справа № 952/334/21
провадження № 1-кп/952/25/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області матеріали кримінального провадження № 0000090 від 14.04.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, інваліда 3-ї групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 22.02.2021 близько 19.40 год., перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив психологічне насильство над своєї матір`ю ОСОБА_5 , у виді словесних образ, погроз, приниженні та залякуванні, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Зачепилівського районного суду Харківської області від 24.02.2021 у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за вчинення домашнього насильства, що мало місце 22.02.2021.

Також, 03.03.2021 близько 21.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив психологічне насильство над своєї матір`ю ОСОБА_5 , у виді словесних образ, погроз, приниженні та залякуванні, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Крім того 09.04.2021 близько 17.40 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, вчинив психологічне насильство над своєї матір`ю ОСОБА_5 , у виді словесних образ, погроз, приниженні та залякуванні, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Постановою Зачепилівського районного суду Харківської області від 13.04.2021 у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень за вчинення домашнього насильства, що мали місце 03.03.2021 та 09.04.2021.

Крім того, 13.04.2021 близько 15.30 год., ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство над своєї матір`ю ОСОБА_5 , у виді словесних образ, погроз, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість та призвело до психологічного страждання, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої, що призвело до погіршення якості її життя.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та підтвердив, що злочин було скоєно ним при обставинах, про які він дав добровільно та правдиво свідчення під час досудового розслідування у кримінальному провадженні і які правильно вказані в обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними та такими, що знайшли підтвердження в судовому засіданні згідно пояснень потерпілої ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 349 КПК України та приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, його вина є доведеною, суд, з урахуванням думки учасників процесу, вважає, що у подальшому дослідженні доказів по справі, отриманих під час досудового слідства, не має потреби, обмежившись дослідженням матеріалів справи, якими характеризується ОСОБА_4 . Судом роз`яснено учасникам процесу, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінуємого йому злочині доказана повністю і його дії кваліфікує за ст. 126-1 КК України умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні міри покарання суд враховує характер та фактичні обставини вчиненого злочину, його тяжкість, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше не судимого, за місцем проживання характеризується посередньо, непрацюючого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити покарання з врахуванням вимог ст. 69-1 КК України у виді арешту в межах санкції ст. 126-1 КК України, вважаючи неможливим виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.
З огляду на призначене покарання суд приходить до висновку, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може ухилятись від суду та відбування покарання, тому з метою уникнення ризиків ухилення обвинуваченого від відбування покарання, а також вчинення інших злочинів, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до моменту набрання вироком законної сили.
Судових витрат та речових доказів по справі немає.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 50, 66, 67, 395 КК України, ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття його під варту в залі судового засідання.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення в кримінальну палату Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області, засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий, суддя ОСОБА_1