Справа № 738/932/21
№ провадження 1-в/738/124/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2021 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, обґрунтоване тим, що він відбув 2/3 строку призначеного покарання, поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав наведених у ньому.

Представник установи в судовому засіданні у задоволенні клопотання засудженого просив відмовити. Вказав що у засудженого відсутні стягнення та заохочення, працює посередньо.

Представник спостережної комісії Менської міської ради в судове засідання не з`явився, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі. В матеріалах справи міститься постанова спостережної комісії Менської міської ради № 18, якою комісія прийняла рішення про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_4 пільги у вигляд умовно-дострокового звільнення.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що згідно матеріалів справи, засуджений лише стає на шлях виправлення і у задоволенні клопотання засудженого просив відмовити.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду справи. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Судом встановлено, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.02.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.05.2015 року, остаточно призначено до відбування ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 4 років позбавлення волі.

Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 06.05.2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік. Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.02.2017 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на 1 рік і 5 місяців.

Строк відбування покарання обчислюється з 11.06.2020 року.

З характеристики засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 перебуваючи у Миколаївському СІЗО зарекомендував себе посередньо: встановленого режиму не порушував, розпорядку дня дотримувався, стягнень не мав, до суспільно-корисної праці не залучався, не заохочувався.

З 21.08.2020 року відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія № 91», де за час відбування покарання характеризується посередньо: намагається дотримуватися вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання. розпорядку дня дотримується під контролем. Заходи стягнення не застосовувалися. На підставі цивільно-правового договору № 28 з 15.12.2020 року по 15.02.2021 року був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи. На даний час працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи згідно цивільно-правового договору № 39 від 16.03.2021 року. До роботи відноситься посередньо. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення згідно графіку. До виконання робіт відноситься посередньою.

З довідки планово-виробничого відділу ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України № 91» № 108/ЗС-21 встановлено, що засуджений ОСОБА_4 до роботи ставиться добре, виконує поставлені завдання під контролем.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання характеризується посередньо, не заохочувався, стягнень не має. Вказане свідчить, що у нього відсутня сумлінна поведінка за період відбування покарання.

Крім того, суд не вбачає у поведінці засудженого ОСОБА_4 сумлінного ставлення до праці, оскільки до роботи за цивільно-правовим договором на підприємстві установи відносить посередньо, завдання виконує під контролем. Залучається до робіт з благоустрою установи та поліпшенні житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, однак і до їх виконання відноситься посередньо.

Для застосування до засудженого ст. 81 КК України необхідно щоб він мав сумлінну поведінку та сумлінно ставився до праці, що є складовою доведення виправлення засудженого, однак з вище наведеного такого не вбачається у діях засудженого.

Враховуючи, поведінку засудженого та ставлення його до праці, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь період відбування покарання, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задоволенню не підлягає.
На пiдставi викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1