Справа № 592/3558/21
Провадження № 1-кп/592/384/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухова Сумської області, р. н. о. к. п. п. НОМЕР_1 , громадянина України, невійськовозобов`язаного, з повною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину у віці семи років, не працюючого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_5 , -

встановив:

На досудовому розслідуванні ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що, відповідно до п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України (далі ПКУ) до підакцизних товарів, крім іншого, відносяться: тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Згідно з п. 14.1.252 ст. 14 ПКУ та ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», - тютюнові вироби це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Абзацом 3 частини 4 статті 11 вказаного Закону установлено, що тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку.

Згідно з п. 14.1.107 ст. 14 ПКУ, - марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», - роздрібна торгівля тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з п. 14.1.212 ст. 14 ПКУ, - реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування.

Пунктом 7 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 № 218, передбачено, що ввезення, зберігання та реалізація на території України тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка, забороняється.

Разом з тим, порушуючи установлений законодавством порядок придбання, зберігання, транспортування та збуту тютюнових виробів, діючи умисно, з метою отримання неконтрольованого прибутку, тобто з корисливим мотивом, ОСОБА_2 вчинив злочин у сфері господарської діяльності, пов`язаний із незаконним придбанням, зберіганням і транспортуванням з метою збуту та збутом незаконно виготовлених тютюнових виробів за таких обставин.

У невстановлений слідством день січня 2020 року у ОСОБА_2 виник умисел на зайняття незаконною діяльністю, пов`язаною зі збутом незаконно виготовлених тютюнових виробів, а саме тютюну для куріння кальяну.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, у період із невстановленого досудовим розслідуванням часу та дня січня 2020 року та до 27.11.2020, ОСОБА_2 , перебуваючи у м. Суми, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб придбавав з метою збуту незаконно виготовлений тютюн для куріння кальяну в упаковках без марок акцизного податку, який в подальшому транспортував до нежитлового приміщення, розташованого над десятим поверхом десятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав указані тютюнові вироби з метою збуту.

Незаконно придбавши тютюнові вироби з метою збуту, ОСОБА_2 у цей же період часу як за вказаною адресою, так і в інших місцях на території міста Суми збував незаконно виготовлені тютюнові вироби, у тому числі тютюн для куріння кальяну, пересічним громадянам м. Суми.

Так, 09.10.2020, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 збув ОСОБА_6 тютюн для куріння кальяну марки «NUAL» без марок акцизного податку у кількості 10 скляних банок по 150 г, загальною вагою 1 500 г, отримавши за це від останнього грошові кошти в сумі 1 500 грн.

У ході розслідування 27.11.2020 проведено обшук нежитлових приміщень, які розташовані над десятим поверхом десятиповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у результаті якого виявлено та вилучено: дві скляні банки, об`ємом по 0,33 л, з тютюном для куріння кальяну з написом «Nual» без марок акцизного податку; два поліетиленові пакети з тютюном для куріння кальяну з написом «Buta Tobaco» без марок акцизного податку; один поліетиленовий пакет з тютюном для куріння кальяну з написом «Serbetli» без марок акцизного податку.

Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 399 від 12.03.2021, проведеної експертами Сумського відділення ННЦ «ІСЕ ім. Заслуженого професора М. С. Бокаріуса», - наданий на дослідження зразок тютюну для куріння кальяну відносяться до тютюнових виробів та належать до підакцизних товарів, маркування якого не відповідає нормам і державним стандартам України.

Вчиняючи дії, пов`язані із незаконним придбанням із метою збуту, транспортуванням та зберіганням із цією метою, збутом незаконно виготовлених тютюнових виробів ОСОБА_2 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді порушення встановленого порядку обігу підакцизних товарів та бажав їх настання, тобто діяв із прямим умислом.

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні та транспортуванні з цією метою, а також у збуті незаконно виготовлених тютюну і тютюнових виробів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України.

Під час досудового розслідування 24.03.2021 прокурор та обвинувачений ОСОБА_2 уклали угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений ОСОБА_2 беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та угоді, які є істотними для даного кримінального провадження; сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 204 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу розміром 3 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 63 750 грн.

Обвинувачений ОСОБА_2 дану угоду підтримав у повному обсязі та суду пояснив, що укладав її добровільно без будь-якого примусу.

Суд, дослідивши умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, вважає, що ця угода відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу та вимогам закону з наступних підстав.

Перевіривши умови угоди судом не було встановлено підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтвердив і сам обвинувачений, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов?язання та є фактичні підстави для визнання винуватості; кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до нетяжкого злочину.

Крім того, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання також були з?ясовані у обвинуваченого обставини, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому роз?яснені.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 204 КК України, так як ОСОБА_2 скоїв незаконне придбання з метою збуту, зберігання та транспортування з цією метою, а також збут незаконно виготовлених тютюну і тютюнових виробів.

При призначенні виду та міри покарання, передбаченого угодою, суд на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

ОСОБА_2 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, має на утриманні неповнолітню дитину у віці семи років.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину; своїми діями фактично шкоди не завдав, тому за таких обставин суд дійшов висновку про можливість призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання з застосуванням ст. 69 КК України за ч. 1 ст. 204 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї статті, у виді штрафу з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався та в судовому розгляді клопотань від учасників кримінального провадження про обрання щодо нього запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має законних підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає необхідним після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 394, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.03.2021, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_2 , визнавши ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 204 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 204 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 63 750 грн., з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі: мобільний телефон iPhone 8 Plus, imei НОМЕР_2 , та жорсткий диск 970 Evo Plus V-Nand SSD NVMe M2 повернути ОСОБА_2 ; дві скляні банки, об`ємом по 0,33 л, з тютюном для куріння кальяну; два поліетиленові пакети червоного кольору з тютюном для куріння кальяну з написом «Buta Tobaco»; один поліетиленовий пакет з тютюном для куріння кальяну з написом «Serbetli» знищити.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна ОСОБА_2 жорсткого диску 970 Evo Plus V-Nand SSD NVMe M2.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз?яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1