Справа №345/1476/20
Провадження № 1-кп/345/73/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 кримінальне провадження про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого на АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

04.05.2020 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Злочин вчинено за наступних обставин:

ОСОБА_4 17.04.2020 близько 09:00 год. перебував у м. Калуш по вул. Об`їзна, де на прилеглій території знайшов чорний поліетиленовий пакет з написом «BMW», у якому знаходився предмет, схожий на пістолет та бойові припаси до нього.

Усвідомлюючи, що вказаний предмет є вогнепальною зброєю та бойовими припасами до нього, ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне придбання вогнепальної зброї, вирішив привласнити її і взяв з собою вказаний пакет, таким чином здійснив незаконне придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Після цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що незаконно придбаний пістолет та бойові припаси є вогнепальною зброєю та бойовими припасами, маючи умисел на незаконне зберігання вказаних предметів, порушуючи вимоги Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 та п.п. 2, 9, 11 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, переніс їх до місця свого фактичного проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , таким чином здійснив незаконне зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В ході проведення санкціонованого обшуку 20.04.2020 по місцю проживання ОСОБА_4 виявлено та вилучено пістолет «Форт-14 ТП», який згідно висновку експерта від 21.04.2020 є нарізною вогнепальною зброєю. Дана зброя є 9 мм. самозарядним пістолетом «Форт 14ТП» № НОМЕР_2 , під 9 мм патрон до пістолета Макарова 9х18 мм ПМ, який придатний для стрільби.

Також в ході проведення санкціонованого обшуку 20.04.2020 по місцю проживання ОСОБА_4 виявлено та вилучено 11 патронів, які згідно висновку експерта від 23.04.2020 є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 9-мм пістолетними патронами центрального бою до пістолетів конструкції «Макарова» (ПМ) промислового виробництва. Дані патрони призначені для стрільби з пістолетів конструкції «Макарова» (ПМ) та інших видів зброї, патронник яких розрахований під даний патрон. Всі одинадцять патронів придатні для використання (стрільби).

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному поводженні зі зброєю та бойовими припасами, а саме у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Також, 03.06.2020 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що злочин вчинено за наступних обставин:

19.04.2020 близько 16:00 год. ОСОБА_4 із невстановленою слідством особою перебували в АДРЕСА_3 , де у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення квартири АДРЕСА_4 , власником якої являється ОСОБА_6 , в якій зареєстрована та проживає ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до вхідних дверей квартири, незаконно проникли всередину житлової квартири, звідки таємно викрали наступні ювелірні вироби: жіноче кільце із трьома камінцями, 585 проби, вагою 2 грама, 17 розмір, виготовлене зі сплаву на основі золота загальною вартістю 2600 грн., два жіночі кільця із камінцями, вагою 3 грама кожне, 585 проби, 19 розмір, виготовлене зі сплаву на основі золота вартістю 3900 грн. за одне загальною вартістю 7800 грн., чоловічу обручку, вагою 2 грама, 583 проби, 22 розмір, виготовлене зі сплаву на основі золота загальною вартістю 3080,10 грн., хрестик із зображенням розп`яття «Ісуса Христа», вагою близько 5 грама, 925 проби, виготовлене зі сплаву на основі срібла загальною вартістю 55,10 грн., та грошові кошти в сумі 900 доларів США, що по курсу Національного банку України станом на 19.04.2020 становить 24480 грн.

Після чого із викраденим чужим майном, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа покинули приміщення квартири та в подальшому викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 38015,20 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Суд розглядає дане кримінальне провадження у відповідності до вимог ст.337 КПК України, відповідно до якої, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково, підтвердив свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся за вчинене. Вказав, що зброю та припаси до неї знайшов у чорному поліетиленовому пакету із написом «BMW», 17.04.2020 приблизно о 09.00 год. у м. Калуші на вул. Об`їзній.

Водночас, ОСОБА_4 не визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Пояснив суду, що працівниками поліції під час обшуку у його квартирі, срібний хрестик було підкинуто. З даного приводу обвинувачений звертався в органи прокуратури. Також, зразу ж під час обшуку, телефонував матері з приводу належності їй знайденого ювелірного виробу. Вважає, що з працівниками поліції у нього неприязні відносини з приводу конфлікту у клубі, в якому він раніше працював. Крім того, ОСОБА_4 вказав суду, що у період вчинення крадіжки 19.04.2020 близько 16.00 год., він перебував у гостях в свого друга ОСОБА_8 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просила врахувати при призначенні міри покарання за ч. 1 ст. 263 КК України її підзахисному пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, і активне сприяння розкриттю злочину. Також зауважила, що обтяжуючих обставин немає, а тому просила призначити мінімальну міру покарання ОСОБА_4 .

Крім того, оскільки обвинувачений заперечує свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, адвокатом було заявлено клопотання в порядку ст. 89 КПК України про визнання доказів недопустимими, а саме: протоколу обшуку від 20.04.2020; відеозапису до протоколу від 20.04.2020; висновку експерта №924/926/20-28 за результатами судово-трасологічної експертизи слідів взуття від 27.04.2020; висновку експерта №946/20-28 за результатами судово-трасологічної експертизи від 30.04.2020. Доводи адвоката оцінюються судом при дослідженні зазначених документів.

Захисник стверджує, що єдиним доказом причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є хрестик, який нібито знайшли під час обшуку в обвинуваченого. Крім того, свідок ОСОБА_9 не впізнала в обвинуваченому особу, яка виходили із квартири її сусідки. Також, перебування ОСОБА_4 біля будинку, де проживає потерпіла, пояснюється тим, що він знаходився там з метою продажу автомобіля.

На підставі наведеного, адвокат ОСОБА_5 просила виправдати ОСОБА_4 за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просила суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, а за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Прокурор також просила врахувати відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих обставин вчинення злочинів вчинення злочину вперше, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України.

Будучи допитаною з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України, у судовому засіданні та попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила суду, що 19.04.2020 о 16.30 год., повернувшись додому, побачила відчинені двері. В квартирі були перекинуті речі та виявлено відсутність грошових коштів в сумі 900 доларів США та ювелірних виробів. Зі слів сусідки потерпіла дізналась, що із її помешкання виходили два хлопці в масках, одного з яких вона запам`ятала.

29.10.2020 ОСОБА_7 подала суду заяву, в якій просила подальший розгляд кримінальної справи проводити у її відсутності, зазначила, що шкода їй не відшкодована, а тому наполягає на призначенні суворої міри покарання обвинуваченому.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються (викладені в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000444), оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що його вина у вчинені злочину знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України.

Однак, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обставини якого містять виклад в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000217, то в даному випадку судом досліджувались всі докази, надані сторонами процесу.

Так, в ході судового розгляду за клопотанням сторін обвинувачення та захисту в судовому засіданні допитані свідки, досліджені надані суду документи і речові докази, в ході чого встановлені такі обставини:

З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, що були надані стороною обвинувачення, судом встановлено наступне:

19.04.2020 ОСОБА_7 звернулася до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме крадіжки в період часу з 13.00 год. по 17.00 год. із квартири, що на АДРЕСА_5 , грошових коштів в сумі 900 доларів США та ювелірних виробів два жіночі золоті кільця та чоловіча золота обручка (а.с. 53).

Цього ж дня за вказаним фактом розпочато досудове розслідування кримінального провадження №00000217 (а.с. 50).

Також, 19.04.2020 на підставі заяви ОСОБА_7 (а.с. 55) проведено огляд місця події квартири АДРЕСА_6 , в ході якого виявлено та вилучено два сліди взуття та слід пальця руки (а.с. 56-62).

Крім цього, ОСОБА_7 добровільно надала працівникам поліції серцевину нижнього замка вхідних дверей квартири та 4 ключа до неї (а.с. 63).

20.04.2020 на підставі ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.04.2020 (а.с. 98), старшим слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 було проведено обшук у квартирі АДРЕСА_7 , де проживає ОСОБА_4 , в ході якого слідчим виявлено та вилучено: чоловічі кросівки чорного кольору «Sample», розмір -40; чоловічі кросівки чорного кольору «Nike», розмір -44; чоловічі кросівки сірого кольору «aerocore», розмір -43; чоловічі кросівки зеленого кольору «aerocore», розмір -43; чоловічі кросівки сірого кольору «ессо»; чоловічі черевики коричневого кольору «Doowood»; чоловічі кросівки чорного кольору «Athletic»; чоловічі кросівки чорного кольору «Porschedesignsport»; чоловічі кросівки білого кольору «Nike», розмір -46; чоловічі кросівки білого кольору з чорними вставками«Nike», розмір -44; чоловічі кросівки білого кольору «ессо», розмір -42; чоловічі туфлі коричневого кольору «Hogan»; чоловічі кросівки чорного кольору «Adidas»; чоловічі черевики чорного кольору «Columbia»; матерчаті рукавиці чорного кольору з резиновими накладками жовтого кольору; головний убір кепка «Petronas», чорного кольору із маркувальним значком «Mercedes»; посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 ; поліетиленовий прозорий пакет із фольговими відрізками різної форми; куртку чорного кольору «Northpeak»; куртку чорного кольору «bonfire»; куртку чорного кольору «karrimor»; куртку чорного кольору «Russel»; мобільний телефон «Fly», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім картою мобільного оператора № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Prestigio», ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 з сім картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_9 ; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ : НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 ; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ : НОМЕР_13 з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_14 ; мобільний телефон «LG», ІМЕІ : НОМЕР_15 ; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ : НОМЕР_16 , ІМЕІ 2: НОМЕР_17 ; мобільний телефон «Iphone», ІМЕІ : НОМЕР_18 з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_19 ; радіостанцію «Motorola» s/n НОМЕР_20 ; радіостанцію «Motorola» s/n 752TQB18834042; радіостанцію «Кенвуд»s/n66981149; радіостанцію «Кенвуд»s/n66981151; зарядний пристрій до радіостанції «Кенвуд», W08-0969 ; зарядний пристрій до радіостанції «Motorola»; зарядний пристрій до радіостанції «Motorola», WPLN4137BR0338MTB02; форменний одяг поліцейського (штани, сорочка, головний убір, піджак та галстук); дві сережки з червоними камінцями; ланцюжок жовтого кольору; хрестик; кулон; срібний хрестик; дві монети жовтого кольору; 9 магнітних ключів; 5 металевих предметів різної форми, зовні схожі на відмички; саморобний пристрій у липучій стрічці синього кольору; флеш носій сріблястого кольору 16Gb; предмет схожий на пістолет, з маркуванням ФОРТ-14 ТП, кал.9 мм, на затворі № НОМЕР_21 , на рамці № НОМЕР_22 ;11 предметів циліндричної форми, схожих на патрони (а.с. 99-101).

У даному протоколі також, зокрема, зазначено: «на ліжку у кімнаті, під одіялом виявлено срібний хрестик.» (абзац 3 сторінки 4 протоколу).

У судовому засіданні судом було оглянуто носій інформації із відеозаписом проведення вищевказаної слідчої дії. Однак, сам факт виявлення срібного хрестика відеокамерою не зафіксовано (а.с. 103).

Конституційний Суд України у рішенні № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року у справі №1-31/2011 за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення ч. 3 ст. 62 Конституції України вказав, що визнаватися допустимими і використовуватись як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд, при ухваленні судового рішення.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 104 КПК України, запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, враховуючи, що факт виявлення срібного хрестика не був чітко зафіксований за допомогою відеозапису, суд, на підставі ст. 89 ч.2 КПК України, визнає даний доказ недопустимим в частині доведеності вини ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу огляду речей від 21.04.2020, в присутності понятих було розпаковано поліетиленовий пакет чорного кольору, в середині якого знаходились наступні речі: дві сережки з червоними камінцями, ланцюжок жовтого кольору, хрестик жовтого кольору, кулон, срібний хрестик, дві монети жовтого кольору. Срібний хрестик був упакований в паперовий конверт для подальшого направлення на проведення товарознавчої експертизи (а.с. 66, том №1).

21.04.2020 потерпіла ОСОБА_7 впізнала викрадений у неї срібний хрестик, пред`явлений слідчим для впізнання (а.с. 67-68).

Із висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи №СЕ-19/109/14/2-274ТВ/20 від 30.04.2020 вбачається, що ринкова вартість (на момент вчинення кримінального правопорушення 19.04.2020), зокрема, підвіски у вигляді хрестика з розп`яттям вагою 4,65 г., виготовленого зі сплаву на основі срібла, що відповідає 925 пробі, в непошкодженому стані, придбаного 8 років тому, за закупівельними цінами НБУ на дорогоцінні метали в брухті становить 55,10 грн. (а.с. 70-77).

Зазначені вище докази хоча і є допустимими, однак не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому судом до уваги не приймаються.

Згідно висновку експерта за результатами судово-трасологічної експертизи слідів взуття №924/926/20-28 від 27.04.2020, два сліди підошви взуття на світлій та темній дактилоскопічних плівках, вилучені при огляді місця події, придатні для ідентифікації за загальними ознаками; слід підошви взуття на темній дактилоскопічній плівці міг бути залишений підошвами взуття кросівок «SAMPLE SS», «aerogore» (зеленого кольору) з пакету №4 та «aerogore», «SAMPLE SS» (темно-сірого кольору) з пакету №7, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 79-86).

Відповідно до висновку експерта за результатами судово-трасологічної експертизи №946/20-28 від 30.04.2020, на внутрішніх поверхнях циліндрового механізмів замка (поверхнях ключової шпарини довшого поворотного циліндру), наданого на дослідження, є сліди дії сторонніх предметів не придатні для ідентифікації знаряддя; даний двосторонній циліндровий механізм замка технічно справний та працездатний; він міг бути відімкнутий сторонніми предметами (відмичками, заготовками тощо); в ключовій шпарині довшого поворотного циліндру замка виявлено згорток фольги, яка використовується при відмиканні замка способом «перфосамоімпресії); відмички (заготовки) та відрізки фольги, вилучені під час обшуку у гр. ОСОБА_4 можуть застосовуватись при відмиканні циліндрових механізмів замків, в тому числі і досліджуваного; вирішити питання чи саме ними залишені сліди злому на внутрішній поверхні досліджуваного циліндрового механізму не надається за можливе по причині непридатності слідів для ідентифікації (а.с. 90-94).

Суд критично оцінює дані висновки експертів та не бере їх до уваги, так як вони є неоднозначними, не є категоричними, а альтернативними, тобто містять тільки припущення. Водночас, рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

09.05.2020 із свідком ОСОБА_9 був проведений слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, вказаних у протоколі допиті. Під час слідчої дії свідок показала як виходила із своєї квартири АДРЕСА_8 , та на сходовій площадці зустріла двох незнайомих хлопців, худорлявої статури, віком приблизно 25 років, які виходили із квартири АДРЕСА_4 . Один із хлопців був ростом 180 см. (волосся коротко стрижене, чорного кольору; на обличчі з правої сторони мав прищі та почервоніння), інший 170 см. Молоді люди були одягнуті в темний одяг, на обличчі мали чорні медичні маски. Хлопці спускались сходами, а свідок ліфтом. Уже перебуваючи на вулиці ОСОБА_9 не звернула уваги чи виходили вони із під`їзду (а.с. 64-65). Результати зазначеної слідчої дії дають підстави вважати про вчинення кримінального правопорушення, проте жодного доказового значення про причетність ОСОБА_4 до нього не мають.

Судом також взято до уваги, що у потерпілої ОСОБА_7 було викрадено 900 доларів США та ювелірні вироби два жіночі золоті кільця та чоловічу золоту обручку. Однак, місцезнаходження даних речей органом досудового розслідування не встановлено. Крім того, в заяві потерпілої не вказано про викрадення срібного хрестика, який був в подальшому знайдений під час обшуку в ОСОБА_4 .

Докази винуватості ОСОБА_4 , на які посилалася прокурор ретельно перевірені в судовому засіданні та належним чином оцінені з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності.

Інших доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України стороною обвинувачення не надано і у зв`язку з тривалим розглядом вказаної справи суд приходить до висновку, що всі можливості отримання будь-яких достовірних доказів вичерпані.

В свою чергу, допитані у судовому засіданні у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і завідомо неправдиві показання, свідки дали наступні покази.

Свідок ОСОБА_12 вказав суду, що 17.04.2020 купив у ОСОБА_4 автомобіль марки VW Passat. Даний транспортний засіб знаходиться у дворі будинку, де сталася крадіжка, так як саме там проживає свідок.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що являється сусідкою потерпілої. Про крадіжку із квартири останньої їй стало відомо зі слів сусіда. Щодо обставин вчинення злочину їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_9 , яка також є сусідкою потерпілої, зазначила суду, що 19.04.2020 в післяобідній час, побачила двох хлопців у чорних масках, які виходили із квартири ОСОБА_7 . В одного з них було часткове почервоніння обличчя та прищі. Однак, достовірно сказати, що хтось з цих людей був обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , не може. Обвинувачений відрізнявся від них статурою і зростом.

Свідок ОСОБА_14 , яка була присутньою під час проведення обшуку працівниками поліції за місцем проживання обвинуваченого в якості понятої, вказала суду, що під час проведення згаданої слідчої дії вилучили ряд речей, серед яких і знайдений у дивані пістолет та патрони. По часу обшук тривав приблизно чотири години. Уже в самому кінці хтось із поліцейських повідомив, що знайшов хрестик у ліжку. Сама свідок не бачила чи даний хрестик підкинули, чи він дійсно був знайдений. В цей час ОСОБА_4 категорично заперечив, що це його ювелірний виріб і відразу ж зателефонував до своєї матері, щоб уточнити чи він їй не належить.

Аналогічні покази дав суду свідок ОСОБА_15 , який також був залучений в якості понятого під час проведення обшуку працівниками поліції за місцем проживання обвинуваченого. Свідок зазначив, що хрестик випав із білизни, яку витрушував на ліжку слідчий.

Свідок ОСОБА_16 , яка являється матір`ю обвинуваченого, пояснила суду, що 19 та 20 квітня 2020 перебувала в селі, а її син в м. Калуш, за місцем їхнього проживання. 20.04.2020 їй зателефонував останній і запитав про належність срібного хрестика, про що свідок заперечила.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які є працівниками Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та які проводили обшук за місцем проживання обвинуваченого, повідомили суду, що слідча дія проводилась безперервно, за участі понятих. Під час обшуку було виявлено та вилучено пістолет, патрони, сліди взуття, відмички та срібний хрестик. ОСОБА_4 категорично заперечив належність йому ювелірного виробу, дзвонив до своєї мами, щоб з`ясувати чи він їй не належить. Працівники поліції не могли пояснити суду, чому оператор о/у СКП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_19 , не зафіксував на відео зйомці моменту знайдення ОСОБА_17 срібного хрестика, а знімав огляд ОСОБА_18 раніше вже оглянутого гаманця.

Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України сторонами відносно допитаних судом свідків для доведення недостовірності їх показань, як то показання, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх, суду надано не було.

Покази допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 підтверджують факт таємного викрадення належного їй майна, однак не доводять вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 також не підтверджують причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України. Водночас, суд бере до уваги те, що свідок ОСОБА_9 не впізнала в обвинуваченому особу, яка виходила з квартири потерпілої, навпаки стверджувала, що це не він. Крім того, свідок ОСОБА_12 пояснив можливість перебування ОСОБА_4 у дворі будинку, де було скоєно злочин. Зазначене також підтверджується копією довіреності, долученої адвокатом ОСОБА_5 про належність ОСОБА_12 автомобіля, який планував купити у нього її підзахисний (а.с. 196, 197).

Варто зазначити, що покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтверджують правильність висновку суду про визнання недопустимим доказу протоколу обшуку та додатку до нього. Водночас, вказане не спростоване у судовому засіданні ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які проводили дану слідчу дію працівниками Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, а також висновком службового розслідування про відсутність протиправних чи незаконних дій з боку працівників поліції під час проведення обшуку (а.с. 199-202).

У судове засідання також неодноразово викликався свідок ОСОБА_20 (обвинувачений стверджує, що перебував із свідком на момент вчинення крадіжки), однак, так як останній знаходиться за межами України, сторона обвинувачення відмовилась від його допиту у судовому засіданні. Також, прокурор відмовилась від допиту свідка ОСОБА_19 , який являвся оперативним працівником Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та був присутній під час проведення обшуку у ОСОБА_4 , зокрема, здійснював відео фіксацію слідчої дії.

На підставі частини 1ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню серед іншого подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого та прокурора.

За ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Бербера, Мессеге и Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до роз`яснень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку", обвинувальний ухил при вирішенні питання про винуватість чи невинуватість підсудного є неприпустимим. Всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь підсудного.

Суд вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення.

Статтею 368 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, повинен вирішити низку питань, до яких зокрема, віднесені питання, чи містять діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Оцінивши в сукупності вказані обставини та докази, які покладені в основу обвинувачення, суд визнає, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , однак в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення саме ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і на даний час вичерпані всі можливості отримання будь-яких достовірних доказів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.

Враховуючи викладене, а також виходячи з вимог ст.62 Конституції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 необхідно визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.3 КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведенням, що дане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Водночас, оскільки ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд визначає йому міру покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків), яке, відповідно до ст.12 КК України (в редакції станом на момент вчинення злочину) відноситься до категорії тяжких злочинів, позицію сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він повністю визнав себе винуватим, розкаявся за вчинене, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не числиться, раніше не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, злочином не спричинена будь-яка шкода.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно із ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Крім того, судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, а саме, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З урахуванням викладеного, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме такого покарання буде необхідно і достатньо для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні станом на даний час відсутній, підстав для його визначення у суду немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішувати відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.3 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Скасувати повністю арешт накладений ухвалою слідчого судді на: чоловічі кросівки чорного кольору «Sample», розмір -40; чоловічі кросівки чорного кольору «Nike», розмір -44; чоловічі кросівки сірого кольору «aerocore», розмір -43; чоловічі кросівки зеленого кольору «aerocore», розмір -43; чоловічі кросівки сірого кольору «ессо»; чоловічі черевики коричневого кольору «Doowood»; чоловічі кросівки чорного кольору «Athletic»; чоловічі кросівки чорного кольору «Porschedesignsport»; чоловічі кросівки білого кольору «Nike», розмір -46; чоловічі кросівки білого кольору з чорними вставками«Nike», розмір -44; чоловічі кросівки білого кольору «ессо», розмір -42; чоловічі туфлі коричневого кольору «Hogan»; чоловічі кросівки чорного кольору «Adidas»; чоловічі черевики чорного кольору «Columbia»; матерчаті рукавиці чорного кольору з резиновими накладками жовтого кольору; головний убір кепка «Petronas», чорного кольору із маркувальним значком «Mercedes»; посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 ; поліетиленовий прозорий пакет із фольговими відрізками різної форми; куртку чорного кольору «Northpeak»; куртку чорного кольору «bonfire»; куртку чорного кольору «karrimor»; куртку чорного кольору «Russel»; мобільний телефон «Fly», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім картою мобільного оператора № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Prestigio», ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 з сім картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_9 ; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ : НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 ; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ : НОМЕР_13 з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_14 ; мобільний телефон «LG», ІМЕІ : НОМЕР_15 ; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ : НОМЕР_16 , ІМЕІ 2: НОМЕР_17 ; мобільний телефон «Iphone», ІМЕІ : НОМЕР_18 з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_19 ; радіостанцію «Motorola» s/n НОМЕР_20 ; радіостанцію «Motorola» s/n 752TQB18834042; радіостанцію «Кенвуд»s/n66981149; радіостанцію «Кенвуд»s/n66981151; зарядний пристрій до радіостанції «Кенвуд», W08-0969 ; зарядний пристрій до радіостанції «Motorola»; зарядний пристрій до радіостанції «Motorola», WPLN4137BR0338MTB02; форменний одяг поліцейського (штани, сорочка, головний убір, піджак та галстук); дві сережки з червоними камінцями; ланцюжок жовтого кольору; хрестик; кулон; срібний хрестик; дві монети жовтого кольору; 9 магнітних ключів; 5 металевих предметів різної форми, зовні схожі на відмички; саморобний пристрій у липучій стрічці синього кольору; флеш носій сріблястого кольору 16Gb; предмет схожий на пістолет, з маркуванням ФОРТ-14 ТП, кал.9 мм, на затворі № НОМЕР_21 , на рамці № НОМЕР_22 ;11 предметів циліндричної форми, схожих на патрони.

Речові докази:

чоловічі кросівки чорного кольору «Sample», розмір -40; чоловічі кросівки чорного кольору «Nike», розмір -44; чоловічі кросівки сірого кольору «aerocore», розмір -43; чоловічі кросівки зеленого кольору «aerocore», розмір -43; чоловічі кросівки сірого кольору «ессо»; чоловічі черевики коричневого кольору «Doowood»; чоловічі кросівки чорного кольору «Athletic»; чоловічі кросівки чорного кольору «Porschedesignsport»; чоловічі кросівки білого кольору «Nike», розмір -46; чоловічі кросівки білого кольору з чорними вставками«Nike», розмір -44; чоловічі кросівки білого кольору «ессо», розмір -42; чоловічі туфлі коричневого кольору «Hogan»; чоловічі кросівки чорного кольору «Adidas»; чоловічі черевики чорного кольору «Columbia»; матерчаті рукавиці чорного кольору з резиновими накладками жовтого кольору; головний убір кепка «Petronas», чорного кольору із маркувальним значком «Mercedes»; посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 ; поліетиленовий прозорий пакет із фольговими відрізками різної форми; куртку чорного кольору «Northpeak»; куртку чорного кольору «bonfire»; куртку чорного кольору «karrimor»; куртку чорного кольору «Russel»; мобільний телефон «Fly», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім картою мобільного оператора № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Prestigio», ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 з сім картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_9 ; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ : НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 ; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ : НОМЕР_13 з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_14 ; мобільний телефон «LG», ІМЕІ : НОМЕР_15 ; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ : НОМЕР_16 , ІМЕІ 2: НОМЕР_17 ; мобільний телефон «Iphone», ІМЕІ : НОМЕР_18 з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_19 ; радіостанцію «Motorola» s/n НОМЕР_20 ; радіостанцію «Motorola» s/n 752TQB18834042; радіостанцію «Кенвуд»s/n66981149; радіостанцію «Кенвуд»s/n66981151; зарядний пристрій до радіостанції «Кенвуд», W08-0969 ; зарядний пристрій до радіостанції «Motorola»; зарядний пристрій до радіостанції «Motorola», WPLN4137BR0338MTB02; форменний одяг поліцейського (штани, сорочка, головний убір, піджак та галстук); дві сережки з червоними камінцями; ланцюжок жовтого кольору; хрестик; кулон; срібний хрестик; дві монети жовтого кольору; 9 магнітних ключів; флеш носій сріблястого кольору 16Gb, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути володільцям;

предмет схожий на пістолет, з маркуванням ФОРТ-14 ТП, кал.9 мм, на затворі № НОМЕР_21 , на рамці № НОМЕР_22 ;11 предметів циліндричної форми, схожих на патрони, 5 металевих предметів різної форми, зовні схожі на відмички; саморобний пристрій у липучій стрічці синього кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз зброї в сумі 3 269 грн.

Витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 817,25 грн. та трасологічних експертиз в розмірі 7 518,24 грн. віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя