Справа № 173/881/20
Номер провадження1-кп/173/7/2021
В И Р О К
іменем України

27 травня 2021 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000349 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.03.2019 року вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ч.1 ст.369 КК України до покарання - штраф у розмірі 8500 грн.(сплачений), -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Якимівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-09.03.2016 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу - 850 грн.,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 29 квітня 2020 року близько 10:00 годин, знаходячись у с. Пушкарівка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, вступив у попередню змову із раніше йому знайомим ОСОБА_4 спрямовану на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось на колишньому свинокомплексі розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свої злочині наміри, діючи з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, з метою незаконного особистого збагачення ОСОБА_4 на своєму автомобілі марки ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 разом із ОСОБА_5 прибули до території вищевказаного свинокомплексу, де через відсутню частину огорожі проникли до вказаної території. Перебуваючи на території свинокомплексу ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою у групі із ОСОБА_4 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони діють таємно, продовжуючи реалізовувати свої злочині наміри підійшли до будівлі корпусу для вигулу тварин та за допомогою двох металевих ломів та лопати, які вони заздалегідь приготували та привезли з собою, стали викопувати металеві швелера розмірами 25см./2,7м., 25см./12м. та 25см./8м, які були розташовані на площадці для вигулу тварин та тут же складувати їх, але в подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не змогли довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитися викраденим майном з причин, які не залежали від їхньої волі, а саме були затримані на місці скоєння злочину власницею свинокомплексу ОСОБА_6 та її сином, із майном, яке намагались викрасти та не вчинили всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1961/20 від 14.05.2020 вартість одного кілограму лому чорного металу складає 3,83 гривень, згідну акту зважування від 12.05.2020 року вага викраденого майна складає 220 кг. Згідно довідки розрахунку вартість металевих швелерів складає 842,6 гривень в цінах діючих на момент скоєння злочину, але з причин, що не залежали від їх волі не довели свій злочин до кінця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 29 квітня 2020 року він на своєму автомобілі марки ВАЗ 2106 разом з ОСОБА_5 прибули до території свинокомплексу, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де через відсутню частину огорожі проникли до вказаної території, підійшли до будівлі корпусу для вигулу тварин та за допомогою двох металевих ломів та лопати, які вони заздалегідь приготували та привезли з собою, стали викопувати металеві швелера та тут же складувати їх для того, щоб викрасти їх, але були затримані на місці скоєння кримінального правопорушення власницею свинокомплексу ОСОБА_6 та її сином. У скоєному щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 29 квітня 2020 року він разом з ОСОБА_4 на його автомобілі марки ВАЗ 2106 прибули до території свинокомплексу, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де через відсутню частину огорожі проникли до вказаної території, підійшли до будівлі корпусу для вигулу тварин та за допомогою двох металевих ломів та лопати, які вони заздалегідь приготували та привезли з собою, стали викопувати металеві швелера та тут же складувати їх для того, щоб викрасти їх, але були затримані на місці вчинення кримінального правопорушення власницею свинокомплексу ОСОБА_6 та її сином. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченої не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та дії обвинувачених вірно кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - незакінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Що стосується питання осудності обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд керується тим, що поведінка кожного в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення кожен надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебувають, а тому на думку суду обвинувачені є осудними особами.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, осіб обвинувачених, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, осіб обвинувачених, встановлених судом обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинувачених не заявила, цивільний позов до суду не надала.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України та призначити їм покарання

ОСОБА_4 за ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 75, КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 за ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 75, КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази по справі три металеві швелера, один довжиною 2,75 м., шириною 25 см., другий довжиною 12 метрів, шириною 25 см., третій довжиною 8 метрів, шириною 25 см., які передані на зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1