ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/350/21 Номер провадження 11-сс/814/683/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
слідчого ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 30 липня 2021 року.

Цією ухвалою частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_10 , змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 204 300 грн., та з покладенням передбачених ст.194 КПК України обов`язків.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він, перебуваючи тривалий проміжок часу в місці попереднього ув`язнення, підтримуючи злодійські традиції, не бажаючи ставати на шлях виправлення, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, що визначають порядок утримання осіб під вартою в місцях попереднього ув`язнення ,а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості , здобув повагу та авторитет серед осіб, які утримуються пі вартою в Державній установі „Полтавська УВП №23 як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу.
Так, ОСОБА_9 , нехтуючи обов`язками особи, взятої під варту, та з метою здобуття та зміцнення авторитету серед осіб, які утримуються в ДУ „Полтавська УВП №23, та інших осіб, схильних до вчинення кримінальних правопорушень, неодноразово порушував режим утримання, через що адміністрацією установи 17 разів піддавався заходам стягнення.
В подальшому, під час перебування під вартою в Державній установі „Полтавська УВП №23, ОСОБА_9 , маючи попередньо здобутий серед осіб, які утримуються у вказаній установі, авторитет як особи, яка веде „правильний для „злодійських традицій спосіб життя, за невстановлених обставин, був „призначений кримінальним авторитетом особою, яка уповноважена наглядати за додержанням загальноприйнятих в злочинному світі правил поведінки, так званим „смотрящим за зоною, тобто Державною установою „Полтавська УВП №23.
Призначення ОСОБА_9 „смотрящим відбулось з метою матеріального забезпечення та координації злочинної діяльності на території даної установи, накопичення та утримання коштів, майна чи інших активів (доходів від них),тобто так званого „злодійського общака, подальшого розподілу коштів та майна серед осіб, які утримуються в установі, у тому числі заборонених наркотичних засобів та психотропних речовин, здійснення злочинного впливу. При цьому, ОСОБА_9 встановив загально-визначені правила поведінки серед ув`язнених та вимагав їх безумовного дотримання вказаними особами. Будь-який спротив дотриманню встановлених ОСОБА_9 правил, негайно подавлявся як ним особисто, так і іншими наближеними до нього та визначеними ним ув`язненими шляхом застосування фізичного та психологічного насильства.
Таким чином, ОСОБА_9 , в період часу з 22.07.2016 року по 26.04.2021 року, завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям, сприяв, спонукав, координував та здійснював інший вплив на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності.
Крім того, 21.11.2020 року ОСОБА_9 , перебуваючи під вартою в умовах Державної установи „Полтавська УВП №23, користуючись набутим авторитетом та повагою, з метою наповнення так званого „злодійського общака, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, підійшов до особи зі зміненими біографічними даними ОСОБА_11 , який теж на той час утримувався під вартою, та вказав на необхідність сплати ним грошових коштів за „спосіб життя на волі.
В подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та забезпечення необхідних для досягнення такої мети умов утримання ОСОБА_11 з можливістю вчинення щодо нього психологічного впливу та залякування, за сприяння ОСОБА_9 , останнього з дільниці карантину було переведено до камери, в якій перебував інший ув`язнений ОСОБА_12 .
В свою чергу, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та за вказівкою останнього, перебуваючи в одній камері установи, продовжував погрожувати фізичною розправою, здійснювати фізичний та психологічний вплив відносно ОСОБА_11 з метою спонукання його до виконання пред`явленої вимоги та перерахування грошових коштів в сумі 10 000 грн. на банківську карту, яка належить ОСОБА_13 .
Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, 29.11.2020 року ОСОБА_11 , через особу зі зміненими анкетними даними ОСОБА_14 , здійснив перерахунок грошових коштів в розмірі 10 000 грн. на вказану банківську картку.
Не зупинившись на досягнутому, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , погрожуючи насильством, продовжуючи вимагати грошові кошти у ОСОБА_11 , примусили останнього перерахувати грошові кошти в сумі 2 000 грн. на банківську карту ОСОБА_15
02.03.2021 року під час проведення спеціального слідчого експерименту особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_14 перерахувала грошові кошти в сумі 2 000 грн. на банківську карту, яка належить дружині ОСОБА_12 ОСОБА_15
06.08.2020 відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.255-1 КК України, внесено до ЄРДР за №0000412.
26.04.2021 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.255-1 КК України.
23.06.2021 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава продовжено строк досудового розслідування до 4-х місяців, тобто до 26.08.2021 року.
25.06.2021 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава підозрюваному ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23.08.2021.
Мотивуючи прийняте рішення про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та з огляду на те, що ОСОБА_9 в межах іншого кримінального провадження перебуває під вартою понад 5 років та на даний час йому визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, дійшов висновку про можливість у цьому кримінальному провадженні при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити розмір застави.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні клопотання захисника відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Вказав, що матеріали провадження містять достатні докази стосовно наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.255-1 КК України, та наявності ризиків, передбачених ч.2 ст.177 КПК України, що є підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_9 , які вважали за необхідне закрити апеляційне провадження, оскільки, на їх думку, рішення слідчого судді про зміну запобіжного заходу оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.
У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.
За змістом кримінального процесуального закону слідчий суддя, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, має враховувати ті обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу чи про які слідчому судді на той час було невідомо.
Таких обставин не наводиться ні в клопотання захисника, ні в ухвалі слідчого судді.
При цьому висновок слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді застави здатен запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, не ґрунтується на встановлених обставинах кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється.
Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, не має постійних джерел для існування та міцних соціальних зв`язків. При цьому ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за один з яких йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Про наявність ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, але на шлях виправлення не став та знову підозрюється у скоєнні умисних злочинів проти власності та громадської безпеки в період перебування в умовах ізоляції та під час розгляду судом обвинувального акту щодо вчинення інших тяжких та особливо тяжких злочинів. Ці обставини можуть свідчити про його схильність до антисоціальної поведінки та вчинення правопорушень.
ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб злочину, пов`язаного з погрозою фізичної розправи, умисного злочину проти власності та громадської безпеки, а тому існує ризик того, що він зможе незаконно впливати на потерпілих, свідків та осіб, анкетні дані яких йому відомі.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатний запобігти вказаним ризикам.
Інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання слідчого судді на тривалий строк перебування ОСОБА_9 під вартою, оскільки у даному кримінальному провадженні йому було обрано запобіжний захід лише 26.04.2021.
Жодних даних про те, що зменшились чи відпали ризики, які були встановлені при обранні запобіжного заходу та при його продовженні, клопотання захисника не містить і колегією суддів не встановлено.
Наявність даних, що позитивно характеризують особу підозрюваного, не спростовує висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, на думку колегії суддів, є обґрунтованим у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
Отже, висновок слідчого судді про можливість заміни запобіжного заходу та визначення розміру застави є помилковим.
Є безпідставними і доводи захисника про необхідність закриття апеляційного провадження, оскільки ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу не підлягає перегляду в апеляційному суді, з огляду на таке.

Норми ст.309 КПК України передбачають вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Змінивши запобіжний захід, слідчий суддя фактично замість попереднього запобіжного заходу у виді тримання під вартою обрав новий запобіжний захід тримання під вартою із визначенням застави. Таке рішення слідчого судді відповідно до положень ст.309 КПК України підлягає оскарженню.

Цей висновок колегії суддів узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 17.05.2021 року у провадженні №335/9520/19, відповідно до якої поняття „застосування запобіжного заходу охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу на більш м`який або навпаки, що фактично являє собою обрання іншого запобіжного заходу.

Отже, ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу може бути предметом оскарження і перегляду в суді апеляційної інстанції. При цьому, сторони кримінального провадження мають право на оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до ч.1 ст.309 КПК України.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової, якою в задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити та вважати обраним відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 30 липня 2021 року щодо ОСОБА_9 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 відмовити.
Вважати обраним ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 25.06.2021 року щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави до 23.08.2021 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4