КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 28 липня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року,

за участі: прокурора представника ОСОБА_7 ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке виявлене та вилучене у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: копію розписки від 01 червня 2019 року на 1 аркуші;копію розписки від 08 жовтня 2019 на 1 аркуші; копію рахунку на оплату № 972 від 05 липня 2019 року на 1 аркуші; копію протоколу № 360934 від 31 грудня 2019 року на 2 аркушах із додатком на 3 аркушах; копію договору поставки № 6/01/2020 від 06 січня 2020 року на 10 аркушах; акт надання послуг № 1 від 31 грудня 2020 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 100 від 30 листопада 2020 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 4 від 31 березня 2021 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 3 від 28 лютого 2021 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 2 від 31 січня 2021 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 70 від 31 серпня 2021 року на 1 аркуші; специфікацію до договору № 01/06/17 від 25 листопада 2020 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 80 від 30 вересня 2020 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 90 від 31 жовтня 2020 року на 1 аркуші; видаткові накладні ФОП ОСОБА_6 на 1 аркуші кожна: № 77 від 01 серпня 2019 року; № 216 від 25 вересня 2017 року; № 9 від 26 січня 2018 року; № 217 від 12 вересня 2017 року; № 194 від 14 липня 2017 року; № 184 від 12 червня 2017 року; № 189 від 07 липня 2017 року, № 246 від 15 грудня 2017 року; № 248 від 21 грудня 2017 року; № 7 від 22 січня 2018 року; № 249 від 28 грудня 2017 року; № 93 від 31 жовтня 2019 року; № 102 від 29 листопада 2019 року; № 198 від 25 липня 2017 року; № 83 від 17 вересня 2019 року; № 87 від 17 вересня 2019 року; № 88 від 17 вересня 2019 року; № 72 від 15 серпня 2019 року; платіжне доручення № 75 від 09 липня 2019 року на 1 аркуші; довідку ТОВ «Дата Офіс» на 1 аркуші; акт від 23 квітня 2018 року на 1 аркуші; видаткову накладну № 2 від 10 травня 2019 року на 1 аркуші; копію рахунку на оплату № 1 від 10 травня 2019 року на 1 аркуші; платіжне доручення № 50 від 21 травня 2019 року на 1 аркуші (копія); копію платіжного доручення № 51 від 28 травня 2019 року на 1 аркуші; видаткову накладну № 14 від 02 березня 2020 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 72 від 09 лютого 2021 року на 1 аркуші; мобільний телефон «XiaomiMi906676» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 ; ноутбук «Dell Latitude» E7240; грошові кошти в іноземній валюті загальною сумою 10 000 євро та 10 000 доларів США.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про доведеність прокурором необхідності арешту згаданого майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку апеляційного оскарження, то представник зазначає, що клопотання прокурора розглянуто слідчим суддею за відсутності власника майна та його представника, а копію постановленого рішення останній отримав 28 травня 2021 року.
Автор апеляційної скарги вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.
Зокрема, представник зазначає, що клопотання прокурора подано з порушенням строку, визначеного ст. 171 КПК України і без клопотання про його поновлення.
Також, вказує, що органом досудового розслідування не доведено відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України.
Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що ОСОБА_6 не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, а майно, яке вилучено слідчим не міститься серед переліку дозволених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук.
Вказує, що вищевказані грошові кошти належать ОСОБА_6 , які він отримав від продажу 30 листопада 2020 року автомобіля Skoda Octavia А5, 2012 року випуску, а також від господарської діяльності ФОП ОСОБА_9 , що підтверджується річною податковою декларацією платника єдиного податку ФОП за 2020 рік, також податковою декларацією платника єдиного податку ФОП за перший квартал 2021 року.
Щодо вилучення слідчим під час обшуку, фінансово-господарської документації за період 2017-2019 років, зазначає, що вказані документи містяться у матеріалах справи Господарського суду Київської області № 911/1141/21 за позовом ФОП ОСОБА_10 до ТОВ «Дата Офіс», ФОП ОСОБА_6 , ПП «Осан» про зобов`язання повернути майно та стягнення коштів. Більше того, вказані документи 30 квітня 2021 року долучалися за клопотанням представника до кримінального провадження №0001240, а відтак вилучення вказаних документів у ході обшуку є безпідставним.
Також, зауважує, що TOB «Дата Офіс» зареєстровано 24 травня 2016 року Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області за № 0006130. Єдиним засновником Товариства є ОСОБА_6 , він же являється кінцевим бенефіціарним власником (котролером) та керівником даного підприємства. ОСОБА_10 не був ані засновником, ані директором ТОВ «Дата Офіс», будь-яких внесків, у будь-якій формі до статутного фонду не вносив. Більше того, останній у вказаний ним період не міг бути фактичним директором Товариства, оскільки офіційно працював на ПрАТ «Альба Україна». Таким чином, у ОСОБА_10 відсутні будь-які підстави претендувати на майно, продукцію, доходи ТОВ «Дата Офіс» та ФОП ОСОБА_9 .

Вказує представник і на те, що 21 квітня 2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області ОСОБА_11 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65244614 на підставі ухвали Господарського суду Київської області від І9.04.2021 року у справі №911/1141/21, а також постанову про арешт майна. На виконання вищевказаної ухвали суду приватним виконавцем здійснено виїзд до приміщень, які ТОВ «Дата Офіс» використовує як склади, а саме за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; Київська обл., м. Бориспіль, вул. Горького, 44. У ході огляду складів, майна, яке вказане в ухвалі суду ідентифікувати/встановити виявилося неможливим, оскільки на майні, яке заходиться у вказаних складах, міститься інше маркування, номери та розпізнавальні знаки. При цьому, на все майно, яке знаходилося у вказаних приміщеннях ТОВ «Дата Офіс» та ФОП ОСОБА_6 надали всі необхідні первинні документи, якими підтверджується факт їх належного придбання (покупки). Звертає увагу, що з поміж усього майна, яке перелічене в ухвалі суду, приватний виконавець вилучив за адресою: АДРЕСА_3 лише компресор гвинтовий на ресивері TIDY20, серійний номер 202691 дата виробництва 06/2012, оскільки з поміж двох ідентичних компресорів гвинтових на ресивері TIDY20, ТОВ «Дата Офіс» змогло надати підтверджуючі документи лише на один.
Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що усі обставини, на які посилається прокурор у клопотанні про арешт майна уже перевірялися органом досудового розслідування у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001679, яке закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Також, представник просить врахувати те, що арешт вищевказаного майна негативно впливає на господарську діяльність Товариства, у тому числі у частині вчасності виконання взятих на себе зобов`язань перед клієнтами.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи викладенні в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності власника майна та його представника, копію постановленого рішення представник отримав 28 травня 2021 року і 02 червня 2021 року направив до суду апеляційну скаргу, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження не пропущений.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 18 грудня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001240, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ряд осіб, у тому числі ОСОБА_6 , за сприяння невстановлених працівників правоохоронних органів, вчинили крадіжку обладнання ОСОБА_10 , чим заподіяли шкоду в особливо великих розмірах.
17 травня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне майно: копію розписки від 01 червня 2019 року на 1 аркуші;копію розписки від 08 жовтня 2019 на 1 аркуші;копію рахунку на оплату № 972 від 05 липня 2019 року на 1 аркуші; копію протоколу № 360934 від 31 грудня 2019 року на 2 аркушах із додатком на 3 аркушах; копію договору поставки № 6/01/2020 від 06 січня 2020 року на 10 аркушах; акт надання послуг №1 від 31 грудня 2020 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 100 від 30 листопада 2020 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 4 від 31 березня 2021 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 3 від 28 лютого 2021 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 2 від 31 січня 2021 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 70 від 31 серпня 2021 року на 1 аркуші; специфікацію до договору № 01/06/17 від 25 листопада 2020 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 80 від 30 вересня 2020 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 90 від 31 жовтня 2020 року на 1 аркуші; видаткові накладні ФОП ОСОБА_6 на 1 аркуші кожна: № 77 від 01 серпня 2019 року; № 216 від 25 вересня 2017 року; № 9 від 26 січня 2018 року; № 217 від 12 вересня 2017 року; № 194 від 14 липня 2017 року; № 184 від 12 червня 2017 року; № 189 від 07 липня 2017 року; № 246 від 15 грудня 2017 року; № 248 від 21 грудня 2017 року; № 7 від 22 січня 2018 року; № 249 від 28 грудня 2017 року; № 93 від 31 жовтня 2019 року; № 102 від 29 листопада 2019 року; № 198 від 25 липня 2017 року; № 83 від 17 вересня 2019 року; № 87 від 17 вересня 2019 року; № 88 від 17 вересня 2019 року; № 72 від 15 серпня 2019 року; платіжне доручення № 75 від 09 липня 2019 року на 1 аркуші; довідку ТОВ «Дата Офіс» на 1 аркуші; акт від 23 квітня 2018 року на 1 аркуші; видаткову накладну № 2 від 10 травня 2019 року на 1 аркуші; копію рахунку на оплату № 1 від 10 травня 2019 року на 1 аркуші; платіжне доручення № 50 від 21 травня 2019 року на 1 аркуші (копія); копію платіжного доручення № 51 від 28 травня 2019 року на 1 аркуші; видаткову накладну № 14 від 02 березня 2020 року на 1 аркуші; акт надання послуг № 72 від 09 лютого 2021 року на 1 аркуші; мобільний телефон «XiaomiMi906676» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 ; ноутбук «Dell Latitude» E7240; грошові кошти в іноземній валюті загальною сумою 10 000 євро та 10 000 доларів США.

21 травня 2021 року прокурор першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, яке виявлене та вилучене у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року клопотання прокурора задоволено.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду частково дотримався зазначених вимог закону.
Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001240 про накладення арешту на майно, яке виявлено та вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора, дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладеним в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на згадані вище документи з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вони, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.
Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на зазначене вище майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 від 17 травня 2021 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доводи представника про те, що клопотання про арешт майна подано з порушенням строку визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України є надуманими і спростовуються матеріалами провадження, згідно з якими клопотання прокурора направлено до суду поштою 19 травня 2021 року (т.1 а.п. 134).
Разом з цим, слідчим суддею безпідставно та необґрунтовано накладено арешт на мобільний телефон «XiaomiMi906676» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 ;ноутбук «Dell Latitude» E7240; грошові кошти в іноземній валюті загальною сумою 10 000 євро та 10 000 доларів США, оскільки на переконання колегії суддів прокурором не доведено потреби накладення арешту на них.

Колегія суддів вважає, що у матеріалах, які додані до клопотання прокурора відсутні докази, що грошові кошти в іноземній валюті загальною сумою 10 000 євро та 10 000 доларів США були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України. Зважаючи і на те, що дане кримінальне провадження здійснюється за фактом крадіжки обладнання.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
З матеріалів судового провадження, зокрема, ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року про надання дозволу на обшук убачається, що дозволу на вилучення мобільних телефонів та ноутбуків надано слідчим суддею не було. При цьому, належного обґрунтування правових підстав вилучення майна клопотання прокурора не містить.
З огляду на викладене, колегія суддів переконана, що у слідчого судді були відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти, мобільний телефон та ноутбук, які належать ОСОБА_6 .
Враховуючи наведене, колегія судді приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги представника власника майна, скасування ухвали слідчого судді в частині накладення арешту на мобільний телефон та ноутбук, з постановленням апеляційним судом в цій частині нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт вищевказаного майна, у зв`язку з недоведеністю необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження,а в решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року, в частині якою задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке виявлене та вилучене 17 травня 2021 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «XiaomiMi906676» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 ;ноутбук «Dell Latitude» E7240; грошові кошти в іноземній валюті загальною сумою 10 000 євро та 10 000 доларів США, скасувати.
Постановити в цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора про накладення арешту на вищевказане майно, яке виявлене та вилучене 17 травня 2021 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.
У решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/26706/21-к Справа №11-сс/824/3738/2021 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_13 Доповідач: ОСОБА_1