Справа № 948/325/21
Провадження № 1-в/948/49/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2021 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ Машівської ВК-9 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка заяву засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, засудженого вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.08.2014 за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в :

у квітні 2021 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 82 КК України.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений допустив грубе порушення режиму відбування покарання та ним скоєно особливо тяжкий злочин, умисне вбивство.

Представник ВК № 9 заяву засудженого підтримав та уважав, що поведінка засудженого на даний час свідчить проте, що він довів своє виправлення, так як ОСОБА_5 має заохочення, натомість стягнення погашені.
Засуджений ОСОБА_5 свою заяву підтримав, просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись на те, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення, в скоєному кається, нещодавно в нього померла мама та потрібно сплачувати комунальні послуги за квартиру.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши документи особової справи засудженого, дійшов такого висновку.
Судом установлено, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.08.2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13.11.2014, ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 15.02.2014 (а.о.с. 19-21, 24-35 ч. 1).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.02.2016 ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.08.2014 зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.02.2014 по 13.11.2014 включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дві позбавлення волі (а.о.с. 31 ч. 1).
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 14.04.2020 відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Дергачівська виправна колонія (№109)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_5 (а.о.с. 42-43 ч. 1).
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02.06.2020 ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 14.04.2020 залишено без змін (а.о.с. 51-52 ч. 1).
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 13.08.2020 відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Дергачівська виправна колонія (№109)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо ОСОБА_5 (а.о.с. 55-59 ч. 1).
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 25.02.2021 ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 13.08.2020 залишено без змін (а.о.с. 61-62 ч. 1).
ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 15.02.2014, кінцевий строк 17.05.2022.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення і заміна покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так, засуджений за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав чотири стягнення, зокрема, за нетактовну поведінку з адміністрацією установи, за самовільне пересування територією установи та за відсутність під час проведення вечірньої перевірки, останній раз 22.11.2017 сувора догана, погашена 22.05.2018, а також вісім разів був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останній раз 20.04.2021, характеризується позитивно, на даний час в установі не працевлаштований, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт з благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, правила техніки безпеки та пожежної безпеки не порушує, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, підтримує рівні взаємовідносини з іншими зсадженими, адекватно реагує на критику у свою адресу, вину у скоєному злочині визнає, вирок суду вважає справедливим, виконавчі листи на адресу установи не надходили (а.о.с. 67-68 т. 2).

З довідки бухгалтерії ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» убачається, що засуджений прибув до установи 20.08.2020, з вересня по грудень 2020 року був працевлаштований прибиральником службових приміщень та черговим по гуртожитку. На даний час не працевлаштований (а.о.с. 70 т. 2).

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Крім цього, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що хоча засуджений за час відбування покарання вісім разів був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, натомість мали місця дисциплінарні стягнення, одне з них у вигляді суворої догани, і хоча вони й погашені, водночас засуджений не працевлаштований, і цього строку недостатньо для переконливого висновку, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а на думку суду свідчить тільки про те, що він став на шлях виправлення, а відтак дійшов висновку, що у задоволенні заяви потрібно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1