Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
18 травня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з Сарненським районним судом апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2020 року за участю учасників провадження: прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , засудженого вироком Рівненського районного суду від 06.07.2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання п`ять років позбавлення волі, щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.
У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 вказує, що суд безпідставно відхилив клопотання щодо заміни не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш мяким, оскільки він працевлаштований на виробництві ДУ Катеринівська ВК (№46), про що свідчать його заохочення з боку адміністрації установи. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою замінити йому не відбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, зважаючи, що став на шлях виправлення.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_5 , підтримані захисником ОСОБА_7 , доводи прокурора щодо щодо законності і обґрунтованості прийнятого рішення, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.
Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким є законодавчим стимулюванням добросовісного відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від поведінки засудженого значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.
Згідно положень ст. 82 КК України та розяснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, головними умовами прийняття рішення про можливість заміни не відбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, та став на шлях виправлення.
Підставою для заміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням є та обставина, що засуджений не виправився, але став на шлях виправлення, і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, сумлінне ставлення до праці та додержання режиму відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, з 30 жовтня 2017 року відбуває покарання в ДУ Катеринівська виправна колонія № 46, і на момент прийняття процесуального рішення судом першої інстанції дійсно відбув дві третіх строку призначеного покарання.
Однак, характеризуючі дані на засудженого ОСОБА_5 свідчать про те, що він за час відбуття покарання у ДУ Катеринівська виправна колонія № 46 має лише одне заохочення, натомість, дванадцять разів притягався до дисциплінарної відповідальності з накладенням стягнень у виді доган, суворих доган та поміщення в ДІЗО за систематичні порушення вимог режиму утримання та неодноразове зберігання заборонених для використання в колонії предметів, перебуває на профілактичному обліку, як злісний порушник режиму утримання, що знайшло своє підтвердження при апеляційному розгляді.
За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність передбачених законом підстав для заміни ОСОБА_5 не відбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі та правомірно відмовив у задоволенні клопотання засудженого, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_5 в місцевому суді, які б слугували підставою для скасування ухваленого судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 16 вересня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3