Справа № 502/522/21
УХВАЛА

13 квітня 2021 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

особи, яка звернулась із клопотанням ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання

начальника СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3

погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_5

про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

З клопотання начальника СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та його пояснень в судовому засіданні вбачається, що до чергової частини ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт т.в.о. начальника сектору водної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про те, що під час відпрацювання оперативно-профілактичної операції «Нерест» виявлено факт незаконного зайняття рибним промислом на 17 кілометрі річки Дунай.

За вказаним фактом сектором дізнання ВП № 1 Ізмаїльського РВН ГУНП в Одеській області 11.04.2021 р. внесені відомості до ЄРДР за № 0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та розпочато досудове розслідування.

11.04.2021 р. в ході проведення на відкритій території, розташованій по АДРЕСА_1 огляду місця події, було виявлено та вилучено: дерев`яний човен типу «Каюк», бортовий реєстраційний номер НОМЕР_1 ; моторний двигун марки «YAMAHA 8», судновий білет серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ; три ліскові сітки довжиною 75 м кожна, висотою 6 м, діаметром вічка 30 мм; риба роду «Оселедець Дунайський» в кількості 309 штук.

Дані речі, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, є тимчасово вилученим майном, оскільки зберігають на собі сліди кримінального правопорушення та використовувались як знаряддя і засоби вчинення кримінального правопорушення, а тому мають значення для кримінального провадження і без них неможливо буде в подальшому прийняти об`єктивне рішення по кримінальному провадженню, тому начальник СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 просить задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, заборонивши користуватись та розпоряджатись ним.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що вказані сітки ним було придбано у мережі «Інтернет» і вони мають вічко розміром 32 мм. Через те, що вимірювання їх розміру відбувалось при низькій температурі, розмір вічка зменшився до 30 мм. Пояснив, що інший човен з рибалками, який був зупинений з цих же підстав співробітниками правоохоронних органів, в подальшому було відпущено, хоча вони здійснювали вилов аналогічними сітками. На момент вилову у належному човні знаходився його батько та інший рибалка, які мають дозвіл на здійснення вилову.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як зазначено в ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З доданих до клопотання доказів встановлено, що згідно витягу з ЄРДР СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні.

При цьому в ході проведеного 11.04.2021 р. огляду у кримінальному проваджені було виявлено та вилучено відповідні речі, зазначені у клопотанні, які постановою від 11.04.2021 р. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Речі, стосовно яких подано клопотання про арешт, відповідають вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки використовувались як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, були об`єктами кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди, а, отже, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим на них може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.

А враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування у формі дізнання залишалось у незміненому стані, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 11.04.2021 р. під час проведення огляду місця події у кримінальному провадженні, внесеному 11.04.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, майно:

-дерев`яний човен типу «Каюк», бортовий реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-моторний двигун марки «YAMAHA 8»;

- судновий білет серії ДБ № 003744 на ім`я ОСОБА_6 ;

- три ліскові сітки довжиною 75 м кожна, висотою 6 м, діаметром вічка 30 мм;

-рибу роду «Оселедець Дунайський» в кількості 309 штук.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт, залишивши його на зберіганні у визначеному органом досудового розслідування /дізнання/ місці.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1