Провадження № 1-кп/337/110/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, освіта базова середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

11.09.2020 року приблизно о 01-00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на ділянці місцевості, розташованій між будинком №39 по пр. Ювілейному у м. Запоріжжі та зупинкою громадського транспорту по пр. Ювілейному у м. Запоріжжі, під час сварки з колишньою дружиною ОСОБА_4 , діючи умисно, наніс останній один удар кулаком правої руки в область підборіддя, від якого вона впала на асфальт, після цього ОСОБА_5 наніс ще 3 удари ногами по ногам потерпілої чим спричинив останній садна в лівій тім`яній ділянці, на слизовій оболонці нижньої губи праворуч, синці в підборідній ділянці праворуч, на передній поверхні правого передпліччя в нижній третині, на внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав частково, пояснив суду, що 11.09.2020 року приблизно о 01-00 годині разом з матір`ю повертався з гостей додому на таксі, напроти зупинки по пр. Ювілейному, 39, зустрів колишню дружину, запитав чому вона залишила дитину одну, на що вона відповіла, що це не його справа, відвів її за кіоск, розмовляли на підвищених тонах, не стримався та вдарив, потерпіла впала і вдарилася головою, втратила свідомість. Обвинувачений присів до неї, припідняв її голову і приводив до тями, потім приїхала швидка допомога. Ногами її не бив, вдарив внутрішньою стороною долоні в область обличчя, можливо в підборіддя, але скоріш всього в щелепу.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за викладених у обвинувальному акті, і встановлених судом обставинах, в повній мірі підтверджується поясненнями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_6 , наданими стороною обвинувачення, і дослідженими у судовому засіданні, доказами.

Опитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 10.09.2020 року до неї приїхала в гості подруга, посиділи, поклали дітей спати і вже 11.09.2020 року вийшла за цигарками і кавою до кіоску на зупинці по АДРЕСА_2 . В цей час підійшов обвинувачений разом з матір`ю і запитав з приводу дитини. Потерпіла вказала, що це не його справа, і той сказав, що з нею розбереться, почав підходити, змістились за кіоск де обвинувачений вдарив її по руці з браслетом який розсипався. Потерпіла опустила голову і відчула удар кулаком у підборіддя, від удару втратила свідомість. Пам`ятає, що обвинувачений бив її по обличчю, потім знову втратила свідомість. Прийшла у свідомість коли приїхали лікарі і давали їх нюхати нашатирний спирт. Після цього, потерпіла відчувала біль у ногах, там були синці, дві доби лежала.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що у період з 10 на 11 вересня 2020 року вона працювала у кіоску по АДРЕСА_2 . Біля 01-00 годин підійшла потерпіла, взяла каву, потім підійшов обвинувачений з матір`ю, які були усильному алкогольному сп`янінні. Матір обвинуваченого скупилась та відійшла в сторону, і розмовляла з кимось зліва кіоску. Обвинувачений побачив потерпілу і у них виникла словесна перепалка. Обвинуваченому не сподобалось, що потерпіла вийшла до кіоску у такий час і казав, що з нею розбереться. Далі свідок побачила як вони попрямували за кіоск з правої сторони, обвинувачений розмахував руками, а потерпіла відмахувалась від нього. Свідок вийшла з кіоску і побачила як обвинувачений вдарив кулаком потерпілу у обличчя в область підборіддя. Потерпіла впала і вдарилась головою об асфальт. На зупинці були ще люди, та свідок крикнула щоб викликали швидку допомогу. Обвинувачений сказав, що швидкої не треба і вдарив потерпілу по ногам біля 4 разів, також давав їй ляпасів. Потім присів біля неї, припідняв потерпілу, яка була без свідомості.

Провина підтверджується, письмовими доказами:

-17.09.2020 року дільничним офіцером Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області прийнято заяву від ОСОБА_4 про спричинення тілесних ушкоджень 11.09.2020 року о 01-00 годин біля будинку АДРЕСА_2 від колишнього чоловіка ОСОБА_5
-висновком експерта № 1107 від 09.10.2020 року, відповідно до якого, садна в лівій тім`яній ділянці, на слизовій оболонці нижньої губи праворуч, синці в підборідній ділянці праворуч, на передній поверхні правого передпліччя в нижній третині, на внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині у ОСОБА_4 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи, в наданій медичній документації та зі слів освідуваної. Враховуючи локалізацію, кількість та взаєморозташування наявних ушкоджень, ОСОБА_4 було нанесено не менше 5-ти травматичних впливів.
За результатами судового розгляду, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного.
Так, суд вважає показання потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_6 такими, що узгоджуються між собою, зокрема, в частині того, що обвинувачений, в ході конфлікту, умисно наніс потерпілій удар у підборіддя, від якого остання втратила свідомість, та ще наносив удари по ногам.
Вирішуючи питання про те, чи могли тілесні ушкодження, що виявлені у потерпілої, утворитися внаслідок зазначеної взаємодії, суд виходить з наступного.
Суд враховує, що обстеження потерпілої лікарем експертом на предмет виявлення тілесних ушкоджень відбулося незадовго після подій.
Окрім того суд, вважає показання потерпілої та свідка такими, що узгоджуються між собою, зокрема, в частині завдання тілесних ушкоджень, при цьому суд враховує, що експертом у висновку було зазначено, що тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, давність утворення не суперечить строку, вказаному освідуваною.
За умови, що обвинувачений визнав наявність конфліктної ситуації між ним та потерпілою, а також підтвердив нанесення удару, у суду відсутні підстави сумніватись у показаннях потерпілої, оскільки вони узгоджуються із висновком експерта щодо локалізації, характеру виявлених тілесних ушкоджень.
Опитана у судовому засіданні, за клопотанням обвинуваченого, свідок ОСОБА_7 пояснила, що 10.09.2020 року вона була у подруги в гостях, за нею приїхав син обвинувачений і поїхали до дому на таксі. При їхали на зупинку по проспекту Ювілейному, підійшли до кіоску. Біля кіоску знаходилась потерпіла. Обвинувачений пішов до неї, а свідок підійшла до кіоску і говорила з продавцем, взяла пива, сигарети, і почула шум за кіоском. Пройшла за кіоск, і побачила що потерпіла сиділа на землі, була у свідомості, очі були розплющені. Свідок спитала що трапилось та її «послали», вона розвернулась і пішла. Що відбувалось за кіоском не бачила. Також наполягала, що свідок ОСОБА_6 не могла нічого бачити, так як була у кіоску і розмовляла з нею.

До пояснень свідка ОСОБА_7 , яка являється матір`ю обвинуваченого, та певним чином зацікавлена у результатах розгляду справи, суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються поясненнями потерпілої.
При цьому у суду немає підстав ставити під сумнів показання свідка ОСОБА_6 стосовно обставин спричинення тілесних ушкоджень, оскільки в судовому засіданні вона була приведена до присяги, попереджена про кримінальну відповідальність, ніяких стосунків з учасниками кримінального провадження не підтримує. В судовому засіданні надавала чіткі та послідовні показання, у тому числі і під час одночасного допиту, її свідчення об`єктивно узгоджуються з обставинами, встановленими під час дослідження доказів у їх сукупності. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б спростовували її показання і давали підстави вважати, що вона обмовляє обвинуваченого. Таких доказів не було надано суду і при розгляді кримінального провадження.

Часткове визнання своєї провини, та пояснення обвинуваченого, що він не бив потерпілу по ногах суд розцінює як намагання певним чином пом`якшити відповідальність за скоєне, оскільки вони спростовуються наданими суду доказами, сумніватися в об`єктивності яких у суду немає підстав, оскільки показання потерпілої, свідка є послідовними, узгоджуються між собою, а також об`єктивно підтверджуються висновком експерта.
При встановлених обставинах, оцінивши надані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена, і наданих доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , не виявлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступень тяжкості скоєного, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, згідно ст. 125 КК України (з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»), відноситься до категорії проступків.
ОСОБА_5 , раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не має джерела доходу, має постійне місце проживання, під спостереженням у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.

Суд враховує позицію потерпілої, яка фактично вказала на необхідність призначення ОСОБА_5 відповідного покарання, не вказуючи на можливість застосування саме м`якого покарання.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без призначення найсуворішого покарання, і погоджується з позицією прокурора про призначення покарання у вигляді громадських робіт, що суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення, та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 60(шістдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: