Номер провадження: 11-сс/813/314/21
Номер справи місцевого суду: 946/668/21 1-кс/946/240/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 29.01.2021 в межах кримінального провадження №0000053 від 26.01.2021, якою стосовно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вилкове Одеської області, громадянина України, не одруженого, із неповною вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 28.03.2021 із покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак прокурором не була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною з огляду на наступне:
- слідчим суддею під час розгляду клопотання не враховано, що показання підозрюваного ОСОБА_8 не узгоджуються з фактичними обставинами справи, а саме підозрюваний зазначив, що потерпіла ОСОБА_11 здійснила на нього напад з ножем в руках та під час відбиття нападу вона сама себе поранила, після бійки потерпіла лягла спати та через деякий час він переніс її у коридор, де залишив її поки вона не померла, в подальшому через пару днів він вирішив позбутися тіла потерпілої, у зв`язку з чим обв`язав їй руки та ноги мотузкою, погрузив у тачку та відвіз до єрику, де викинув тіло, натомість на тілі потерпілої ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, повік обох очей, крововилив м`яких тканин голови, перелом кісток носа та правої половини нижньої щелепи, а смерть потерпілої настала в результаті механічної асфіксії внаслідок втоплення у воді;
- слідчим суддею не надано належної оцінки тій обставині, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років;
- поза увагою слідчого судді залишився протокол допиту свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_8 характеризується як жорстока особа, тобто останній може здійснювати активні дії задля приховування злочину, у тому числі впливати на свідків кримінального провадження;
- слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, тобто в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, що свідчить про можливість підозрюваного вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду.
Посилаючись на викладене, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто на 2 місяці.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 28.01.2021 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 64-65), а санкція зазначеної норми кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повному обсязі, та не врахував їх при постановленні ухвали з огляду на таке.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в тому, що він 22.01.2021 приблизно о 18 год., , перебуваючи у приміщенні кімнати свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 спільно з ОСОБА_11 , за невстановлених обставин, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх настання, наніс множинні удари по тілу ОСОБА_11 невстановленим під час досудового розслідування предметом, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, повік обох очей, крововилив м`яких тканин голови, перелом кісток носа та правої половини нижньої щелепи, та наніс не менше 3 ударів не встановленим колото-ріжучим предметом по правій частині шиї та лобній ділянці голови, спричинивши колото-різані тілесні ушкодження.
Далі, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , у проміжок часу з 18 год. 22.01.2021 до 11 год. 26.01.2021, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 за допомогою мотузки білого кольору та капронової рибацької сітки, обв`язав шию та ноги потерпілої ОСОБА_11 , тим самим позбавивши її можливості рухатись, виніс останню з будинку та, перебуваючи поблизу будинку №63, кинув тіло останньої у водовідвідний канал єрик, шириною 3 м., глибиною 1 м., який проходить по центральній частині вулиці Шкільна та по перпендикулярній вулиці Першотравнева в м. Вилкове. В результаті спричинених дій ОСОБА_8 смерть ОСОБА_11 настала в результаті механічної асфіксії внаслідок втоплення у воді.
Погоджуючись із доводами сторони обвинувачення щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину та вважаючи їх слушними, колегія суддів наголошує на тому, що підозра останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 26.01.2021 (а.с. 12-17); протоколом огляду трупа від 26.01.2021 (а.с. 18-20); протоколами допиту свідків ОСОБА_12 (а.с. 27-29), ОСОБА_13 (а.с. 30-32), ОСОБА_14 (а.с. 33-34), ОСОБА_15 (а.с. 8-10); протоколом впізнання трупа від 26.01.2021 (а.с. ); протоколом обшуку від 27.01.2021 (а.с. 38-47); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 29.01.2021 (а.с. 58-59) та іншими матеріалами в їх сукупності.
Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Водночас, апеляційний суд не погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на наступне.
Так, ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_8 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, пов`язаного із позбавленням життя особи, в останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, зокрема, він не одружений, на утриманні дітей не має, не працевлаштований, тобто відсутнє стабільне джерело доходів та засоби до існування;
- здійснювати незаконний вплив на свідків в зазначеному кримінальному провадженні, оскільки особи свідків відомі підозрюваному та проживають в одному населеному пункті;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, відповідно до його ж пояснень, він втопив тачку, на якій перевозив труп потерпілої ОСОБА_11 , а також намагався приховати сліди перебування потерпілої у домоволодінні.
Окрім того, відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.
Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За викладених вище обставин у їх сукупності, враховуючи доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, об`єктивне існування в зазначеному провадженні зазначених вище ризиків, а також характеристику особи ОСОБА_8 , колегія суддів доходить висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Що стосується посилань слідчого судді, як на підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_8 тримання під вартою на те, що останній був незаконно затриманий, апеляційний суд наголошує на тому, що під час розгляду клопотання про застосування стосовно особи запобіжного заходу слідчий суддя вирішує, відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, питання щодо наявності в провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, певних передбачених законом ризиків, а також оцінює дані щодо характеристики підозрюваної особи, натомість, оцінка законності затримання може бути надана слідчим суддею, проте не має вирішального значення під час розгляду підстав для застосування стосовно підозрюваної особи певного запобіжного заходу.
Разом із тим, ч. 1 ст. 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту дату закінчення її дії в межах строку, передбаченого КПК України.
При цьому, п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України передбачає, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Так, відповідно до матеріалів провадження, 28.01.2021 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру та в подальшому 29.01.2021 останнього було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Враховуючи те, що перше повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину було складено та вручено останньому 28.01.2021, колегія суддів доходить висновку про те, що в даному випадку строк досудового розслідування відраховується саме з цієї дати та спливає, відповідно до положень вищезазначеної ст. 219 КПК України та ч. 4 ст. 115 КПК, 28.03.2021.
Будь-яких доказів продовження строків досудового розслідування стороною обвинувачення апеляційному суду надано не було.
Отже, застосовуючи стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає за необхідне визначити строк дії такого запобіжного заходу, відповідно до вищенаведених вимог кримінального процесуального закону, в межах строку досудового розслідування, а саме з моменту постановлення ухвали, тобто 24.02.2021, до 28.03.2021 включно.
З огляду на те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 пов`язаний із позбавленням особи життя та спричинив гибель людини, апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строків досудового розслідування, без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 24, 177-178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2021, відносно ОСОБА_8 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в межах кримінального провадження №0000053 від 26.01.2021 задовольнити частково.
Застосувати стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави із утриманням в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.03.2021 включно.
Підозрюваного ОСОБА_8 негайно затримати в залі апеляційного суду та доставити до ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
Ухвала апеляційного суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали апеляційного суду в частині організації доставки підозрюваного ОСОБА_8 до ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» покласти на прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4