ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/1199/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.3 ст.190 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.02.2019 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,-

засуджено за:
- ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- ч.2 ст.190 КК України на 2 роки 2 місяці позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання 2 роки 2 місяці позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2019 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 19 червня 2020 року близько 12.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося) ОСОБА_7 , маючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і свідомо бажаючи їх настання, повторно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в гідропарку «Журавлівка» за адресою: м. Харків, вулиця Шевченка, 317, вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, з галявини, взяв мобільний телефон «Redmi 7A Matte Black», вартість якого була визначена, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 159 від 08.07.2020 року - 2499,00 грн., який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою привласнення і звернення на власні потреби. Продовжуючи реалізацію свого умислу, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , покинув місце вчинення злочину разом із викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, тим самим спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 07 липня 2020 року близько 19:30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося), ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою наживи та незаконного особистого збагачення, повторно, маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи біля магазину «Посад» розташованого за адресою: м. Харків, вул. Генерала Удовиченка, 30, підійшов до малолітнього ОСОБА_10 , під час спілкування із яким попросив у ОСОБА_10 велосипед марки «Formula», вартість якого була визначена, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 170 від 21.07.2020 року - 4409,00 грн., нібито проїхатись, тим самим ввів ОСОБА_10 в оману. Далі потерпілий, будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_7 погодився на прохання останнього та добровільно передав йому власний велосипед марки «Formula», після чого ОСОБА_7 отримавши реальну можливість розпоряджатися чужим майном, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначив, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки судовий розгляд проводився за відсутності захисника. Просить вирок суду скасувати та призначити йому більш м`яке покарання - 3 роки позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи обвинуваченого про порушення його права на захист позбавлені підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження захист обвинуваченого ОСОБА_7 здійснював захисник ОСОБА_8 , який діяв на підставі доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях від 11 серпня 2020 року, та був присутній в кожному судовому засідання в суді першої інстанції (а.с.26).

Даних, які б свідчили про неналежне виконання захисником своїх обов`язків щодо захисту прав та законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , матеріали провадження не містять.

Не міститься таких даних і в апеляційній скарзі обвинуваченого.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є нетяжкими злочинами та дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку призначеного за попереднім вироком, офіційно не працевлаштований, не перебуває на диспансерному обліку у нарколога та психіатра.

Суд також взяв до уваги щире каяття, визнавши це обставиною пом`якшуючою покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому призначив ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України у виді і розмірі, яке колегія суддів вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив злочин у період визначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2019 року іспитового строку суд першої інстанції обґрунтовано призначив останньому остаточне покарання за правилами ст.71 КК України у виді позбавлення волі та у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення, як про це просить у скарзі обвинувачений, не вбачає.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: