Справа № 308/2939/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000003 від 14.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 2007-2009 років розпорядженнями Рахівської районної державної адміністрації та рішеннями сесій Ясінянської селищної ради передано у приватну власність фізичних осіб ряд земельних ділянок в урочищах Зімір, Стебний, Бубні, Печінжиска, Козьмещик, Депо, Свидовець, Плитований, Студений, Криворівня, Сурдучок за межами населених пінктів с. Лазещина та смт. Ясіня Рахівського району.

Право постійного користування землею ДП «Ясінянське ЛГ» посвідчено державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК №000378, виданим 18.12.1996 на підставі розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації від 18.12.1996 за № 360.

Розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації від 26.10.2011 №579, затверджено проект із землеустрою та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,6398 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лазещинської сільської ради, урочище «Пиловатий», Рахівського району, Закарпатської області.

Водночас, згідно з висновком експерта №15/58 від 20.07.2020, складеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000003 від 14.01.2020, встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:003:0116, на території Лазещинської сільської ради, урочище «Пиловатий», Рахівського району Закарпатської області та належить ОСОБА_4 , частково накладається на земельну ділянку земель лісового фонду ДП «Ясінянського ЛГ». Площа накладення земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0116 на землі лісового фонду ДП «Ясінянського ЛГ» -0,025 га.

Враховуючи все вищенаведене, з метою забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів в незмінному стані, як за зовнішнім виглядом, так і в незмінному правовому стані, у комунальній власності міста Ужгорода, прокурор у своєму клопотанні просить накласти арешт у вигляді заборони на відчуження та користування земельною ділянкою, що є речовим доказом у кримінальному провадженні з кадастровим номером :01:003:0116, загальною площею 1,6398 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лазещинської сільської ради, урочище «Пиловатий», Рахівського району Закарпатської області та належить ОСОБА_4 ( код НОМЕР_1 ).

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Володілець майна у судове засідання не прибув хоча про час і місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з висновком експерта №15/58 від 20.07.2020, складеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000003 від 14.01.2020, встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:003:0116, на території Лазещинської сільської ради, урочище «Пиловатий», Рахівського району Закарпатської області, яка належить ОСОБА_4 , частково накладається на земельну ділянку земель лісового фонду ДП «Ясінянського ЛГ». Площа накладення земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0116 на землі лісового фонду ДП «Ясінянського ЛГ» - 0,025 га.

Постановою старшої слідчої в ОВС СУ ГУНП Закарпатській області ОСОБА_5 , від 01.03.2021 року, земельна ділянка, на яку прокурор просить накласти арешт визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Право власності ОСОБА_4 на вищенаведену земельну ділянку підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слід зазначити, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами той факт, що незастосування заборони у користуванні цією земельною ділянкою призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати що земельна ділянка є доказом у розумінні ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у даному кримінальному провадженні, та для запобігання відчуження, знищення або передачі даного майна у володіння іншим особам, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення частково.
Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони розпорядження земельною ділянкою, що є речовим доказом у кримінальному провадженні з кадастровим номером :01:003:0116, загальною площею 1,6398 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Лазещинської сільської ради, урочище «Пиловатий», Рахівського району Закарпатської області та належить ОСОБА_4 (код НОМЕР_1 ).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1