Єдиний унікальний номер справи 201/2557/21
Номер провадження 1-кс/201/858/2021
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року

слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , поданого у рамках кримінального провадження № 0000086, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно не непрацевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

Слідчий Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000086, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2021 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000086 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Подане клопотання вмотивоване тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 13 березня 2021 року, приблизно о 15 годині, він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше незнайомим потерпілим на ім`я ОСОБА_7 , діючи умисно, наніс останньому два удари кулаком правої руки в голову, від яких потерпілий впав на підлогу та втратив свідомість, після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс три удари правою ногою у голову потерпілому. Далі, з метою приховування кримінального правопорушення підозрюваний взяв потерпілого, який був у непритомному стані, за нижні кінцівки, витяг з квартири АДРЕСА_4 та залишив на сходовому майданчику між третім та четвертим поверхами. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми, мозкова кома, субдуральна гематома, перелам відростків шийних 5-6 хребців, які за своїм характером є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Дій ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисне тілесне ушкодженні, небезпечне для життя в момент заподіяння.

За фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень розпочато досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2021 року за № 0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

13 березня 2021 року о 21 годині 15 хвилин підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол від 13 березня 2021 року.

14 березня 2021 року слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_4 має бути застосований саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Так, підозрюваному на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що загрожує останньому у разі визнання винуватим в інкримінованому злочині, при цьому, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому існують ризики можливих спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також, слідчий посилається у клопотанні на те, що підозрюваний знає анкетні відомості свідків та потерпілого, а тому може здійснювати моральний та фізичний тиск на вказаних осіб з метою уникнення відповідальності за тяжкий злочин.

За наведених обставин, на переконання слідчого, що погоджено з прокурором, інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим у клопотанні ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з викладених у клопотанні мотивів та просив його задовольнити.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому існують передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України заявлені у клопотанні ризики, які, на його переконання, є повністю доведеними.

Додав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є недоцільним, оскільки не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України зазначив, що вину у скоєнні інкримінованого злочину визнає, пояснивши, що анкетні дані потерпілого йому невідомі, окрім його ім`я ОСОБА_7 . 12 березня 2021 року в перший раз побачив потерпілого у квартирі свого дядька. Наступного дня 13 березня 2021 року додому повернулася його дівчина ОСОБА_8 , яка була у стурбованому стані та поскаржилася на чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , який в цей день чіплявся до неї, смикав за куртку та пошкодив її сумку. Пізніше, в той же день його дядько ОСОБА_9 повернувся додому, разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_7 , котрого він вже бачив напередодні. Побачивши цього чоловіка, його дівчина повідомила, що саме цей чоловік намагався відібрати у неї сумку. Одразу після її слів, знаходячись на кухні, він вдарив потерпілого два рази правою рукою в обличчя, від чого потерпілий впав на підлогу без тями неподалік від батареї, а він наніс ще близько двох-трьох ударів правою ногою потерпілому по голові. Все відбувалось не більше 10 секунд. Потерпілий так і залишився лежати на підлозі в кухні без свідомості, з голови та носа йшла кров. Тоді він подумав, що останній пізніше прийде до тями і не став його чіпати. Пройшло приблизно півгодини-година, потерпілий так і лежав, не рухаючись і не приходячи до тями. Далі, він вирішив витягнути потерпілого з квартири до під`їзду, щоб останній провітрився та прийшов до тями. Він взяв потерпілого за кінцівки ніг та витягнув останнього на сходовий майданчик між третім та четвертим поверхами, залишивши там в полу сидячому положенні. При цьому, потерпілий так і не прийшов до тями. Після цього, він замив плями крові на кухні, одяг потерпілого взуття та куртку викинув у вікно. Вважав, що у такий спосіб захищає свою дівчину. Додав, що в той день вживав горілку. Не викликав швидку медичну допомогу потерпілому, адже був вважав, що останній прийде до тями. Приблизно через дві години до нього прийшли працівники поліції.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість заявлених у клопотанні ризиків, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, приходжу до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 березня 2021 року внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

14 березня 2021 року слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у рапорті інспектора взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області від 13 березня 2021 року, у довідці № 218 від 13.03.2021 року, виданої ДОЗ ОКЗ «Дніпровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечникова», у протоколі огляду під їзда № 4 будинку АДРЕСА_5 від 13 березня 2021 року, у протоколі огляду квартири АДРЕСА_3 від 13 березня 2021 року, у протоколі огляду прибудинкової території неподалік під їзда АДРЕСА_6 від 13 березня 2021 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 14 березня 2021 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 14 березня 2021 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 14 березня 2021 року, у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14 березня 2021 року, у протоколі проведення слідчого експерименту від 14 березня 2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 14 березня 2021 року, у довідці № 224, виданої ДОЗ ОКЗ «Дніпровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечникова».

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

Вирішуючи питання щодо доведеності наявності існування заявлених прокурором ризиків, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності наведених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливих спроб підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування/суду та незаконно вливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Водночас, слідчим суддею враховуються і дані про особу підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, тобто не має міцних соціальних зв`язків, що може свідчити про можливість останнього покинути місто, де він мешкає або країну.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від органу досудового розслідування або суду, ступень якого є досить високим.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик можливих спроб підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків, про анкетні відомості та місце проживання яких ОСОБА_4 є обізнаним, деякі з них, а саме ОСОБА_9 (дядько) та ОСОБА_11 (дівчина) є фактично очевидцями подій і своїми показами викривають протиправні дії підозрюваного, а тому є підстави вважати, що останній може впливати на вказаних осіб з метою змусити змінити такі їх покази.

Наведені вище обставини у сукупності із суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілого і свідків, ступень яких є досить високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим та даних про особу ОСОБА_4 , наведених вище, слідчий суддя дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, погодженого із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 травня 2021 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя, з урахуванням наведених вище обставин, вважає за недоцільне у даному випадку визначати розмір застави.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, погодженого із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 193-194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , поданого у рамках кримінального провадження № 0000086, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 11 травня 2021 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 11 травня 2021 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 45 хвилин 17 березня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1