Справа № 283/1243/20
провадження №1-кс/283/181/2021
У Х В А Л А
30 березня 2021 року слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Малинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 09 липня 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000019 від 27 листопада 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364, ч.1 ст.172 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03.03.2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого ВП №1 Коростенського РУП від 09 липня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000019 від 27.11.2019 року, у зв`язку з тим, що вона не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Слідчим порушено порядок збирання доказів та надання їм правової оцінки. Зокрема, з моменту внесення до ЄРДР інформації про вчинення кримінального правопорушення, слідчим не проведено жодної слідчої дії. Текст оскаржуваної постанови зводиться лише до викладу диспозицій певних статей КК України; в постанові не зазначено мотивів видачі ОСОБА_5 розпорядження №39-К від 30.08.2019 року; не надано правової оцінки підстав видачі ОСОБА_6 наказів №37-к від 30.08.2019 року та №45-к від 18.09.2019 року про відкриття дисциплінарних проваджень. ОСОБА_3 просить суд скасувати постанову від 09.07.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000019.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити.

Перевіривши матеріали кримінального провадження №0000019, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню.
Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Положення ч. 2 ст. 9 КПК України встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, тому він зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Як вбачається з наданих матеріалів, відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2019 року за ч. 1 ст.364, ч.1 ст.172 КК України.

З постанови про закриття кримінального провадження встановлено, що допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що відносно ОСОБА_3 було порушено дисциплінарне провадження за фактом розголошення відомостей та за порушення присяги державного службовця. Допитана під час досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_7 показала, що з 01.08.2017 року перебувала на посаді керівника апарату Малинської районної державної адміністрації. ОСОБА_3 було звільнено з посади головного спеціаліста юридичного відділу апарату Малинської РДА за згодою сторін. На момент звільнення всі розрахунки з скаржником проведено, що свідчить про відсутність в останнього майнової шкоди.

Скаржником не наведено жодної конкретної підстави для оскарження постанови від 09.07.2020 року, загальне формулювання про невмотивованість постанови та не надання слідчим правової оцінки доказам жодним чином не спростовує та не ставить під сумнів фактичні обставини справи.

Твердження ОСОБА_3 про те, що слідчим не проведено жодної слідчої дії, спростовується наданими до суду матеріалами кримінального провадження №0000019, згідно якого встановлено, що під час досудового розслідування допитано в якості свідків ОСОБА_8 від 14.01.2020 року, ОСОБА_5 від 20.12.2019 року, ОСОБА_3 від 12.02.2020 року, ОСОБА_7 від 14.02.2020 року, ОСОБА_9 від 14.01.2020 року, ОСОБА_10 від 12.01.2020 року, ОСОБА_11 від 14.01.2020 року; на підставі ухвали слідчого судді проведено тимчасовий доступ до речей та документів від 04.02.2020 року.
Твердження скаржника щодо відсутності підстав для винесення ОСОБА_5 розпорядження №39-К від 30.08.2019 року, спростовується долученою до матеріалів кримінального провадження ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду по справі №240/1470/20 від 27.02.2020 року , згідно якої ОСОБА_3 відмовлено у відкритті провадження за позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження №39-К від 30.08.2019 року.
Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя вважає, що слідчий після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, прийшов до правильного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364, ч.1 ст.172 КК України, в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_12 та закрив провадження по справі.

Отже, слідчим були здійснені всі можливі дії для з`ясування обставин справи, які були відображені в постанові.

Таким чином, доводи ОСОБА_3 , наведені в скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Керуючись ст. 303, 305, 307 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000019 від 27 листопада 2019 року відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя