ВИРОК
Іменем України

23.06.2021 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

провівши розгляд у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000797 від 21.04.2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Волиця, Жовківського району, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 20.04.2020 року в період з 23:00 год. по 23:30 год., будучи в групі разом з особою, матеріали відносно якого виділені окреме провадження, перебуваючи в громадському місці по вулиці Городоцька у місті Львові перестрівли раніше невідомого їм ОСОБА_5 . З хуліганських мотивів почали переслідувати останнього до вулиці Тобілевича, де намагались наздогнати та зупинити останнього з метою провокації конфлікту та внесення тілесних ушкоджень, що супроводжувалось нецензурною лайкою.
Переслідуючи ОСОБА_5 , який відчуваючи небезпеку для свого життя та здоров`я, продовжував від них втікати, ОСОБА_4 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, наздогнали його. Перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , з метою демонстрації зневаги до існуючих правил та норм поведінки у суспільстві, із мотивів явної неповаги, грубо рушуючи громадський порядок, що супроводжувалось нецензурною лайкою, застосувавши фізичну силу до потерпілого, принижуючи його честь і гідність почали наносити йому множинні удари руками, ногами в область голови та тулуба ОСОБА_5 у присутності очевидців, серед яких були дві жінки та малолітня дитина.

Внаслідок нанесених ОСОБА_4 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ударів потерпілому ОСОБА_5 заподіяно рану та синці на голові, садна на грудях справа, на лівій кисті, синець на лівій нозі, які згідно з висновком експерта №547 від 21.04.2020 року відносяться до легкого ступеня тяжкості.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання. На підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про проведення судового розгляду без потерпілого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.296 КК України визнав повністю та пояснення надав аналогічні, викладеним в обвинувальному акті. Додатково пояснив суду, що з другом переходили дорогу, несподівано для них потерпілий розпилив в ділянку очей газовим балончиком в очі та втік. У зв`язку із наведеним з потерпілим розпочався конфлікт, який закінчився бійкою. Щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.296 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив хуліганство групою осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, вчиненого групою осіб.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Відтак призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі. Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку із застосуванням статтей 75, 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України: DVD-R диск на якому міститься відеозапис із фасаду магазину «Київстар», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 139 за період часу з 23.00 год. 20.04.2020 по 00.20 год. 21.04.2020 року та DVD-R диск на якому міститься записи із нагрудних камер відеоспостереження екіпажу ДПП у Львівські області УПП в період часу з 23.30 год. 20.04.2020 по 00.30 год. 21.04.2020 року залишити при матеріалах справи.
Керуючись статтями 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та праці.

Речові докази: DVD-R диск на якому міститься відеозапис із фасаду магазину «Київстар», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 139 за період часу з 23.00 год. 20.04.2020 по 00.20 год. 21.04.2020 року та DVD-R диск на якому міститься записи із нагрудних камер відеоспостереження екіпажу ДПП у Львівські області УПП в період часу з 23.30 год. 20.04.2020 по 00.30 год. 21.04.2020 року залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статтей 349, 394 КПК України.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1