Справа № 573/487/21
Номер провадження 1-кп/573/63/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2021 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 01 березня 2021 року за №0000048, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Білопілля Сумської області, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із ст. 89 КК України не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Павлівка Білопільського району Сумської області, із середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- за ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2021 року, близько 14:30 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 через віконний проріз проникли до металевої садової будівлі АДРЕСА_4 , призначеної для зберігання садового інвентарю, що знаходилася на території земельного масиву АДРЕСА_5 , яка належала ОСОБА_4 , звідки таємно викрали таке майно:

-сапу металеву огородню, довжиною робочої частини 28,5 см, вартістю 80 грн;

-сапу металеву огородню, довжиною робочої частини 20 см, вартістю 80 грн;

-сапу металеву огородню, довжиною робочої частини 16 см, вартістю 80 грн;

-сапу металеву огородню довжиною робочої частини 19,5 см вартістю 80 грн;

-відро емальоване на 11 л вартістю 200 грн;

-відро з оцинкованого заліза на 10 л вартістю 50 грн;

-відро з оцинкованого заліза на 12 л вартістю 65 грн;

-відро з оцинкованого заліза на 15 л вартістю 83 грн;

-таз з оцинкованого заліза на 20 л вартістю 120 грн;

-граблі металеві огородні на 12 зубців вартістю 100 грн;

-кришку емальовану від каструлі на 40 л, діаметром 44 см, вартістю 40 грн;

-вироби з чорного металу у виді робочої частини лопати та металевого колеса від велосипеда загальною вагою 2 кг 900 г вартістю 17 грн 05 коп.;

-11 штук оцинкованих листів металу загальною вагою 28 кг 850 г вартістю 169 грн 63 коп.;

-1 оцинкований лист металу вагою 7 кг 200 г вартістю 42 грн 33 коп.

Загальна вартість викраденого майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у ОСОБА_4 становить 1207 грн 01 коп.

Викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпорядилася у своїх корисливих цілях.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміли їх суспільну небезпечність, усвідомлювали можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажали їх настання, тобто діяли з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 24 лютого 2021 року у період часу з 14:00 до 15:00 год. зустрівся з ОСОБА_5 у м. Білопілля по вул. Тернівській, бо попередньо обіцяв йому допомогти перевезти дрова. Для цього він узяв з дому санки і вони з ОСОБА_5 пішли додому до останнього. Проходячи через садові будівлі неподалік від с. Цимбалівка, побачили, що на одній металевій будці відігнутий край металевого листа, яким було забито вікно. ОСОБА_5 запропонував заглянути туди. Заглянули та побачили, що там маються металеві речі, які вирішили викрасти. ОСОБА_6 через вікно став витягувати відра, таз, граблі, металеві листи та інше майно. А ОСОБА_5 притримував лист на вікні, відігнувши його так, щоб можливо було витягувати речі та допомагав їх витягувати. Викрадене продали ОСОБА_7 переліком викраденого майна, що зазначений у обвинувальному акті, згоден. Шкоду потерпілому відшкодував та попросив у нього вибачення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 24 лютого 2021 року з 14:00 до 15:00 год. зустрівся з ОСОБА_6 у м. Білопілля і пішли до нього додому, бог він просив ОСОБА_6 допомогти йому вдома по господарству. Йшли через с. Цимбалівка і побачили, що на одній із металевих будок край металевого листа на вікні відігнутий, тому і заглянули туди, де побачили метал. Відігнули лист на вікні побільше, щоб можна було через нього витягнути предмети. Граблями підгрібали їх до вікна і так їх витаскували. Таким чином викрали відра, сапи, граблі, таз, оцинковані листи, вироби з чорного металу. З переліком майна, зазначеному у обвинувальному акті, він згоден. Викрадене майно продали ОСОБА_8 за 300 грн, які поділили порівну з ОСОБА_6 .

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом обвинуваченим роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують їх особи, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попердньою змовою та з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченим у відповідності зі ст. 65 КК України, суд виходить з такого.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується формально посередньо, не інвалід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він повністю визнав свою винуватість, критично оцінив вчинений ним злочин та попросив вибачення у потерпілого; активне сприяння розкриттю злочину, бо він правдиво повідомив про обставини його вчинення та повідомив про місце знаходження викрадених речей; повне відшкодування завданих збитків потерпілому.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується задовільно, не інвалід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він повністю визнав свою винуватість, критично оцінив вчинений ним злочин та попросив вибачення у потерпілого; активне сприяння розкриттю злочину, бо він правдиво повідомив про обставини його вчинення та повідомив про місце знаходження викрадених речей; вперше притягується до кримінальної відповідальності; повне відшкодування потерпілому завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для обвинувачених суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинувачених та запобіганню вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Також суд враховує і думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинувачених та призначити їм покарання, що не пов`язане з позбавленням волі.

З урахуванням наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими злочину, з урахуванням того, що відсутні обставини, які обтяжують покарання, враховуючи думку потерпілого та практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання й те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що обвинувачені хоча і вчинили тяжкий злочин, але їм необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України, без ізоляції їх від суспільства в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на них обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для того, щоб вони довели своє виправлення.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання обом обвинуваченим слід залишити до набрання вироком законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з чим з обвинувачених на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за залучення експертів у розмірі 1471,05 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 03 березня 2021 року накладено арешт на майно, який необхідно скасувати, оскільки відпала в ньому потреба.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь держави по 735 грн 52 коп. з кожного процесуальних витрат.

Скасувати арешт на 12 оцинкованих листів металу, колесо з велосипеду, робочу частину лопати, 4 сапи, 4 відра, емальовану кришку з каструлі, таз, робочу частину граблів.

Речові докази: 12 оцинкованих листів металу, колесо від велосипеду, робочу частину лопати, 4 сапи, 4 відра, емальовану кришку з каструлі, таз, робочу частину граблів, що зберігаються у потерпілого ОСОБА_4 , залишити останньому як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя