Справа № 946/1329/21
Провадження № 1-кс/946/419/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника - ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

23.02.2021 року захисник ОСОБА_3 діючи в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою, якою просив скасувати повідомлення про підозру слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 14 серпня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000898 від 01 липня 2020 року за фактом вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. А також, просив зобов`язати слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 або процесуального прокурора по кримінальному провадженню № 0000898 від 01 липня 2020 року вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань по даному кримінальному провадженню відомостей про оголошення підозри ОСОБА_6 .
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що під час розгляду скарги на бездіяльність прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури пов`язану з не розглядом клопотання про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 01.07.2020 року за № 0000898 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.263 КК України стало відоме про те, що 14 серпня 2020 року слідчий СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 склала повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Проте зазначене повідомлення про підозру не відповідає вимогам КПК України.
Так, органу досудового слідства було достовірно відомо про місце фактичного проживання ОСОБА_6 , а саме те, що він постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, слідчий СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області направила зазначене повідомлення за адресою місця реєстрації ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , для вручена батькові скаржника. Таким чином, наведене свідчіть про те, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог закону, а саме не вручене під розписку повідомлення про підозру самому ОСОБА_6 .
Крім цього, стороною захисту неодноразову подавались клопотання про закриття кримінального провадження, до яких додавались пояснення громадянина ОСОБА_7 в яких останній зазначив, що пістолети «STALKER» модель «919 UK» належить саме йому, а ні ОСОБА_6 та був залишений саме ОСОБА_8 в автомобілі, яким керував ОСОБА_6 . Проте, до теперішнього часу ОСОБА_7 не допитаний в якості свідка.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 діючий в інтересах ОСОБА_6 скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували щодо задоволення скарги посилаючись на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено у передбаченому законом порядку, підозрюваного оголошено в розшук. Більш того, свідок ОСОБА_7 08.10.2020 року надав заяву до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме що невстановлені особи погрожують йому фізичною розправою з метою надання показів про те що саме йому належить пістолет, який був виявлений в автомобілі ОСОБА_6 і зазначена заява зареєстрована в ЄРДР.

Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , прокурора та слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.
Так, згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
В провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000898 від 01 липня 2020 року за фактом вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України
Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.
Відповідно до положень ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог п. 6 ст. 277 КПК України, в повідомленні про підозру від 14 серпня 2020 року зазначено стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, часу, місця вчинення кримінального правопорушення безпосередньо ОСОБА_6 , а також інших суттєвих обставин, відомих на момент складання вказаного повідомлення про підозру.
У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
За приписами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, що регулює відносини, пов`язані з викликом особи до слідчого, прокурора, суду.
Згідно із ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Також, слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно рапортів співробітників поліції, органами досудового розслідування вживались заходи, за місцем мешкання щодо виклику ОСОБА_6 до відділу поліції.
В подальшому повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України було надіслано на адресу останнього передбаченого законодавством поштовими засобами зв`язку за адресою місця реєстрації ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_2 та за адресою його фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Більш того, в судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , ОСОБА_3 підтвердив факт надходження вищевказаного повідомлення про підозру за адресою місця реєстрації ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_2 та вручення її його батькові, але захисник вважає що її необхідно було направити саме за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_6 , що фактично і було виконано органом досудового розслідування.
Що стосується вимог захисника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_6 щодо допиту в якості свідка громадянина ОСОБА_7 , то слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області і в судовому засіданні було зазначено, що вказана особа ОСОБА_7 була допитана та надала заяву щодо тиску на неї з метою зізнання у вчиненні злочину, якого вона не вичиняла.
З цього приводу були внесені данні до ЄРДР, що підтверджено витягом з Єдиного реєстру досудових розслідування за № 000237 від 09.10.2020 року за ч. 1 ст.129 КК України.
Крім цього, як вбачається з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.10.2020 року на нього було дійсно здійснено влип, з метою оговорити себе та визнати себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, який він фактично не вчиняв та взагалі не знайомий з ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги захисника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру та зобов`язання вчинити певні дії
Керуючись ст.ст. 214, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 05 березня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1