Єдиний унікальний номер 448/378/21
Провадження № 1-кс/448/80/21
У Х В А Л А
про арешт майна

31.03.2021 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю володільця (користувача) майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська клопотання начальника СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000023 від 26.03.2021 року, погоджене з прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Начальник СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000023 від 26.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, звернувся до суду із зазначеним клопотанням про арешт майна, покликаючись на те, що працівниками СРПП ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області під час патрулювання м.Мостиська на пл.Ринок було зупинено транспортний засіб марки «Фольксваген Поло», реєстр.№ НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 із явними ознаками підробки.
Вказує, що 26.03.2021 року працівниками СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області у ОСОБА_3 було вилучено вказаний автомобіль з ключами та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 і доставлено на територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області.
Зазначає, що 26.03.2021 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.358 КК України.
З огляду на наведене, просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль із ключами та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, які належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , оскільки такий є предметом вчинення кримінального правопорушення, на таких можуть міститися відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та такий підпадає під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України.
Начальник СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду клопотання, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вказавши, що вимоги клопотання про накладення арешту підтримує у повному обсязі.
Власник майна (особа, в користуванні якої перебуває майно) транспортного засобу марки «Volkswagen Polo», реєстр.№ НОМЕР_1 , ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що придбав вказаний автомобіль, власник якого запевняв у тому, що жодних проблем із автомобілем і його оформленням не буде, а тому не розумів підстав для вилучення таких у нього представниками органу поліції.
Заслухавши пояснення володільця (користувача) майна, проаналізувавши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Так, згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення .
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів
Судом встановлено, що 26.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.03.2021 року вбачається, що сектор дізнання відділення поліції №1 Яворівського районного ВП ГУНП у Львівській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000023 від 26.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме щодо таких подій: 26.03.2021р. близько 08:40 год. у відділення поліції №1 Яворівського районного ВП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення від начальника реагування сектору патрульної поліції ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, про те, що під час патрулювання на території м.Мостиська на пл.Ринок поблизу парку зупинено транспортний засіб марки «Фольксваген Поло», реєстр.№ НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 із явними ознаками підробки.
Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Зазначений в клопотанні транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію такого вилучені 26.03.2021р.
Вилучені у даному кримінальному провадженні речі відповідають критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів.
З свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що власником автомобіля марки «Volkswagen Polo», реєстр.№ НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 та такий перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Арламівська Воля Яворівського району Львівської області.
Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..
Враховуючи конкретні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про вірогідність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно (транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) є доказами такого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберегли на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.
В той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, а володілець таких може в будь-який час відчужити чи розпорядитися ними.
Враховуючи наведене, а саме те, що на вилучених предметах наявні сліди кримінального правопорушення, у подальшому такі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою їх збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, для можливості проведення судових експертиз, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення - злочину, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням даного кримінального провадження слідчий суддя вважає, що є всі правові підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, а відтак клопотання дізнавача є обґрунтованим.
Незастосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане чи пошкоджене.
Оскільки арешт майна є тимчасовим заходом, то на переконання слідчого судді до проведення судових експертиз та оцінки їх результатів, інтереси кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права володільця майна та тимчасове позбавлення його права користування таким майном є співмірним заходом завданням кримінального провадження, встановленим у ст.2 КПК України.
Питання повернення зазначеного майна може бути вирішено після проведення відповідних експертиз.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність накладення арешту на вказане майно на час проведення судових експертиз та оцінки їх результатів, а тому клопотання начальника СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.98, 131-132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання начальника СД ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000023 від 26.03.2021 року, погоджене з прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на:
- транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen Polo», реєстр.№ НОМЕР_1 з ключами, який належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Арламівська Воля Яворівського району Львівської області;
- свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , - з метою забезпечення та на час проведення судових експертиз.
Визначити місцем зберігання транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Polo», реєстр.№ НОМЕР_1 з ключами - територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м.Мостиська, вул.Будзиновського, 6, Львівської області; свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 при матеріалах кримінального провадження №0000023.
В іншій частині задоволення клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Арешт майна може бути скасовано в порядку та за підстав, зазначених в ст.174 КПК України.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1