Справа № 524/7530/21
Провадження 1-кп/524/558/21
УХВАЛА

25.08.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000609 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
27.08.1996 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку строком 2 роки;
25.12.2000 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 222 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України умовно з іспитовим строком 1 рік;
06.02.2002 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 101, 43 КК України до 6 років позбавлення волі;
01.02.2010 року Кременчуцьким районним судом м. Кременчука за ст. 395, ч. 3 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
03.04.2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 395 КК України до 3 років позбавлення волі;
26.09.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 345, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Комсомольська, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
08.05.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
25.02.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
14.04.2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-
УСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0000609 відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 225-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 просив призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін та свідків, а також заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що відповідно до ст.. 12 КПК України злочини, які інкримінуються обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, покарання за які відповідно передбачено: за ч.3 ст. 187 КК України від 7 до 12 років з конфіскацією належного майна, ч.3 ст. 189 КК України від 5 до 10 років з конфіскацією майна, за ч.1 ст. 263 КК України від 3 до 7 років позбавлення волі. Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки не відпали ризики, що передбачені вище вказаною статею.
Захисник ОСОБА_4 не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, з клопотанням прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 не погодився, вважав, що необхідно обрати більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, з клопотанням прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 не погодився, вважав, що необхідно обрати більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, з клопотанням прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 не погодився, вважав, що необхідно обрати більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачені, які також утримуються під вартою по вказаному кримінальному провадженню можуть впливати на його підзахисного, тому утримання його під вартою є ніщо інше як примушування надавати слідству вигідні слідству, оскільки самим слідством не правильно вказану кваліфікацію дій його підзахисного. Окрім цього до клопотання долучив копію диплому молодшого спеціаліста за спеціальністю «зварювальне виробництво», копію свідоцтва про здобуття повної загальної середньої освіти, копію характеристики директора коледжу, згідно з якою ОСОБА_10 зарекомендував себе не досить старанним студентом, потребував постійного контролю, навчався не в повну міру своїх сил, володіє навчальним матеріалом на середньому рівні, потребував додаткової мотивації до навчання, контролю з боку дорослих. У групі підтримував товариські стосунки, зі старшими ввічливий, вихований, самостійний, на зауваження старших реагує адекватно, порушень громадського порядку та приводів до поліції не мав, шкідливих звичок не помічено. Окрім цього надано копію виробничої характеристики, згідно з якою ОСОБА_10 працював водієм автотранспортних засобів з 23.09.2019 року по 16.03.2020 року, за час роботи проявив себе як відповідальний, пунктуальний і надійний співробітник, свою роботу виконував якісно, згідно з посадовою інструкцією, спілкування з людьми відповідало правилам компанії. Каса завжди здавав вчасно, ніяких нарікань у фінансовому плані не має. Поганих відгуків від клієнтів не отримував, за час роботи дисциплінарних стягнень не мав.

Захисник ОСОБА_7 не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримав думку своїх захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_13 .

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав думку свого захисника ОСОБА_7 .

Суд, заслухавши заявлені клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, дійшов висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу України. Підстав для направлення обвинувального акту за підсудністю або повернення прокурору для продовження досудового розслідування, закриття провадження по справі немає, а тому обвинувальний акт слід призначити до судового розгляду.
Вирішуючи клопотання прокурора стосовно обрання міри запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, клопотання захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашного арешту, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняті наступні рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встанолвення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно до ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження своєю ухвалою має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід до обвинуваченого.
Вирішення питання про обрання запобіжного заходу судом відбувається в порядку передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інкриміновані кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів та тяжких злочинів, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини, передбачено: за ч.3 ст. 187 КК України від 7 до 12 років з конфіскацією належного майна, ч.3 ст. 189 КК України від 5 до 10 років з конфіскацією майна, за ч.1 ст. 263 КК України від 3 до 7 років позбавлення волі. Тому у суду є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у разі визнання останніх винуватим у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можуть переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Після відкриття сторонами доказів, зокрема анкетних даних потерпілого, свідків, спеціалістів, експертів, враховуючи, що судовий розгляд за кримінальним провадженням ще не розпочато, існує велика ймовірності впливу та чинення тиску з боку обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на потерпілого та свідків, які ще судом не були допитані, тобто існування на даній стадії розгляду вказаного кримінального провадження ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не одружені, не працюють, останнім пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів та тяжких злочинів. Крім того, ризик вчинення обвиунваченими нового кримінального правопорушення, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не втратив своєї актуальності.

На даній стадії судового провадження та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у разі доведеності вини та визнання їх винними у вчиненні інкримінованих злочинів за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень ЄС з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Тяжкість злочинів не є єдиною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , на даний час відсутні докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики на даний час втратили свою актуальність, надана захисником копія хзарактристики ОСОБА_10 з навчального закладу є посередньою, забезпечення виконання ОСОБА_10 домашнього арешту судом розцінюється негативно, оскільки останній маючи повну загальну середню освіту, будучи офіційно працевлаштований та маючий позитивну виробничу характеристику, вчиняв злочини саме в зазначений період часу. Щодо посилання захисника ОСОБА_6 на вчинення потерпілим адміністративних та кримінальних правопорушень, судом не береться до уваги, оскільки розгляд кримінального провадження проводиться тільки щодо висунутого обвинувачення конкретним особам, серед яких потерпілого не має. Забезпечення виконання ОСОБА_9 домашнього арешту судом розцінюється негативно, оскільки останній в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти злочини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з тим, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки. З метою повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, подальшої доставки обвинуваченого до судового засідання, запобіганню перешкоджанню розгляду кримінального провадження та вчинення іншого кримінального правопорушення, міру запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обрати у вигляді тримання під вартою.

На даний час об`єктивних даних, або документальних підтверджень про зміну підстав та виключення ризиків щодо обрання запобіжного заходу з часу затримання, ні захисниками, ні обвинуваченим суду не надано.

Тому, на думку суду, оскільки в цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обрання обвинуваченому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

В зв`язку із чим у відношенні обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме: до 25 жовтня 2021 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 21, ч.ч. 1, 6 ст. 22 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, створює для цього необхідні умови.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Враховуючи наведене, суд визнає необхідним покласти обов`язок по забезпеченню присутності свідків сторони обвинувачення у судовому засіданні на сторону обвинувачення, надавши повістки про виклик їх у судове засідання.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 27,32,33,177,183,193,194,314-316,369-372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000609 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 225-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України на 01 вересня 2021 року о 13 годині 00 хвилин.
Розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово суддею.
В судове засідання викликати учасників криміналнього провадження, свідків та повідомити дату, час та місце судового розгляду.

В клопотанні захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, визначивши кінцеву дату 25 жовтня 2021 року.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, визначивши кінцеву дату 25 жовтня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1