Справа №:755/3019/21
Провадження №: 1-кс/755/828/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №40000018 від 09 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
Прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, що підтверджується Ордером виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих № В6119 від 20.01.1969 року, виданого на ім`я ОСОБА_4 та членів її родини з п`яти осіб, в тому числі, батька ОСОБА_5 ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, крім того, на квартиру АДРЕСА_2 , яка відповідно до Свідоцтва про право власності від 06.11.2003 серії НОМЕР_1 на праві приватної, спільної власності належать ОСОБА_6 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_7 , яка знайдена мертвою 24.11.2020 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна.
Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що до Київської місцевої прокуратури № 4, 08.02.2021 року надійшов лист Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 103/1024/9/1 від 08.02.2021року, щодо можливого протиправного заволодіння майном комунальної власності територіальної громади міста Києва та квартирою, спадкоємцем якої є психічно хвора особа, над якою Органом опіки і піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на даний час встановлюється опіка. Встановлено, що на обліку в Органі опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації перебуває ОСОБА_5 , який через психічний розлад не здатний усвідомлювати своїх дій та керувати ними і потребує постійного стороннього догляду та встановлення опіки.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і проживає у квартирі комунальної форми власності на АДРЕСА_3 . З 2020 року ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-психіатра в Київській міській психоневрологічній лікарні № 2 та останньому встановлено другу групу інвалідності довічно. Щороку ОСОБА_5 проходить курс стаціонарного лікування у психоневрологічній лікарні.
Житло ОСОБА_5 знаходиться в антисанітарному стані, відключено від газопостачання та водовідведення, відсутній унітаз, квартира захаращена побутовим сміттям, через що зберігається стійкий їдкий неприємний запах.
Рідна сестра ОСОБА_5 ОСОБА_7 наприкінці 2020 року знайдена мертвою у квартирі АДРЕСА_1 , про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 020-27344 від 27.11.2020.
За фактом смерті останньої Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005838 від 24.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про визнання ОСОБА_5 недієздатною особою та призначення йому опікуна.
З метою захисту майнових прав ОСОБА_5 представниками Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації здійснюється обстеження житла на АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_2 .
Однак, квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить сестрі і батьку вже померли з метою встановлення над нею контролю для забезпечення прав ОСОБА_5 та оформлення на нього спадщини обстежити не вдається, оскільки доступ до блоку на поверсі обмежено установленням загальних дверей без дзвінків.
Неодноразові виходи представників Органу опіки та піклування на вказану адресу з метою обстеження спадкового майна та забезпечення його захисту від протиправного заволодіння залишаються безрезультатними.
08.02.2021 року при візуальному обстеженні будинку на АДРЕСА_4 встановлено, що вікна квартири АДРЕСА_5 були зачинені (в період з грудня 2020 року по січень 2021 року двоє вікон були відчинені), що свідчить про доступ до квартири невідомих осіб.
У зв`язку з тим, що під час огляду місця події (трупа) 24.11.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 у кримінальному провадженні № 0005838 від 24.11.2020 були відсутні документи на ім`я ОСОБА_7 останню в подальшому поховали як невідому особу.
Крім того, в рамках вказаного кримінального провадження були допитані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що мешкають у будинку АДРЕСА_6 та підтвердили, що в квартирі АДРЕСА_7 померла саме ОСОБА_7 .
Враховуючи те, що документи на ім`я ОСОБА_7 знайти не вдалось, а сама вона на даний час перебуває у статусі живої особи та доступ до квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить останній, мають невстановлені особи є підстави вважати, що вказаним майном намагаються незаконно заволодіти.
Крім того, допитаний заступник голови опікунської ради Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації ОСОБА_11 повідомив, що ним 29.01.2021 року у квартирі АДРЕСА_1 виявлено невідомих осіб, які мають доступ до житла та неправомірно перебували у ньому.
В усній бесіді з ними останні повідомили, що здійснюють опіку над ОСОБА_5 , що не відповідає дійсності.
За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0000018 від 09 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання, прокурор посилається на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.
Прокурор у судовому засіданні заявлені у клопотанні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшов такого висновку.
Відповідно до частини першої ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно частини другої цієї статті КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у наведених випадках, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно за сукупності даних розслідуваного злочину, відповідає вимогам ст. 98 цього Кодексу.
Постановою Київської місцевої прокуратури №4 від 12 лютого 2020 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, що підтверджується Ордером виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих № В6119 від 20.01.1969, виданого на ім`я ОСОБА_4 та членів її родини з п`яти осіб, в тому числі, батька ОСОБА_5 ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна.
На квартиру АДРЕСА_2 , яка відповідно до Свідоцтва про право власності від 06.11.2003 серії НОМЕР_1 на праві приватної, спільної власності належать ОСОБА_6 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_7 , яка знайдена мертвою 24.11.2020 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням ч. 2 ст. 170 КПК України.
Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, враховуючи думку одного із власників майна, тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, ст. 175, ст. 309, 372, ст. 392, ст. 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, що підтверджується Ордером виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих № В6119 від 20.01.1969, виданого на ім`я ОСОБА_4 та членів її родини з п`яти осіб, в тому числі, батька ОСОБА_5 ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка відповідно до Свідоцтва про право власності від 06.11.2003 серії НОМЕР_1 на праві приватної, спільної власності належать ОСОБА_6 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_7 , яка знайдена мертвою 24.11.2020 року за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 ) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: