Справа № 177/824/20
У Х В А Л А

15 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

колегія суддів Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

в провадженні суду перебуває вище зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні 15 лютого 2021 року обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до колегії суддів з заявою про відвід головуючого судді ОСОБА_1 та судді ОСОБА_2 . В обгрунтування поданої заяви обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що оскільки зазначені судді не задовольнили його заяву про відвід члена колегії судді ОСОБА_3 , відповідно, на його думку, вказані судді підтримують сторону обвинувачення в даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримала заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 та судді ОСОБА_2 .
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви про відвід, посилаючись на його необгунтованість, та відсутності підстав для відводу.
Дослідивши заяву про відвід, колегія суддів вважає, що в задоволенні даної заяви слід відмовити з наступних підстав.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженність, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно із ст. 81 КПК України питання про відводи під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Нормами ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення суддів від участі у судовому провадженні. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Приписами статті 75-76 КПК України визначені обставини, що виключають участь колегії суддів в кримінальному провадженні. За наявності встановлення цих обставин, відповідно до ч.2 ст. 80 КПК України, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні мають право заявити відвід складу колегії суддів.
Разом з тим, закріплені статтею 75 КПК України підстави для відводу є вичерпними.
До вказаних підстав не входять ті обставини, на які посилається обвинувачений у заяві про відвід колегії суддів. Обвинуваченим ОСОБА_6 не доведено, що головуючий суддя ОСОБА_1 та суддя ОСОБА_2 підтримують сторону обвинувачення при розгляді справи. Сумніви щодо неупередженості колегії суддів не ґрунтуються на конкретних доказах, а сформовані лише на суб`єктивній оцінці прийнятого процесуального рішень щодо відмови у задоволенні відводу судді ОСОБА_3 .
Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалі від 18.12.2018 року по справі № 910/2968/18, в якій Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення.
Окрім того, визначаючись щодо наявності підстав для відводу, колегія суддів враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах «П`єрсак проти Бельгії», «Кіпріану проти Кіпру», «Грівз проти Сполученого Королівства»).
Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.
Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).
Таким чином, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 року у справі №800/592/17, та від 01.10. 2018 року у справі № 9901/673/18.
Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.
Під час розгляду заяви про відвід не знайшли свого підтвердження вказані обвинуваченим підстави заявленого відводу, оскільки відвід не вмотивований та не обґрунтований, відсутні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу. Обставини, які зазначені у заяві та передбачені ст.75 КПК України - відсутні.
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369, 372 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід головуючому судді та члена колегії, суддів Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3