Справа № 279/100/21
номер провадження 1-кп/279/302/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Коростені клопотання прокурора Коростенської місцевої (окружної) прокуратури про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор звернувся до суду з даним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 з 02.04.2015 не виконує рішення Коростенського міськрайонного суду, а саме виконавчий лист №2-869/12 від 04.06.2014, що перебуває на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, щодо усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0433га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 шляхом перенесення огорожі та відновлення меж земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії 111-ЖТ №045772 виданого Коростенською міською радою Житомирської області 03.09.2001 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за №772, кадастровий № :02:003:0421.

За вказаним фактом було розпочато кримінальне провадження, відомості по якому внесено до ЄРДР за № 0000801 від 19.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України. Проведеними в ході досудового розслідування слідчими (розшуковими) заходами встановити осіб, причетних до скоєння зазначеного кримінального правопорушення не надалось можливим. З огляду на це прокурор, посилаючись на відповідні норми процесуального законодавства, просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

ОСОБА_5 (потерпіла сторона) категорично заперечив проти закриття кримінального провадження, та вважає за необхідне продовжити досудове розслідування, вказавши, що органи досудового розслідування не вживали належних заходів для притягнення винних осіб до відповідальності, його заяви ігнорували, не здійснили навіть допит, як потерпілого, не визнали потерпілим в процесуальний спосіб.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000801 від 19.06.2015 року, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

З даної підстави кримінальне провадження закривається судом за клопотанням прокурора (ч.4 ст.284 КПК України).

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.382 ч.1 КК України відповідно до ст.12 КК України віднесено до нетяжкого злочину, строк давності притягнення до відповідальності за вчинення якого відповідно ст.49 КК України становить 5 років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження фактично не здійснювалося. Належні та ефективні заходи спрямовані на розкриття злочину не були здійснені. Дані про проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій після 20.08.2016 року, спрямованих на встановлення обставин вчинення злочину, та осіб, причетних до його вчинення, матеріали кримінального провадження не містять та залишились невиконаними ряд доручень, які були надані Коростенському ВП 17.08.2016 року, в тому числі й вказівок прокурора від 10.03.2016 року. Не прийнято й відповідного процесуального рішення згідно заяви ОСОБА_5 щодо залучення у справі як потерпілого.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на досудове розслідування кримінального провадження № 0000801 від 19.06.2015 року, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості". Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява № 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст.92 КПК України.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування вказаного вище кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить вимогам ст.9 Конституції України , ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,9,25,284,371,372КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за № 0000801 від 19.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1