Справа № 585/1585/20
Номер провадження 1-кп/585/142/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000237 від 04.04.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, працюючого майстром «Броварського шляхобудівельного управління №50», уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

встановив:

ОСОБА_3 04.04.2020 близько 09 год. 20 хв. керував автомобілем «ВАЗ 210994», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався по проїзній частині вул. Терновецька у м. Ромни Сумської області в напрямку вул. Прокопенка.
Рухаючись у вказаному напрямку, перебуваючи в районі метеостанції, ОСОБА_3 в порушення вимог п. п. 10.1, 11.3, 12.4, 14.2 «в» Правил дорожнього руху, зневажив безпекою дорожнього руху, рухаючись з перевищенням допустимої швидкості руху у населеному пункті, під час виконання обгону автомобіля «ГАЗЕЛЬ», не впевнився в безпеці свого маневру та в тому, що це не створить перешкод чи безпеки іншим учасникам руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «Opel Kadet», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку.
В наслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Opel Kadet» ОСОБА_7 , його пасажир ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також водій автомобіля «ВАЗ 210994» ОСОБА_3 та його пасажирка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримали тілесні ушкодження.
Відповідно висновку судово-медичної експертизи №183 від 25.06.2020 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми,ЗЧМТ, струсу головного мозку, ЗТГК, переломів з 3 по 5 ребер справа та з 4 по 8 ребер зліва, переломів руків`я грудини, що супроводжувалися порушенням каркасної грудинної клітини, забоїв органів межистінку, двухстороннього пневматораксу, забою спинного мозку з парапарезом нижніх кінцівок, порушенням ходи, грубого порушення тазових органів, які кваліфікуються як «тяжкі тілесні ушкодження».
Відповідно висновку судово-медичної експертизи №152 від 20.05.2020 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою правого колінного та гомілково-ступеневого суглобів, забою лівого передпліччя, садна правого колінного суглобу, які кваліфікуються як «легкі тілесні ушкодження».
Відповідно висновку судово-медичної експертизи №186 від 26.06.2020 ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, рваної скальпованої рани правого колінного суглобу, забою правого колінного суглобу, забою грудної клітини, які кваліфікуються як «легкі тілесні ушкодження».
Відповідно висновку судово-медичної експертизи №176 від 19.06.2020 ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді забоїв та садна голови, нижніх та верхніх кінцівок, забійна рана правого колінного суглобу, які кваліфікуються як «легкі тілесні ушкодження».
Відповідно до зібраних в кримінальному провадженні доказів та висновків судово-автотехнічних експертиз №799 від 12.06.2020 та №1061 від 30.06.2020 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ 210994», реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив вимоги Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, введених, в дію з 01.01.2002), передбачені пунктами:
10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;
12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;
14.2 Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:
в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.
Допущені водієм ОСОБА_3 , порушення вимог пунктів 10.1, 11.3, 14.2 «в» Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.
Дії водія ОСОБА_3 по порушенню Правил дорожнього руху умисні, форма вини до наслідків, що настали - необережна (злочинні самовпевненість).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що зранку 04 квітня минулого року керував автомобілем ВАЗ 21099 у напрямку міста Ромни, де виїхав на зустрічну смугу та зіткнувся з автомобілем «ГАЗЕЛЬ». Дорожньо-транспортна пригода сталася по вулиці Тернівецькій в районі Метеостанції. Швидкість руху була невисокою, оскільки з його слів він рухався по «старому асфальту по ямах». Попереду рухалась газель, яка різко загальмувала, оскільки був високий перепад між старим покриттям дороги і новим асфальтом. На запитання прокурора «з якою метою Ви виїхали на зустрічну смугу, можливо щоб обігнати газельку?» ОСОБА_10 відпові, що не пам`ятає чи це був обгін чи це для того, щоб він не зіткнувся з автомобілем, «ГАЗЕЛЬ»зупинилась різко і через це ОСОБА_3 виїхав на зустрічну смугу, але в цей час рухався автомобіль «Opel Kadet», і він не встиг заховатися з правої сторони газелі. Проміжок часу між виїздом на зустрічну смугу та зіткненням була секунда чи дві, це сталось дуже швидко. Коли ОСОБА_10 побачив на зустрічній смузі автомобіль «Opel» - різко загальмував. Чи гальмував водій зустрічного транспортного засобу - не знає, тому що знаходився в шоковому стані. Зіткнення сталось на зустрічній смузі. В той момент ОСОБА_9 знаходилась в його автомобілі.ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження: розрив зв`язок та струс головного мозку. Удар прийшов у переднє праве пасажирське сидіння. З потерпілим підтримує до цього часу зв`язок, йому допомагає. ОСОБА_3 наголосив, що надавав першу медичну допомогу потерпілому, оскільки в результаті зіткнення ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження. До дорожньо-транспортної пригоди автомобіль перебував у справному стані. Працювали гальма, освітлення та рульове керування у автомобілі.

Потерпілий ОСОБА_8 до суду не з?явився, в заяві до суду клопотав про розгляд справи без його участі, в зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в КНП СОР «СОКОД», претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має, в зв`язку з добровільним відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, щодо міри покарання просив не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_3 .

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 зазначив, що потерпілий ОСОБА_8 відмовляється від позовної заяви в частині позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки останній сплатив зазначену в позові суму коштів, та просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання не пов`язане з обмеженням чи позбавленням волі останнього.

На підставі ч. 3 ст. 349 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК України), за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена.

Дії ОСОБА_3 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом порушив правила дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Зокрема, суд враховує, що кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України є тяжким злочином (ч.5 ст. 12 КК України), покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Також, суд враховує обставини та наслідки вчиненого, зокрема, що потерпілий в результаті зазначеної ДТП отримав першу групу інвалідності «Б» з ураженням ОРА, подавав цивільний позов в рамках даного кримінального провадження, та наразі будь яких претензій до обвинуваченого він не має.

Також, суд враховує: - ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, зокрема, що він спочатку позовні вимоги потерпілого до нього не визнавав, про що свідчить поданий ним відзив на цивільний позов, однак потім вирішив відшкодувати завдану потерпілому шкоду, в зв`язку з чим потерпілий відмовився від цивільного позову в частині позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_3 , також ОСОБА_3 пообіцяв в подальшому піклуватися про потерпілого; - що обвинувачений перед судом щиро не каявся за вчинене, не зазначав, що жалкує про те, що сталося та в останньому слові лише попросив у суду не позбавляти його водійських прав; - дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, офіційно працевлаштований майстром будівельних та монтажних робіт будівельної дільниці №3 ПАТ «Броварське шляхово-будівельне управління №50, під наглядом у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому.

Обставин, що б обтяжували покарання судом не встановлено.

Отже, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , тяжкості і обставин вчинення кримінального правопорушення, наслідки, що настали потерпілий має першу групу інвалідності внаслідок ДТП, наявності двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд на підставі ст.69 КК України, вважає за можливе призначити ОСОБА_3 , більш м?який вид основного покарання, не зазначеного в санкції частини ч.2 ст. 286 КК України, у виді виправних робіт на строк два роки за місцем роботи обвинуваченого, з відрахуванням із суми заробітку в доход держави у розмірі двадцяти відсотків, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу заявлено не було.

Розглядаючи заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_3 та товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (надалі ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.»), в порядку ст. 128 КПК України, про відшкодування на його користь матеріальної та моральної шкоди, суд враховує наступне.

Згідно ст.ст. 128, 129 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого за шкоду, завдану його діями, який розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК Україн цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як встановлено судом потерпілий ОСОБА_8 відмовився від позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_3 , в зв`язку з чим, суд приходить до висновку про залишення позову в цій частині, без розгляду.

Щодо позовних вимог до ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.».

Позивач ОСОБА_8 просить стягнути з ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» на його користь 170 028, 00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 8 501, 40 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 178 529, 40 грн.

У відзиві на позовну заяву представник ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» заперечує щодо позовних вимог, та просить проводити розгляд справи без участі представника ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.». Представник ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» зазначає, що в обґрунтування вимог про стягнення матеріальної шкоди ОСОБА_8 до позовної заяви не було долучено ні документу з відповідного закладу охорони здоров?я про стійку втрату працездатності, ні документу, який підтверджує статус потерпілого, а саме щодо надання йому ІІ групи інвалідності, для належного розрахунку розміру страхового відшкодування на підставі ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим і неможливо вирахувати і суму морального відшкодування на підставі ст. 26-1 зазначеного закону. Також, вважають передчасним стягувати відшкодування шкоди з ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.», оскільки обов`язок по відшкодуванню шкоди страховиком випливає не з обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 , а з договірних зобов`язань про відшкодування шкоди, які визначаються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди і умови такого відшкодування, однією з яких є надання потерпілою стороною вироку суду (рішення), що набрав законної сили, цивільна відповідальність якої застрахована за договором страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п.23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно п.26.1, 26.2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застраховано у ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» згідно полісу №АО 0642594 від 12.06.2019 року.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ №756163 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має першу «Б» з ураженням ОРА групу інвалідності (а.с.49).

На дату настання страхового випадку (04.04.2020) мінімальна загробна плата у місячному розмірі становила 4723,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_8 до ТДВ СК «Ю.Ес.Ай.» в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2020 р. справа №585/863/20 (номер провадження 1-кс/585/287/20) у даному кримінальному провадженні накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 210994», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_3 .

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2020 р. справа №585/863/20 (номер провадження 1-кс/585/287/20) у даному кримінальному провадженні накладено арешт на автомобіль «Opel Kadet», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зареєстрований за ОСОБА_11 , та перебував у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, зазначені ухвали суду підлягають скасуванню.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України, а про судові витрати - відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 371, ч.2,3 ст.373, ст.374 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому на підставі ст.69 КК України більш м?який вид основного покарання, не зазначеного в санкції частини ч.2 ст. 286 КК України, у виді виправних робіт на строк два роки за місцем роботи ОСОБА_3 , з відрахуванням із суми заробітку в доход держави у розмірі двадцяти відсотків, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Позовну заяву ОСОБА_8 в частині позовних вимог до ОСОБА_3 , залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_8 до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь ОСОБА_8 , 170 028 (сто сімдесят тисяч двадцять вісім) грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, та 8 501 (вісім тисяч п`ятсот одну) грн. 40 коп. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів: - 6537 грн. 60 коп. за проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, за результатами якої складено висновок №703 від 10.06.2020; - 6537 грн. 60 коп. за проведення судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, за результатами якої складено висновок №702 від 05.06.2020; - 8825 грн. 76 коп. за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, за результатами якої складено висновок №701 від 01.06.2020; - 4903 грн. 20 коп. за проведення судової автотехнічної експертизи, за результатами якої складено висновок №799 від 12.06.2020; - 3922 грн. 56 коп. за проведення судової автотехнічної експертизи, за результатами якої складено висновок №1061 від 30.06.2020.

Зняти арешт накладений ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2020 р. справа №585/863/20 (номер провадження 1-кс/585/287/20) з наступного майна: автомобіля «ВАЗ 210994», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_3 .

Зняти арешт накладений ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2020 р. справа №585/863/20 (номер провадження 1-кс/585/287/20) з наступного майна: автомобіля «Opel Kadet», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зареєстрований за ОСОБА_11 , та перебував у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речовий доказ у справі:

- автомобіль «ВАЗ 210994», реєстраційний номер НОМЕР_4 переданий на зберігання ОСОБА_3 , залишити у володінні останнього;
- автомобіль «Opel Kadet», реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданий на зберігання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , залишити у володінні останнього.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1