Кримінальне провадження №629/3832/21
Номер провадження 1-кп/629/348/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду м. Лозова кримінальне провадження №0000100 від 22.05.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Жовтневе, Близнюківського району, Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок за встановлених органами досудового розслідування обставин, а саме:

На початку квітня 2021 року, близько 17-00 години, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в будинку АДРЕСА_2 , який належить останньому, де вживали алкогольні напої.
В ході розпиття алкогольних напоїв, ОСОБА_6 показав ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посвідчення учасника бойових дій, яке разом із грошовими коштами, перебувало у його гаманці. Помітивши грошові кошти у вказаному гаманці, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаного гаманця. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння потерпілому майнової шкоди і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, із ящику тумбочки, таємно викрала вказаний гаманець, вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/13652-ТВ від 22.06.2021 - 49 гривень 67 копійок, із грошовими коштами у сумі 600 гривень в середині, який належав ОСОБА_6 .
Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 з місця вчинення проступку зникла, викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 649 гривень 67 копійок.
Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 13.07.2021 року щодо визнання нею своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю її захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 також написав заяву 13.07.2021 року, в якій зазначив, що згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд справи обвинувального акту у спрощеному провадженні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому зсіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставин.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000100, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена та її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона в силу ст. 89 КК України не судима, не працює, розлучена, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 13.10.2015 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю, за місцем мешкання характеризується формально задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Із урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального проступку та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.
Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 на досудовому слідстві не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2021 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місцевості 14.06.2021 року, а саме: гаманець чорного кольору із написом «Kameile», банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 .
В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком вісімдесят годин.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ19/121-21/13652-ТВ від 22.06.2021 року у сумі 858 гривень 10 копійок (отримувач ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку UA0020649, код класифікації доходів бюджету 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету - інші надходження).
Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2021 року, а саме на гаманець чорного кольору із написом «Kameile», банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 .
Речові докази по справі: гаманець чорного кольору із написом «Kameile», банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , які перебувають на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 відповідно до зберігальної розписки - залишити у останнього.
Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1