Справа № 709/166/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнобай в спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000060 від 02.02.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій чи ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, маючий на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого у відповідності до ст. 89 КК України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 досудовим слідством обвинувачується в тому, що він 15 січня 2021 року близько 12 години 00 хвилин, знаходячись в АДРЕСА_2 в приміщенні Чорнобаївської районної державної адміністрації, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, переслідуючи мету на таємне викрадення офіційного документу, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що банківська картка є офіційним документом, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч. 4 ст. 51 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, вчинив крадіжку банківської пластикової картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою її подальшого використання у злочинних цілях, а саме: заволодіння грошовими коштами.
Він же, 15 січня 2021 року, маючи єдиний умисел на вчинення крадіжки грошей з банківської пластикової картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 , о 11 годині 56 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом використання вказаної банківської пластикової картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», що розташований по вул.Центральній, в смт. Чорнобай, Черкаської області, після введення відомого йому пін-коду,отримав доступ до валютних операцій з грошовими коштами, що знаходились на банківському рахунку ОСОБА_5 та у подальшому, не перевіряючи балансу на картці, здійснив функцію зняття грошових коштів з картки у сумі 1000 грн., таким чином незаконно заволодів належними потерпілому грошовими коштами.
Він же, 15 січня 2021 року, продовжуючи свої протиправні дії, діючи з єдиним злочинним умислом на вчинення крадіжки грошей з банківської пластикової картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_5 , о 12 годині 20 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом використання вказаної банківської пластикової картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», що розташований по вул. Центральній, в смт. Чорнобай, Черкаської області, після введення відомого йому пін-коду,отримав доступ до валютних операцій з грошовими коштами, що знаходились на банківському рахунку ОСОБА_5 та у подальшому, не перевіряючи балансу на картці, здійснив функцію зняття грошових коштів з картки у сумі 1000 грн., таким чином незаконно заволодів належними потерпілому грошовими коштами.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав матеріальних збитків ОСОБА_5 на загальну суму 2000 грн.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто, у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів та ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, останні надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності у спрощеному провадженні. Обвинувачений в присутності захисника беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків. Також обвинувачений та потерпілий органом досудового розслідування були ознайомлені з обмеженнями права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України. Із цих підстав суд приходить до висновку про можливість розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст. 382 КПК України.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Отже, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до положень ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних проступків.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При цьому суд також враховує, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених обвинуваченим кримінальних проступків, обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, посередньо характеризується за місцем проживання, шкода потерпілому відшкодована, суд дійшов висновку, що обвинувачений не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції його від суспільства.
Однак, оскільки обвинувачений не працює, має на утриманні малолітню дитину, тому йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої сторони.
При цьому, суд враховує положення ч. 1 ст. 70 КК України, згідно яких при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Із клопотанням про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу сторона обвинувачення не зверталася.
Речові докази відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373- 376, 381-382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1. ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі;
- за ч.1 ст. 185 КК України у виді двох років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Чорнобаївського

районного суду Черкаської області ОСОБА_1