Справа № 756/4195/21
Провадження № 1-кс/756/709/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, по кримінальному провадженню №0000438, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України,

УСТАНОВИВ:

19 березня 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, по кримінальному провадженню №0000438, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Мотивуючи доводи скарги, ОСОБА_3 зазначає, що СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000438 від 26.02.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Скаржник вказує, що 12 березня 2021 року ним було подане старшому слідчому СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 клопотання про проведення слідчий дій, однак 15 березня 2021 року, старшим слідчим Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 була винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання.

Ураховуючи викладене, представник скаржника ОСОБА_3 просить скаргу задовольнити, скасувати постанову старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання від 15.03.2021 у кримінальному провадженні №0000438 від 26.02.2021 та зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000438 від 26.02.2021, повторно розглянути клопотання представника скаржника ОСОБА_3 від 12.03.2021 у порядки та строки, встановленні статтею 220 КПК України.

Представник скаржника ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, акцентуючи увагу на тому, що всі необхідні слідчі дії були проведені.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши скаргу, документи долучені в її обґрунтування, матеріали кримінального провадження №0000438, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізначава, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий, дізнавач, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, 26 лютого 2021 року Оболонським УП ГУ НП у м. Києві було внесено відомості та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000438 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

12 березня 2021 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 з клопотанням про проведення необхідних слідчий дій.

Постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 15.03.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення слідчий дій.

Як убачається з постанови, підставою для відмови у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 стало те, що у даному кримінальному провадженні було проведено всі необхідні судово-медичні експертизи, надано відповідні запити в установи, підприємства, організації, проведено всі необхідні слідчі дії, які мали вагоме значення у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею зі пояснень представника скаржника встановлено, що саме з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду сторона захисту клопоче про необхідність проведення усіх слідчий дій.

Згідно з ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право: збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази; брати участь у проведенні процесуальних дій; під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу; застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд мають право заборонити застосовування технічних засобів при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення відомостей, які містять таємницю, що охороняється законом, чи стосуються інтимного життя особи, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, про забезпечення безпеки щодо себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів, майна, житла тощо; оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 45 КПК України встановлено, що захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Положеннями ст. 47 КПК України передбачено, що захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до статті 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно з ч. 6 ст. 223 КПК України слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

Так, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000438 від 26.02.2021 року захисником подано клопотання про проведення слідчий дій, заявлених у клопотанні від 12.03.2021.

Слідчий суддя вважає, що відмова у проведенні вказаних у клопотанні слідчих дій є необґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивованою, має містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий обмежився лише висновком, що у даному кримінальному провадженні було проведено всі необхідні судово-медичні експертизи, надано відповідні запити в установи, підприємства, організації, проведено всі необхідні слідчі дії, які мали вагоме значення у кримінальному провадженні.

При цьому, при винесенні рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчим не наведено будь-яких відомостей про обставини кримінального правопорушення, також слідчим не наведено детального обгрунтування мотиву прийняття такого рішення, що є суттєвим порушенням вимог ст. 110 КПК України та безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення слідчим.

З урахуванням викладеного, постанова слідчого від 15.03.2021 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 підлягає скасуванню з покладанням на орган досудового розслідування розглянути зазначене клопотання відповідно до вимог ст. 220, 110 КПК України.

Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 303, 306, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання, по кримінальному провадженню №0000438, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання від 15.03.2021 у кримінальному провадженні №0000438, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.02.2021 скасувати.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000438, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.02.2021, повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 12.03.2021 у порядку ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 24.05.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1