ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1681/21 Справа № 190/388/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року про відмову у задоволенні сумісного подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року було відмовлено у задоволенні сумісного подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ті обставини, що засуджений ОСОБА_7 має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має, ще не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_7 зазнає позитивних змін.

Суд першої інстанції зазначив, що неодноразово судимий ОСОБА_7 вже звільнявся умовно-достроково та за амністією, але відповідних висновків для себе не зробив і продовжував свою злочинну діяльність, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і чергове умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання буде суперечити досягненню мети покарання, передбаченої положеннями ст.50 КК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та застосувати стосовно нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що він характеризується добре, за час відбування покарання довів своє виправлення і заслуговує на застосування стосовно нього умовно-дострокового звільнення.
Вказав, що за добросовісне ставлення до праці він має подяку, стягнень немає.
Зазначив, що приймає активну участь в житті та діяльності відділення та колонії в цілому. Приймає участь в культурно-масових заходах, які проводяться в установі, та у диференційованих програмах виховного впливу. Дотримується умов режиму відбування покарання та розпорядку дня.
Вказав, що щиро розкаюється в скоєному ним кримінальному правопорушенні.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 , з 27.07.2019 року перебував у державній установі Дніпровська установа виконання покарання (№4) за цей час характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
З 06.08.2019 року засуджений ОСОБА_7 , відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122).
Як вбачається з характеристики від 18.03.2021 року, засуджений характеризується добре, має одне заощадження, стягнень не має.
Колегія суддів не приймає доводи засудженого, оскільки вказані доводи хоча і характеризують позитивно особу засудженого, проте не вказують на факт його виправлення, оскільки дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого, а наявність одного заохочення за весь період відбуття покарання не може свідчити про виправлення засудженого.
З характеристики на засудженого ОСОБА_7 не вбачається, що він протягом всього періоду відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці бажав довести своє виправлення, а тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги засудженого.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженого та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року про відмову у задоволенні сумісного подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року про відмову у задоволенні сумісного подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4