Справа № 301/545/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/690/20 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.03.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про вирішення питання про долю речових доказів.

25.02.2020 до Іршавського районного суду в порядку ст.539 КПК України надійшло клопотання прокурора ОСОБА_7 про вирішення питання про долю речових доказів по кримінальному провадженню, що внесене 2 жовтня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355 відносно ОСОБА_8 , засудженого за ч.5 ст.27 ч.2 ст.240 КК України (а.с.84).

Клопотання прокурора обґрунтовано наступним.

Вироком Іршавського районного суду від 22.03.2017 ОСОБА_8 визнано винним та призначено покарання за ч. 5 ст.27 ч.2 ст.240 КК України у виді штрафу в розмірі 11900 грн.

Під час ухвалення вироку місцевим судом не вирішено питання про долю речових доказів, на які накладався арешт під час досудового розслідування. З цих підстав прокурор просив вирішити питання про долю речових доказів, на які накладено арешт, в порядку ст.539 КПК України.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.03.2020 відмовлено у задоволенні вказаного вище клопотання прокурора про вирішення питання про долю речових доказів з тих підстав, що вирішення питання про долю речових доказів, на які накладався арешт під час досудового розслідування, нормами ст.539 КПК України не передбачено.

Питання, пов`язані з долею речових доказів, вироком від 22.03.2017 не вирішувалися, оскільки обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 0000355 від 02.10.2015 не містив відомостей про наявність речових доказів.

Клопотання прокурора від 21.02.2020 про вирішення питання про речові докази не містить ні переліку речових доказів, долю яких просить вирішити прокурор, ні відомостей про процесуальні документи, якими майно визнано речовими доказами, ні відомостей про накладення арешту на речові докази, ні даних про місце перебування речових доказів. До клопотання прокурора додано копії ухвал слідчих суддів Ужгородського міськрайонного суду про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню за № 0000355 від 2 жовтня 2015 року.

Відповідно до вказаного вироку від 22.03.2017 вина ОСОБА_8 доведена у пособництві незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

З реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000355 вбачається, що відносно інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, матеріали досудового розслідування постановою прокурора від 27.02.2017 виділено в окреме провадження і відповідні відомості 27.02.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Відносно основних фігурантів правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, 27.02.2017 внесено відомості до ЄРДР за № 0000035.

Матеріали кримінального провадження № 0000035 на день розгляду Іршавським райсудом справи відносно ОСОБА_8 перебували в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області.

Згодом матеріали кримінального провадження № 0000035 від 27.02.2017, що виділено в окреме провадження відносно основних фігурантів злочину, передані для проведення досудового розслідування до СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області, де вони перебувають по даний час.

На даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000035 від 27.02.2017 не закінчене та питання про речові докази повинно вирішуватися саме в рамках кримінального провадження № 0000035 від 27.02.2017.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Іршавського районного суду від 13.03.2020, направити матеріали клопотання прокурора ОСОБА_9 про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000355 на новий судовий розгляд до того ж місцевого суду для вирішення по суті.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 22.03.2017 за результатами розгляду кримінального провадження № 0000355 затверджено угоду про визнання винуватості від 27.02.2017, укладену між прокурором відділу прокуратури області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 . Останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.240 КК України та призначено ОСОБА_8 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 гривень.

21.02.2020 прокурор відділу прокуратури області ОСОБА_9 в порядку ст.539 КПК України звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з клопотанням, у якому просив вирішити долю речових доказів в кримінальному провадженні № 0000355 від 02.10.2015 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.2 ст.240 КК України з долученням відповідних підтверджуючих документів щодо визнання переліку майна речовими доказами та накладення на них арешту в межах даного кримінального провадження.

Згідно ч. 1,9 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

В межах досудового розслідування кримінального провадження№ 0000355 постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 від 10.11.2016 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження: 150 піддонів з навантаженою на них гірською породою типу «андезит» заввишки 70 см, шириною 80 см та довжиною 110 см кожен, три піддони з породою жовтого кольору типу пісковик, чотири піддони з породою червоного кольору типу пісковик, механічний транспортний засіб - навантажувач типу «Львівський погрузчик» без державних номерних знаків та ідентифікаційних заводських позначень, насип гірської породи типу андезит розмірами 27x2x05 м, насип гірської породи типу андезит розмірами 7x2x05 м, насип гірської породи типу андезит розмірами 21x2x0,5 м, шість електро-верстатів без маркувальних позначень кустарного виробництва для різки гірських порід, один гідравлічний верстат для дробіння гірських порід, три піддони зі складеними уламками гірської породи типу андезит.

Вищевказані речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме каміння гірської породи, гідравлічний верстат та механічний транспортний засіб навантажувач, згідно постанови слідчого зберігається по місцю виявлення до вирішення питання стосовно них в суді.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.11.2016 на дані речові докази накладено арешт.

Згідно постанов заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 від 13.01.2017 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів вказаного кримінального провадження 64 купюри, кожна номіналом 100 грн, на загальну суму 6 400 грн з відповідними вказаними у постанові серіями та номерами.

Вищевказані грошові кошти, які визнані речовими доказами та на які накладено арешт у даному кримінальному провадженні, здано на зберігання до Закарпатської ОД АБ «Укргазбанк» до вирішення питання стосовно них в суді, що підтверджено актом приймання-передачі речових доказів та відповідною квитанцією.

Також постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 від 10.11.2016 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження: записник у футлярі чорного кольору з рукописними записами, зошит в клітинку 24 арк. з надписом на титульній стороні «Мукачево» з рукописними записами, картку з пакету «Київстар» № 49, аркуш паперу А4 з рахунками, коробку з стартового пакету № 099946200 ПО зошит голубого кольору 96 арк. з надписом на титульній стороні «Камінь», в якому містяться рукописні записи, квитанційну книжку, у якій використані 27 квитанцій розрахунків готівкою, рахунок №1 від 14.11.2007 на камінь андезит, поліетиленову папку з накладними ФОП ОСОБА_8 в кількості 7 штук, поліетиленову папку з накладними і квитанціями ФОП ОСОБА_8 в кількості 10 штук, поліетиленову папку з накладними ФОП ОСОБА_8 в кількості 4 штук та 2 товаро-транспортні накладні, поліетиленову папку з накладними ФОП ОСОБА_8 в кількості 1 штук та товаро-транспортну накладну, поліетиленову папку з накладними ФОП ОСОБА_8 в кількості 6 штук та видаткові накладні ФОП ОСОБА_8 в кількості 6 штук, відео записуючий пристрій, що реагує на рух «Ltl Acom» серійний № НОМЕР_1 .

Вищевказані предмети, які визнані речовими доказами, згідно відповідної постанови зберігаються при матеріалах кримінального провадження, до вирішення питання стосовно них в суді.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.11.2016 на вищевказані речові докази накладено арешт.

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 від 10.11.2016 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження ряд предметів, які вилучені під час проведення санкціонованого обшуку 09.11.2016. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.11.2016 на вказані речові докази накладено арешт.

Крім цього, у кримінальному провадженні № 0000355 постановою заступника начальника відділу СУ ОСОБА_10 від 11.11.2016 визнано та приєднано в якості речових доказів: 51 палету з каміння гірської породи різної форми, довжиною 100 см, шириною 80 см, висотою 110 см кожна, 23 палети з обрізаним камінням гірської породи, довжиною 110 см, шириною 80 см, висотою 70 см кожна, шість саморобних станків для обробки каміння, з яких на одному наявний електричний двигун з маркуванням «Двигатель ассинхронь» серійний номер 0578050, та на іншому станку з маркуванням «Двигатель ассинхронь» серійний номер 1581487.

Вказані речові докази згідно відповідної постанови, зберігаються по місцю виявлення, до вирішення питання стосовно них в суді.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.11.2016 на дане майно накладено арешт.

В клопотанні, поданому прокурором відділу прокуратури області ОСОБА_9 до Іршавського районного суду про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000355 містилися додатки, а саме постанови про визнання речовими доказами, долю яких не вирішено під час ухвалення вироку та ухвали про накладення арешту на майно.

Прокурором в клопотанні обґрунтовано потребу у вирішенні долі речових доказів, з врахуванням того, що кримінальне провадження розглянуто, потреби у зберіганні речових доказів немає, а їх доля у вироку не вирішена.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора, суд вказав на відсутність посилання на наявність речових доказів, долю яких потрібно вирішити судом, в обвинувальному акті та наявності факту виділення матеріалів кримінального провадження.

Дане твердження є необґрунтованим, оскільки відомості про наявність речових доказів та накладення арешту на майно містились в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який був доданий до обвинувального акту.

Крім цього, факт виділення матеріалів кримінального провадження жодним чином не впливає на речові докази, які визнані в межах кримінального провадження № 0000355.

Судом не наведено жодних мотивів, які б могли слугувати підставою для відмови у задоволенні наведеного вище клопотання прокурора.

Судовий розгляд даного клопотання відбувся 13.03.2020 одноособово, без участі прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_9 , що в свою чергу позбавило можливості останнього викласти свої доводи в судовому засіданні.

Вказане судове рішення надійшло на адресу прокуратури області 17.03.2020, про що міститься відповідна відмітка.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання вказаної вище апеляційної скарги, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Місцевим судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні наведеного вище клопотання прокурора щодо вирішення долі речових доказів.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати такі питання, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч.1 та ч.9 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому майно, яке не має цінності і не може бути використане, знищується.

Згідно роз?яснення, що міститься в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов?язаних з виконанням вироків" № 11 від 21.12.1990 суди, крім іншого, вправі вирішувати питання, про долю речових доказів, якщо їх не вирішено вироком суду та про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань.

Апеляційним судом встановлено, що постановами заступника начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 від 10.11.2016, 13.01.2017 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження: 150 піддонів з навантаженою на них гірською породою типу «андезит» заввишки 70 см, шириною 80 см та довжиною 110 см кожен, три піддони з породою жовтого кольору типу пісковик, чотири піддони з породою червоного кольору типу пісковик, механічний транспортний засіб навантажувач типу «Львівський погрузчик» без державних номерних знаків та ідентифікаційних заводських позначень, насип гірської породи типу андезит розмірами 27x2x05 м, насип гірської породи типу андезит розмірами 7x2x05 м, насип гірської породи типу андезит розмірами 21x2x0,5 м, шість електро-верстатів, без маркувальних позначень кустарного виробництва для різки гірських порід, один гідравлічний верстат для дробіння гірських порід, три піддони зі складеними уламками гірської породи типу андезит; 64 купюри, кожна номіналом 100 грн, на загальну суму 6 400 грн з відповідними вказаними у постанові серіями та номерами; записник у футлярі чорного кольору з рукописними записами, зошит в клітинку 24 арк. з надписом на титульній стороні «Мукачево» з рукописними записами, картка з пакету «Київстар» № 49, аркуш паперу А4 з рахунками, коробка з стартового пакету № 099946200 ПО зошит голубого кольору 96 арк. з надписом на титульній стороні «Камінь» в якому містяться рукописні записи, квитанційна книжка, у якій використані 27 квитанцій розрахунків готівкою, рахунок № 1 від 14.11.2007 на камінь андезит, поліетиленова папка з накладними ФОП ОСОБА_8 в кількості 7 штук, поліетиленова папка з накладними і квитанціями ФОП ОСОБА_8 в кількості 10 штук, поліетиленова папка з накладними ФОП ОСОБА_8 в кількості 4 штук та 2 товаро-транспортні накладні, поліетиленова папка з накладними ФОП ОСОБА_8 в кількості 1 штук та Ітоваро-транспортна накладна, поліетиленова папка з накладними ФОП ОСОБА_8 в кількості 6 штук та видаткові накладні ФОП ОСОБА_8 в кількості 6 штук, відео записуючий пристрій, що реагує на рух «Ltl Acom» серійний № НОМЕР_1 .

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні зазначеного вище клопотання прокурора ОСОБА_9 про вирішення питання щодо долі речових доказів в порядку ст.539 КПК України.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що крім наведених порушень, які допущені районним судом існують інші істотні порушення вимог КПК України, які тягнуть за собою скасування ухвали місцевого суду з призначенням нового судового розгляду вказаного вище клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 412,418,419,539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.03.2020 про відмову у задоволенні клопотання прокурора про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 скасувати, призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: