Дата документу 28.04.2021 Справа № 331/5925/15-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/5925/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/448/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю потерпілого ОСОБА_6

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк у кримінальному провадженні №0002865, -

В С Т А Н О В И Л А:

24 березня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк у кримінальному провадженні №0002865.

В своїх вимогах ОСОБА_6 просив слідчого суддю зобов`язати слідчого звернутися до суду з клопотанням про дозвіл на примусовий привід ОСОБА_7 до слідчого для допиту в межах кримінального провадження №0002865.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2021 року було відмовлено у відкритті у відкритті провадження з тих підстав, що бездіяльність слідчого щодо не вирішення органом досудового розслідування питання про звернення до суду з клопотанням про дозвіл на примусовий привід ОСОБА_7 до слідчого для допиту в межах кримінального провадження №0002865, що є предметом скарги, в сенсі ч. 1 ст. 303 КПК України, не може бути оскаржена слідчому судді під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує про те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування зазначає, що він як потерпілий від злочину, відповідно до КПК України має право подавати клопотання слідчому про проведення слідчих дій.

Вказує, що 24 лютого 2021 року він подав клопотання про звернення слідчого до суду з клопотанням про дозвіл на примусовий привід ОСОБА_7 до слідчого для допиту в межах кримінального провадження №0002865.

Зазначає, що оскільки він не отримав відповіді на вказане клопотання та у зв`язку із спливом часу на прийняття рішення по клопотанню про проведення слідчих дій він подав скаргу до суду.

Зауважує, що суддя першої інстанції проігнорувала факт його звернення з клопотанням до слідчого про проведення слідчих дій від 24 лютого 2021 року, а його скаргу до суду від 24 березня 2021 року трактує не як бездіяльність слідчого про прийняття рішення по клопотанню про проведення слідчих дій, а як скаргу про нездійсненні слідчим процесуальних дій, які він повинен вчинити у визначений КПК України строк.

Вказує, що його скарга на бездіяльність слідчого при прийнятті рішення по клопотанню про проведення слідчих дій підлягає розгляду на досудовому розслідуванні.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що звернувся к слідчому з клопотанням, проте відповідної реакції не було, а тому звернувся зі скаргою до суду першої інстанції, проте його не вірно зрозуміли. Зауважив, що слідчий повинен був надати відповідь на його клопотання.

Прокурор, який повідомлявся про час та місце розгляду апеляційної скарги, до судового засідання апеляційного суду не з`явився, із заявою про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не звернувся.

Заслухавши доповідь судді, апелянта, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування передбачений Параграфом 1 Глави 26 Кримінального Процесуального Кодексу України (статті 303-308).

При цьому, частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування.

Так, відповідно до вказаної норми, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у відповідності до ч. 2 ст. 303 КПК України не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Подання скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягають оскарженню, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України є підставою для відмови слідчим суддею у відкритті провадження за нею.

У своїй скарзі заявник просив слідчого суддю зобов`язати слідчого звернутися до суду з клопотанням про дозвіл на примусовий привід ОСОБА_7 до слідчого для допиту в межах кримінального провадження 0002865 (а.с. 1).

Так, зі змісту скарги є очевидним, що предметом оскарження була бездіяльність слідчого, яка не входить до вичерпного переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування.

Колегія суддів звертає увагу, що з огляду на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскарження нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може мати місце лише у випадку, коли нормами КПК України передбачено обов`язок слідчого чи прокурора здійснити певну процесуальну дію у встановлений процесуальний строк, тобто, коли такий строк чітко передбачений та регламентований КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КПК України, у випадку встановленому частиною першої цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

Згідно ч. 2 ст. 140 КПК України, рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи.

Із аналізу ст.ст. 139 та 140 КПК України випливає, що застосування приводу до певної особи не є обов`язком слідчого.

Крім того, строк вчинення такої процесуальної дії, як застосування до особи приводу КПК України взагалі не передбачений.

Відтак не звернення слідчого до слідчого судді з клопотанням про здійснення приводу ОСОБА_7 до слідчого для допиту не може бути предметом оскарження бездіяльності слідчого в порядку ст. 303 КПК України.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у своїй скарзі до слідчого судді (на відміну від доводів апеляційної скарги) апелянт не ставив питання про визнання протиправною бездіяльності слідчого, яка полягає у не вирішенні його клопотання слідчим у визнаний КПК України строк, а заявив єдину вимогу про зобов`язання слідчого звернутися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на примусовий привід.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що скарга, подана до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 не містила посилань на дії чи бездіяльність слідчого, які відповідно до ст. 303 КПК України підлягали оскарженню до слідчого судді, а тому рішення про відмову у відкритті провадження за нею згідно з ч. 4 ст. 304 КПК є законним та обґрунтованим, і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк у кримінальному провадженні №0002865 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4