стосовно якої вирішується питання про застосування екстрадиційного арешту, слідчий суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді екстрадиційного арешту, виходячи з таких підстав.

Так, екстрадиційний арешт є заходом процесуального примусу у вигляді взяття особи під варту з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Згідно ст.584 КПК України слідчий суддя, перевіривши запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, в разі відповідності поданого клопотання вищевикладеним вимогам, постановляє рішення про екстрадиційний арешт.

Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 13 ст. 584 КПК України звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Крім того, згідно до ч. 3 ст. 592 КПК України у разі відсутності підстав для відстрочення фактичної передачі особи, відповідна регіональна прокуратура забезпечує застосування екстрадиційного арешту в порядку, встановленому цим Кодексом.

Встановлено, що правовідносини між Україною і Російською Федерацією врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 та Європейською Конвенцією «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957.

Відповідно до вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення їх до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Крім того, п. f ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків: «.. законний арешт особи, щодо якої проводиться процедура депортації або видачі..».

В своєму рішенні «Солдатенко проти України» п. 109 ЄСПЛ вказав, що взяття особи під варту на підставі п. f ч. 1 ст. 5 не вимагає наявності підстав вважати, ...що тримання під вартою особи, стосовно якої вчиняються дії з метою її екстрадиції, потребується, наприклад, для того, щоб запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі. У цьому зв`язку п. f ст. 5 Конвенції передбачає захист на рівні, відмінному від рівня захисту за п. с ст.. 5: все, що потребується згідно з підпунктом f, це здійснювана «процедура екстрадиції».

Ураховуючи те, що екстрадиційна перевірка завершена, рішення Центрального органу про видачу ОСОБА_6 набрало законної сили, та прийнято рішення про його фактичну передачу та у зв`язку з чим існує необхідність у застосуванні екстрадиційного арешту, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати адміністрацію Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України , де має утримуватися особа, забезпечити додержання права ОСОБА_6 на належну медичну допомогу, зокрема в частині медичного обстеження та забезпечення можливості відповідного лікування, оскільки ОСОБА_6 має захворювання та необхідність у здійненні обстеження та лікування.

Також слідчий суддя визначає строк тримання під варюю ОСОБА_6 не більше 40 діб, оскільки згідно з ч. 10 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. Так, загальний строк перебування ОСОБА_6 під екстрадиційним арештом на день розгляду клопотання складає 10 місяців і 10 днів.

Керуючись положеннями Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст. 584, 592 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, стосовно громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для фактичної передачі ОСОБА_6 до Російської Федерації до його фактичної передачі, але не більше 40 діб, тобто не більше 26 квітня 2021 року.

Строк дії ухвали визначити до 26 квітня 2021 року включно.

Упродовж екстрадиційного арешту утримувати громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати адміністрацію Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України забезпечити додержання права ОСОБА_6 на належну медичну допомогу, зокрема в частині медичного обстеження та забезпечення можливості відповідного лікування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1