Справа №766/4272/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ДУ «Херсонський слідчий ізолятор»: ОСОБА_4

засудженої: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона проведеному в режимі відеоконференції з Державною установою «Херсонський слідчий ізолятор», у залі суду в м. Херсоні, клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання про приведення вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 30.03.2015 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII.

Засуджена ОСОБА_5 під час судового розгляду на задоволенні клопотання наполягала, просила його задовольнити. Захисник клопотання підтримав вважав наявними достатні підстави для зміни покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі, що значно поліпшить становище засудженої. Прокурор та представник ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» проти задоволення клопотання заперечили, вражаючи його таким, що не має підстав для задоволення.

Суд, дослідивши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Так з матеріалів долучених в обґрунтування клопотання вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 16.04.2019 за ч. 1 ст. 185 КК України, яким засуджена до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 30.03.2015, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці.

Відповідно до вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 30.03.2015 ОСОБА_7 визнано винуватою за вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 14.10.2014 і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII (далі - Закон №2617-VIII) з 01.07.2020 р. до абзацу другого ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 185 КК України внесено зміни згідно яких, слова «або позбавленням волі на строк до трьох років» - замінено словами «або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Отже, згідно Закону №2617-VIII за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, з 01.07.2020 фактично встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженої ОСОБА_5 в цій частині, а саме: обмеження волі.

Зі змісту клопотання ОСОБА_5 можна дійти висновку, що його подано до суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, за якою суд під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України. У свою чергу за правилами ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З наведеної норми можна зробити висновок, що необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.

За положеннями ч. 3 ст. 74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання. Якщо тлумачити наведені норми буквально, то призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 185 КК України має бути замінено на 5 років обмеження волі, які навіть у разі часткового складання покарань на підставі ст. 71 КК України жодним чином не змінить тривалість загального строку призначеного судом покарання, а відповідно не буде свідчити про поліпшення становища засудженої.

Крім того, покарання призначене за як за ч. 1 ст. 309, так і за ч. 1 ст. 185 КК України окремо виконуватись не буде, оскільки останні відповідно до правил ч. 1 ст. 71 КК України частково складено із покаранням, призначеним за вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 30.03.2015 та Новобузького районного суду Миколаївської області від 16.04.2019.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для застосування норм Закону №2617-VIII та ч. 3 ст. 74 КК України до ОСОБА_5 , оскільки останні до покращення її становища не призведуть і жодним чином на остаточно визначену міру покарання не вплинуть, отже клопотання засудженої задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1