31.03.2021
Справа №642/1902/21
Провадження № 1кс/642/770/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000174 від 30.03.2021 року за ч. 2 ст. 307 КК України,-

встановив:
До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000174 від 30.03.2021 року за ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що 29.03.2021, у період часу з 23 години 00 хвилин по 23 годину 05 хвилин в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул.О.Вишні, 17А у гр. ОСОБА_4 було виявлено та вилучено шкарпетку, у середині якої знаходиться полімерний згорток із речовиною невстановленого походження.

Крім того, 29.03.2021, у період часу з 23 години 11 хвилин по 23 години 16 хвилин у ході проведення огляду місця події, за адресою: м. Харків, вул. О.Вишні, 17-А у гр. ОСОБА_4 виявлено та вилучено шкарпетку в середині якої знаходиться речовина невстановленого походження зеленого кольору.

Крім того, 29.03.2021, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився за добровільною згодою ОСОБА_4 , у останнього було виявлено та вилучено електронні ваги «Notebook», пакет, у середині якого знаходяться два полімерні пакети з речовиною зеленого кольору рослинного походження та мобільний телефон Samsung, який зі слів ОСОБА_4 , останній використовує в своїй злочинній діяльності.

Вказані вище предмети можуть бути знаряддями вчинення злочину та зберігати на собі сліди злочину, а також іншу інформацію, яка може бути доказами у даному кримінальному провадженні та необхідні для проведення відповідних судових експертиз.

Слідчий та власник майна в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, в яких просили розглядати клопотання без їх участі.

Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 30.03.2021 року за ч. 2 ст. 307 КК України.

29.03.2021, у період часу з 23 години 11 хвилин по 23 години 16 хвилин у ході проведення огляду місця події, за адресою: м. Харків, вул. О.Вишні, 17-А у гр. ОСОБА_4 виявлено та вилучено шкарпетку в середині якої знаходиться речовина невстановленого походження зеленого кольору.

Крім того, 29.03.2021, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився за добровільною згодою ОСОБА_4 , у останнього було виявлено та вилучено електронні ваги «Notebook», пакет, у середині якого знаходяться два полімерні пакети з речовиною зеленого кольору рослинного походження та мобільний телефон Samsung, який зі слів ОСОБА_4 , останній використовує в своїй злочинній діяльності.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання вбачається доведеним, що зазначене вище вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказаний предмет має доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України,

ухвалив:
Клопотання слідчого відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000174 від 30.03.2021 року за ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно від 29.03.2021 року під час проведених оглядів місця події:

-шкарпетку із речовиною зеленого кольору невстановленого походження, яка вилучена у гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

-шкарпетку із речовиною зеленого кольору невстановленого походження, яка вилучена у гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

-полімерний пакет із двома згортками із речовиною невстановленого походження, вилучений у гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

-електронні ваги «Notebook», вилучені у гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

-мобільний телефон «Samsung» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ), вилучений у гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1