Справа № 633/69/21
Провадження №11-п/991/14/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду подання колегії суддів Вищого антикорупційного суду про вирішення питання про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 березня 2020 року № 0001043 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3652 КК України, до іншого суду
ВСТАНОВИЛА:
25 червня 2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт з додатками і матеріалами судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 березня 2020 року за № 0001043 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.
Обвинувальний акт з додатками і матеріалами судового провадження у цьому кримінальному провадженні направлені для розгляду до Вищого антикорупційного суду на підставі ухвали колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 17 червня 2021 року.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 29 червня 2021 року у зазначеному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання. На підставі ухвали від 13 липня 2021 року, колегія суддів Вищого антикорупційного суду звернулася до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з поданням для вирішення питання про направлення зазначеного кримінального провадження до іншого суду.
Подання обґрунтоване тим, що належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч. 1 ст. 331 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України та/або кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 2062, 209, 211, 3661 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. В свою чергу посада, яку обіймав обвинувачений ОСОБА_7 (державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сектору державної реєстрації Печенізької районної державної адміністрації Харківської області) не належить до посад, перелічених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для висновку про належність цього кримінального провадження до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду за критеріями, визначеними цією нормою процесуального права. Колегія суддів Вищого антикорупційного суду приходить до висновку про неналежність зазначеного кримінального провадження до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду також і на підставі п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України, оскільки відсутні умови підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду, визначені цієї нормою процесуального права, тобто відсутнє обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 369 та/або ч. 1 ст. 369-2 КК України. Колегія суддів Вищого антикорупційного суду вважає, що у даному випадку відсутні також і умови належності цього кримінального провадження до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, які визначені п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України (з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 станом на час вчинення ним кримінального правопорушення не належав до переліку службових осіб у розумінні ч. 3 ст. 18 КК України).
Учасники кримінального провадження, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду подання, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим, колегією суддів прийнято рішення розглянути подання у їх відсутність. Згідно ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. У зв`язку з чим, колегією суддів прийнято рішення розглянути апеляційну скаргу у їх відсутність.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи подання та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження за скаргою з наступних підстав.

Відповідно до ст. 331 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 2062, 209, 211, 3662, 3663 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України..
Згідно з приміткою до ст. 45 КК України корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 3641, 3652, 368-3692 цього Кодексу.
Відповідно до п. 202 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону України № 100-ІХ від 18.09.2019, який набрав чинності 22 вересня 2019 року), підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань: 1) з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду»; 2) до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Отже, підсудність Вищого антикорупційного суду встановлена статтею 331 КПК України з урахуванням пункту 202 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у редакції Закону України № 100-IX від 18.09.2019, який набрав чинності 22.09.2019.Тобто підсудність кримінальних проваджень, які зазначені в ч. 1 ст. 331 КПК України, відомості за якими про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідуваньпісля 22.09.2019 року не ставиться в залежність від умови, який орган здійснював, здійснює або закінчує досудове розслідування.
Згідно вимог частин 1-3 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду зокрема, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (справа № 633/69/21, провадження № 51-2984 впс21) матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001043 стосовно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3652 КК України направлено для розгляду до Вищого антикорупційного суду (т. 1 а.с. 203-206).
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що одним із основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах. Одна і та ж підстава не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами, в тому числі щодо вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягає сумніву («Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [Велика Палата], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а проста можливість існування двох поглядів на питання не є підставою для повторного розгляду. Відхилення від цього принципу виправдані, тільки якщо вони необхідні в обставинах істотного і незаперечного характеру («Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).
З огляду на те, що у поданні колегія суддів Вищого антикорупційного суду посилається на обставини, яким колегією суддів Третьої судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховний Суд у складі Верховного суду вже була надано оцінку та за результатами якої було постановлене остаточне судове рішення, колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду дійшла висновку, що з урахуванням принципу res judicata провадження у справі за поданням колегії суддів Вищого антикорупційного суду про вирішення питання про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 березня 2020 року № 0001043 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, до іншого суду підлягає закриттю.
На підставі наведеного, керуючись статтями 331, 34, 418, 532 КПК України колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі за поданням колегії суддів Вищого антикорупційного суду про вирішення питання про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 березня 2020 року № 0001043 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3652 КК України, до іншого суду закрити.
Матеріали провадження повернути до Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді:
ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5