ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/715/21 Провадження 1-кп/636/626/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві кримінальне провадження №0001279 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Есхар Чугуївського району Харківської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 03.07.2018 за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, ст. 75 КК України- звільнено від відбування призначеного покарання із випробуванням на строк 3 роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

встановив:

В провадженні Чугуївського міського суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №0001279 за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Стосовно обвинуваченого ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06.12.2020 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№27), та ухвалами від 29.01.2021, 03.03.2021 вказаний строк продовжено, востаннє - до 01.05.2021.

Прокурором 12.04.2021 заявлено письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , із посиланням на ті обставини, що на теперішній час ризики, наведені в п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, вказував на не надання стороною обвинувачення доказів існування ризиків, наведених у ст. 177 КПК України, порушення прокурором строків звернення до суду із таким клопотанням та на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, наявності у нього стійких соціальних зв`язків, захисник - адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити стосовно ОСОБА_6 запобіжні заходи на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Так, відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Тобто, наведена норма закону містить посилання саме на обов`язок суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, саме до спливу визначеного строку тримання під вартою.

Суд, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, вчинення вказаного злочину в період відбування іспитового строку за попереднім вироком суду, не надання стороною захисту доказів існування у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні інкримінованого злочину - до 10 років позбавлення волі, вважає доведеним те, що на теперішній час реально існують ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик того, що перебуваючи на свободі обвинувачений спробує переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інший злочин.

При цьому судом враховується те, що стороною захисту на теперішній час не надано до суду переконливих доказів того, що наведені в ухвалах слідчого судді та суду, прийнятих за результатами розгляду клопотань сторони обвинувачення про обрання та продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , ризики на теперішній час суттєво зменшились або перестали існувати.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Приведені обставини, на думку суду, беззаперечно свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобіганню ризикам передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи сукупність досліджених судом обставин та тяжкість покарання за злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою до 60 днів, тобто до 10.06.2021, та відповідно відмовити у задоволенні клопотання захисника про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про призначення кримінального провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту відсутні.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, наполягав на поверненні обвинувального акту прокурору для його належного оформлення, вказував на його невідповідність вимогам КПК України, необґрунтованість повідомленої його підзахисному підозри та невідповідність фактичних обставин справи обставинам кримінального правопорушення та формулюванню обвинувачення, наведеним у обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_5 в ході підготовчого судового засідання підтримав думку свого захисника щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор проти повернення обвинувального акту заперечував, наполягав на тому, що обвинувальний акт складений у повній відповідності із вимогами чинного КПК України, щодо невідповідності викладених у обвинувальному акті обставин фактичним обставинам справи та отриманим стороною обвинувачення доказам, прокурор зазначив, що дослідження вказаних доказів судом здійснюється саме на стадії судового розгляду.

Заслухавши сторони, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Чугуївському міському суду Харківської області, підстав для закриття або зупинення кримінального провадження не встановлено.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 вказував, що перелік тілесних ушкоджень потерпілого, наведений у розділі «фактичні обставини кримінального правопорушення» та в розділі «формулювання обвинувачення» містить посилання на наявність тілесних ушкоджень потерпілого, які не були встановлені в ході проведення відповідних медичних експертиз, разом із тим судом враховується, що правилами ст.338 КПК України, прокурору надано право змінювати обвинувачення в суді, в зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити справу до розгляду у судове засідання, оскільки ці недоліки обвинувального акту, можуть бути усунуті в ході розгляду справи по суті. Більш того, на даній стадії кримінального процесу суд позбавлений можливості об`єктивно встановити розбіжності у встановлених тими чи іншими експертними дослідженнями та висновками тілесних ушкодженнях потерпілого, оскільки вказані докази мають бути досліджені судом безпосередньо саме під час судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, оскільки підстав для задоволення клопотання захисника та повернення обвинувального акту прокурору не встановлено, суд вважає можливим призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 56, 177, 314, 315, 316, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001279 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - залишити без задоволення.

Кримінальне провадження №0001279 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, призначити до відкритого одноособового судового розгляду в залі судових засідань №16 Чугуївського міського суду Харківської області, за адресою: м. Чугуїв, пл. Соборна, 2, на 13:00 годину 21 квітня 2021 року.

Клопотання прокурора задовольнити, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» продовжити на 60 днів, тобто до 10.06.2021.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвалу в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1