Ухвала

10 червня 2021 року
м. Київ
справа № 523/4633/19
провадження № 51 2515 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Суворовського районного суду міста Одеси від 2 квітня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року щодо нього,
встановив:
21 травня 2021 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам

п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху,

в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання ухвали касаційного суду засуджений направив доповнення до касаційної скарги проте приписів ст. 427 КПКне дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги не усунув.

Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Так, засуджений ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Суворовського районного суду міста Одеси від 2 квітня 2020 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Проте в обґрунтування своїх доводів стосовно незаконності оскаржуваних судових рішень, всупереч вказівкам, викладених в ухвалі Верховного Суду від 21 травня

2021 року, засуджений не вказує у чому саме полягає, з огляду на положення

ст. 412 КПК, істотність порушень при розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, і яким чином ці порушення перешкодили судам ухвалити законні та обґрунтовані рішення, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду з огляду на положення статей 370, 412, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. Натомість ОСОБА_4 знову посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, тому відсутність у ній обґрунтування з підстав передбачених у ст. 438 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Також, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга не містить чітких вимог

до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК. Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

З урахуванням зазначеного, прохання засудженого щодо результатів розгляду касаційної скарги не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК, оскільки останній чітко не зазначив вимогу до касаційного суду щодо подальшого руху кримінального провадження після скасування оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Суворовського районного суду міста Одеси від 2 квітня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3