Справа № 305/115/21
Номер провадження 1-кп/305/266/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2021. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене 08.10.20 до ЄРДР за номером 0000599 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, сезонного робітника, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше несудимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 07 жовтня 2020 року, близько 20 години 20 хвилини, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» «Passat B5», сірого кольору, із державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », рухаючись по автодорозі національного значення Н09 сполученням «Мукачево-Рогатин- Львів», на відрізку дороги в с.Білин Рахівського району Закарпатської області, неподалік дорожнього знаку 5.46 населений пункт «Білин», в напрямку із м. Рахів до с. Кваси, грубо порушив вимоги пунктів 1.5, 1.10, 2.3 б, 12.3, 12.4, 12.9 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

- п. 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху», «безпечний інтервал», «смуга руху» та «узбіччя»).

- п. 2.3 (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

- п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

- п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

- п. 13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

- п. 12.9 «Водієві забороняється: (б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 ПДР України;».

Тобто під час руху водій ОСОБА_4 , маючи можливість оцінити дорожні умови і дорожню обстановку, у момент виникнення йому небезпеки для руху, а саме стоячого біля дороги пішохода ОСОБА_5 не вжив вчасно заходів застосування екстреного гальмування, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден чола зліва, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого звиху лівої стопи з переломом зовнішньої кісточки, уламкового перелому головки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, рваної рани підколінної ямки з пошкодженням задньої групи м`язів гомілки, множинних забоїв лівої нижньої кінцівки, закритого перелому шийки лівої плечової кістки, компартмену с-м, лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №115 від 09.11.2020 не являли небезпеку для життя у момент спричинення і згідно пункту 2.2.2. Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 256/10 від 26.10.2020, з технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, отримання потерпілим ОСОБА_5 тілесних ушкодження знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_4 та з порушенням останнім вимог Правил дорожнього руху України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні показав, що 07 жовтня 2020 року, близько 20 години, повертався з м. Рахова в смт. Ясіня. Їхав за кермом власного автомобіля, зі швидкістю 70 км/год, поспішав, оскільки йому зателефонувала дружина, і повідомила що її необхідно забрати з ОСОБА_6 додому. Коли виїхав з повороту в с. Білин, побачив за 70 метрів попереду автомобіль, почав гальмувати, однак автомобіль під його керуванням занесло тому він допустив зіткнення з цим автомобілем. Стверджує, що потерпілого взагалі не бачив. Коли зупинився, вийшов з автомобіля, побачив чоловіка, який лежав на дорозі. Відразу викликав швидку і поліцію. Станом на сьогоднішній день потерпілому провели п`ять операцій, кошти на лікування щоразу надавав. У подальшому зобов`язується допомагати потерпілому у лікуванні та реабілітації. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні ствердив, що 07 жовтня 2020 року, близько 20 години, на узбіччі дороги в с. Білин, ремонтував колесо у власному автомобілі. Відремонтувавши колесо сів за кермо, мав намір виїхати, однак через те, що на дорозі проводилися ремонтні роботи не зміг це зробити, тому вийшов з автомобіля щоб подивитися яким чином можна поїхати далі. В момент коли знаходився біля автомобіля його збив інший автомобіль. Не заперечує, що з моменту події обвинувачений допомагав йому матеріально, зокрема оплачував витрати на лікування. На даний час залишаються невідшкодованими кошти в сумі 7 (сім) тисяч гривень, однак цивільного позову не заявляв, оскільки обвинувачений пообіцяв відшкодувати їх найближчим часом. Просить не карати суворо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд вважає винуватість ОСОБА_4 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, добровільно оплатив більшу частину витрат на лікування потерпілого.
З досудової доповіді, складеної провідним інспектором Рахівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_7 , стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що згідно зібраної інформації на обвинуваченого, його способу життя, історії правопорушень, а також низької оцінки ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення, його виправлення можливе без позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів у межах визначених законодавством.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданих збитків.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Враховуючи викладене, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховує тяжкість вчиненого злочину, віднесеного законом до категорії нетяжких злочинів, неперебування ОСОБА_4 на спеціальних обліках у Рахівській районній лікарні, те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, добровільно відшкодував потерпілому більшу частину вартості лікування, позитивно характеризується за місцем свого проживання, а також досудову доповідь органу пробації.
З огляду на викладене, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 мінімального покарання у виді обмеження волі із подальшим звільненням його від призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, буде відповідати тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Іспитовий строк, необхідний для того, щоб ОСОБА_4 довів своє виправлення без відбування покарання, суд встановлює тривалістю один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Одночасно з цим, суд застосовує до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки таке прямо передбачене санкцією ч.1 ст.286 КК України.

При цьому, зважаючи на встановлені обставини кримінального правопорушення та позитивну характеристику ОСОБА_4 , суд вважає за можливе призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у мінімальному розмірі, який передбачений чинним КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід, в межах цього кримінального провадження не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 369, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України тапризначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen» «Passat B5», сірого кольору, із державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », який переданий під зберігання законному власнику ОСОБА_4 по вступу вироку в законну силу - залишити там же.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1