Єдиний унікальний номер: 343/1628/20
Номер провадження: 1-кп/0343/4/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області, проведеного в режимі відеоконференції між Долинським районним судом Івано-Франківської області та Корольовським районним судом м.Житомира, матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/4/21, внесеного до ЄРДР за № 0000331 від 28.07.2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який здобув середньо-спеціальну освіту,одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого на посаді водія ТОВ «Бест-Лайн» (м.Житомир), раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілих- адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В Долинський районний суд Івано-Франківської області поступило письмове клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 , в якому він просить доручити співробітникам Відділу поліції №1 (місто Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-
Франківській області провести слідчий експеримент за участі водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
За результатами вказаних вище слідчих експериментів у сторони захисту буде клопотання про призначення судово-автотехнічної експертизи на підставі вихідних даних, отриманих під час проведених слідчого експерименту ( а.с.180 т.1)
Дане клопотання мотивує тим, що відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він грубо порушив вимоги ПДР України, а саме пункт 1.2, 1.5, підпункт б пункту 2.3, підпункт д пункту 2.3, пункти 12.1, 12.2, 12.3, підпункт б пункту 12.9, підпункт а пункт 12.10-2, пункт 12.3.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, такий висновок зробив слідчий Долинського ВП ОСОБА_9 .

Відповідно до 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Ця вимога зобов`язує водія в момент виникнення небезпеки для руху застосувати необхідні міри для уникнення дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

На думку спеціалістів, аварійна - це така дорожньо-транспортна ситуація, в якій водій не має можливості своїми односторонніми діями відвернути ДТП.

Міра вини того чи іншого учасника ДТП визначається на підставі вирішення основного питання - чи мав водій технічну можливість уникнення ДТП?

Інакше кажучи, потрібно вирішити питання чи мав водій в момент виникнення небезпеки для руху технічну можливість шляхом гальмування зупинити транспортний засіб до лінії перешкоди, а це можливо встановити лише висновком експертизи на підставі вихідних даних, отриманих під час проведення слідчих експериментів з учасниками ДТП.

Однак судово-автотехнічну експертизу можливо призначити лише на підставі вихідних даних, які можуть бути отримані в результаті слідчих експериментів з учасниками ДТП, тобто водієм ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки «ДАФ», та водієм ОСОБА_6 , який керував автомобілем марки «ОПЕЛЬ».

При проведенні слідчого експерименту, який необхідно провести слідчим за участі

судового експерта-автотехніка, необхідно встановити об`єктивну видимість автомобіля марки «ДАФ» для водія легкового автомобіля марки «ОПЕЛЬ» ОСОБА_6 , встановити відстань від автомобіля «ДАФ» до автомобіля «ОПЕЛЬ» по показанням обох водіїв, з моменту, коли стався занос автомобіля «ДАФ», а також інші питання, які можуть виникнути в ході проведення слідчого експерименту з учасниками ДТП.

За таких обставин вважає, що орган досудового розслідування в порушення

вимог ст. 2 КПК України, не забезпечив повного та неупередженого розслідування,

недоліки якого не можуть бути усунені в ході судового розгляду без необхідною

проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування за дорученням суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_8 подане клопотання підтримали та просили його задоволити.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та їх представник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили проти задоволення заявленого захисником обвинуваченого клопотання про проведення слідчих дій .
Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_7 , скерував на електронну адресу суду заперечення проти даного клопотання , в якому зазначив, що вважає таке клопотання необгрунтованим та безпідставним, з огляду на наступне:
У клопотанні захисник ОСОБА_8 зазначає, що «при проведенні слідчого експерименту необхідно встановити об 'єктивну видимість автомобіля марки «ДАФ» для водія автомобіля «Опель» ОСОБА_6 , встановити відстань від автомобіля «ДАФ» до автомобіля «Опель» по показанням обох водіїв, з моменту, коли стався занос автомобіля «ДАФ».
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при наближенні до ділянки автодороги Н-10 з небезпечними поворотами, на якій визначено обмеження максимальної швидкості до 40 км/год., та яка відмічена дорожніми знаками 1.39 «Інша небезпека (аварійно небезпечна ділянка)», 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». 1.3.1. «Декілька поворотів» та 1.7. «Крутий спуск», водій ОСОБА_3 у порушення вимог пунктів 1.2, 1.5, пп. «б», «д», пункту 2.3., пунктів 12.1, 12.2, 12.3, пп. «б» пункту 12.9.пп. «а» п.12.10-2 та пункту 13.3 ПДР України, проявив грубу неуважність під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан дорожнього покриття, яке було мокрим, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, безпечно керувати ним і не створювати небезпеки іншим учасникам руху, проігнорував вимоги вищевказаних дорожніх знаків і, не вибравши безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням транспортного засобу та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Опель Кадет» під керуванням водія ОСОБА_6 з подальшим виїздом за межі автомобільної дороги.
Відповідно до протоколу огляду місця події, на відстані 2,3 м на осі «X» від нерухомого орієнтиру в напрямку огляду виявлено слід юзу та сліди ковзання, а також сліди пошкодження трав`яного покриття, які тягнуться під кутом до проїзної частини дороги та закінчуються поблизу автомобіля марки «ДАФ» з напівпричепом. Автомобіль складений в формі букви «Г».

Згідно з висновку експерта №СЕ-19/109/13/3-585ГГ720 від 28.08.2020 року, в момент первинного контакту поздовжня вісь автопоїзда у складі тягача марки «DAF FT XF 105.410» з напівпричепом марки SCHMITZ SCS 27 та повздовжня вісь автомобіля марки Opel Kadett перебували під кутом біля 120° ± 5°. Враховуючи конструкцію автопоїзда повздовжня вісь тягача могла не співпадати із поздовжньою віссю напівпричепа у момент первинного контакту.
Таким чином, з вищенаведених доказів вбачається, що на момент дорожньо- транспортної пригоди автопоїзд під керуванням водія ОСОБА_3 перебував в стані заносу.

При цьому, згідно з протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00736-02901-20 від 08.07.2020 року тягач марки «DAF FT XF 105.410» д.р.н. НОМЕР_1 після технічного контролю визнано технічно справним. Таким ж було визнано також напівпричеп марки «SCHMITZ SCS 27» згідно з протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00736-02900-20 від 08.07.2020 року.
Згідно з висновку експерта №СЕ-19/109/13/3-584ІТ/20 від 06.08.2020 року несправності, що призвели до стану відмови рульового керування, а саме деформація поперечної рульової тяги тягача марки DAF FT XF 105.410 та несправності, що призвели до стану відмови робочої гальмівної системи тягача та напівпричепа відповідно у вигляді неможливості закачування повітря у систему внаслідок аварійних пошкоджень тягача не носять експлуатаційного характеру, а виникли в результаті розвитку ДТП.
Зважаючи на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 керував технічно справним автопоїздом, виникає питання, внаслідок чого автопоїзд занесло. Будь-яких причин технічного характеру для втрати курсової стійкості і початку заносу автопоїзда на момент ДТП не існувало.
В даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування встановлено, що Мичківський в порушення вимог п.12., 12.2 ПДР України та проігнорувавши наявність дорожніх знаків (1.39 та 3.29), якими відмічено обмеження максимальної швидкості до 40 км/год., на ділянці дороги, де мала місце ДТП, рухався зі швидкістю 50 км/год.
Окрім цього, як вбачається з протоколу огляду місця події від 27.07.2020 року, «на момент огляду дана ділянка дороги має асфальтове покриття, яке на момент огляду є мокрим». При цьому, про наявність опадів на момент ДТП також вказував під час допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 під час допиту в судовому засіданні вказував, що даною ділянкою дороги їхав вперше.
Відтак, саме у зв`язку з діями обвинуваченого ОСОБА_3 відбувся занос автопоїзда та відбулося зіткнення з легковим автомобілем марки «Opel Kadett» під керуванням ОСОБА_6 .
У клопотанні захисник ОСОБА_8 вказує, що «потрібно вирішити питання чи мав водій в момент виникнення небезпеки для руху технічну можливість шляхом гальмування зупинити транспортний засіб до перешкоди, а це можливо встановити лише висновком експертизи на підставі вихідних даних, отриманих під час проведення слідчих експериментів з учасниками ДТП».
Вважає, що захисник дійшов помилкового висновку про виникнення небезпеки для руху саме у водія ОСОБА_3 зважаючи на наступне:
Моментом виникнення небезпеки для водія ОСОБА_6 є момент, коли останній виявив некерованість автопоїзда та початок переміщення такого в зустрічну смугу руху, тобто смугу руху ОСОБА_6 .

Під час допиту в судовому засідання потерпілий ОСОБА_6 вказав, що «побачив тягач за 50 м, почало колисати прицепом. На повороті він побачив, як фуру почало заносити, тоді він з`їхав на обочину та зупинився».
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109/13/3-585ІТ/20 від 28.08.2020 року, зіткнення транспортних засобі Opel Kadett та автопоїзда у складі тягача марки DAF FT XF 105.410 з напівпричепом марки SCHMITZ SCS 27 відбулося в межах ділянки осипу скала жовтого та білого кольорів, уламків пластмаси та кусків шпаклівки з фарбою червоного кольору, що зафіксована зліва від проїзної частини частково на гравійному узбіччі, частково на трав`яному узбіччі та кюветі.
Отже, внаслідок недотримання вимог ПДР України, ігнорування дорожньої обстановки,

погодних умов, особливостей даної ділянки дороги, ОСОБА_3 не впорався з керуванням транспортного засобу та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки Opel Kadett під керуванням ОСОБА_6 .
Таким чином, саме у водія ОСОБА_6 виникла небезпека для руху внаслідок дій ОСОБА_3 , відтак, потерпілим було повністю дотримано вимоги п.12.3. ПДР України.

Захисник у даному клопотанні взагалі не пояснює механізму проведення слідчого експерименту, лише вказує про його проведення як про щось абстрактне. При цьому, для того, щоб відтворити обстановку дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.07.2020 року, потрібно повторно з перевищенням встановленої на даній ділянці дороги швидкістю, при ідентичних погодних умовах допустити занос автопоїзда, що є небезпечним для учасників даної слідчої (розшукової) дії. Окрім цього, між зупинкою ОСОБА_6 автомобіля на обочині та моментом удару пройшов певний час, який враховуючи механізм ДТП, встановити шляхом проведення слідчого експерименту буде неможливо. Також, під час допиту ОСОБА_3 , не вказав конкретних параметрів руху автопоїзда в стані некерованості: рух вправо, вліво, ступінь блокування коліс тощо, щоб визначити час, протягом якого його транспортний засіб перебував у стані заносу.
Зважаючи на обставини та погодні умови, за яких мала місце дорожньо- транспортна пригода, траєкторію руху автопоїзда під керуванням водія ОСОБА_3 проведення слідчого експерименту з метою відтворення обставин даної ДТП неминуче створить загрозу для життя та здоров`я учасників даної слідчої (розшукової) дії та навколишнього середовища. Відтак, проведення такого є недопустимим.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник на стадії досудового розслідування відповідне клопотання не заявляли, відсутні у матеріалах кримінального провадження і рішення про відмову у задоволенні такого клопотання, хоча об`єм доказів їм був відомий.
Щодо необхідності призначення в подальшому в даному кримінальному провадженні судової автотехнічної експертизи зазначив наступне:
В даному кримінальному провадженні вина ОСОБА_3 підтверджується сукупністю інших доказів, а саме: протоколом огляду місця події від 27.07.2020 року; протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу №00736-02901-20 від 08.07.2020 року; протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу №00736-02900-20 від 08.07.2020 року; висновком експерта №СЕ-19/109/13/3-584ІТ/20 від 06.08.2020 року, відповідно до якого несправності, що призвели до стану відмови рульового керування, а саме деформація поперечної рульової тяги, тягача марки DAF FT XF 105.410 та несправності, що призвели до стану відмови робочої гальмівної системи тягача та напівпричепа відповідно у вигляді неможливості закачування повітря у систему внаслідок аварійних пошкоджень тягача не носять експлуатаційного характеру, а виникли в результаті розвитку ДТП; висновком експерта №СЕ-19/109/13/3-585ІТ/20 від 28.08.2020 року, відповідно до якого зіткнення транспортних засобів Opel Kadett та автопоїзда у складі тягача марки DAF FT XF 105.410 з напівпричепом марки SCHMITZ SCS 27 відбулося в межах ділянки осипу скла жовтого та білого кольорів, уламків пластмаси та кусків шпаклівки з фарбою червоного кольору, що зафіксована зліва від проїзної частини частково на гравійному узбіччі, частково на трав`яному узбіччі та кюветі.
Таким чином, проведення судової автотехнічної експертизи в даному кримінальному провадженні є недоцільним.

Враховуючи вищенаведене, просив суд взяти до уваги зазначені доводи та у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про проведення слідчих дій під час судового провадження відмовити в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні також заперечила щодо задоволення клопотання про проведення слідчих дій під час судового провадження, вважає дане клопотання необґруновним.

Суд, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку:

Згідно з ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.

Слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Відповідно до вимог ч.ч.3, 4 ст.333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

З`ясувавши думку учасників процесу щодо заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що дане клопотання захисту направлено на збирання доказів за кримінальним провадженням, так як слідчий експеримент є доказом за кримінальним провадженням, проведення якого допустимо на стадії досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.3 ст.93 КПК України , сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Крім того, така процедура чітко узгоджується з сутністю принципу змагальності, зазначеному в ст. 22 КПК України. Принципом змагальності передбачено самостійне обстоювання як стороною обвинувачення, так і стороною захисту своїх прав, свобод, інтересів. Сторони мають рівні права на збирання та подання суду доказів.

Отримані під час досудового розслідування докази, які містять інформацію щодо з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, були досліджені за участі всіх учасників кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_3 .

Разом з тим, як свідчать надані та досліджені судом матеріали провадження, обвинувачений ОСОБА_3 , з моменту оголошення підозри своїм правом заявити клопотання про проведення слідчих дій протягом усього періоду досудового розслідування не скористався. Жодних підстав та доказів того, що позбавило обвинуваченого, починаючи з часу внесення відомостей до ЄРДР, а саме з 28.07.2020 року скористатися правом надати показання чи заявити клопотання про проведення слідчих дій, в тому числі проведення слідчого експерименту, суду не надано.

Той факт, що між поясненнями потерпілого та обвинуваченого, на думку сторони захисту, є певні розбіжності, не є підставою для проведення слідчого експерименту в порядку ст.333 КПК України, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення підлягають доказуванню не тільки слідчим експериментом, а сукупністю інших належних та допустимих доказів, оцінка яким буде надано судом у нарадчій кімнаті при постановленій вироку.
Також суд зазначає, що згідно зп.12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
При цьому, відповідно до п. 12.2 ПДР України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.
Таким чином, водій повинен дотримуватись обмежень швидкості руху на дорозі, визначених дорожніми знаками.

Обвинувачений надав покази суду, що є його правом, а оцінка належності та допустимості наданих суду доказів у відповідності вимогам ст.87 КПК України буде надана судом в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи те, що захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 в клопотанні та в судовому засіданні не зазначені та не доведені причини, з яких не були здійснені належні дії для встановлення обставин чи їх перевірки на стадії досудового розслідування, на які

вказує захисник в заявленому клопотанні, суд вважає, що в задоволенні клопотання захисника про проведення слідчих дій під час судового провадження у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, слід відмовити.
Крім того, з обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_3 сталося 27.07.2020, тобто минуло більше 10 місяців; невідомо, які відбулися зміни з того часу на місцевості. Слідчий експеримент повинен проводитися в умовах, максимально приближених до умов, в яких сталося ДТП, в тому числі за участю тих же транспортних засобів, з тими же приладами освітлення, у тих же погодних та сезонних умовах.

Таким чином, після ДТП вже пройшов тривалий час, протягом цього часу об`єктивно не міг не змінитися технічний стан автомобілів, що приймали участь у ДТП та отримали пошкодження; не могло не змінитися місце, де сталася ДТП. Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схема до нього, протоколи огляду автомобілів, протоколи перевірки технічного стану автомобілів були складені у присутності обвинуваченого ОСОБА_3 , вони ним підписані; від нього та інших учасників клопотань, зауважень та заяв з приводу змісту протоколів не надходило; не надходило від них відповідних спростувань, зауважень, клопотань під час проведення досудового слідства.

Тому сумнівна можливість та недоведена доцільність перевірки вказаних в клопотанні обставин шляхом проведення слідчого експерименту. Стороною захисту не зазначені причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

Також, суд погоджується з доводами представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 , що проведення слідчого експерименту в умовах, які максимально наближені до тих, що мали місце при ДТП , яка відбулася 27.07.2020 року , потрібно провести при перевищенні встановленої на даній ділянці дороги швидкістю, при ідентичних погодних умовах, допустити занос автопоїзда, що створить небезпеку для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, відтак, проведення такого експерименту є недопустимим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доручення органу досудового розслідування про проведення слідчого експерименту з метою перевірки вказаних в клопотанні обставин по даному кримінальному провадженні є недоцільним та безпідставним, а тому клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 -адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст.ст.2, 240, 333, 369, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 -адвоката ОСОБА_8 про проведення слідчих дій під час судового провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10