Справа №127/1493/21
Провадження №1-кп/127/65/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
перекладача: ОСОБА_10 ,
розглядаючи у закритому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 - ч.3 ст. 303, ч.3 ст. 303 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001266 від 12.06.2020 року, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 303, ч. 3 ст. 303 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Зазначив, що при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 та ОСОБА_6 строку тримання під вартою сторона обвинувачення виходить не з принципу його автоматичного продовження та враховує, що судове провадження у даному кримінальному провадженні не завершене. МехдієваУ.М.К. та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів та у разі доведення їхньої вини в даному провадженні їм може бути призначене покарання до 10 років позбавлення волі. Також ОСОБА_4 є організатором та лідером організованої групи, а ОСОБА_6 є учасником цієї організованої групи, вони не мають постійного місця проживання, роботи та будь-яких законних джерел доходів, можуть переховуватись від суду, продовжувати злочинну діяльність, впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають неправомірну діяльність обвинувачених, а також можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є ризиками, визначеними статтею 177 КПК України, які до цього часу не зникли та не зменшились. Тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти існуючим ризикам, оцінюючи суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості. Вважає, що продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є виправданими.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 . Зазначила, що прокурором не наведено в чому саме полягає суть ризиків на які вінпосилається. Її підзахисна потребує медичної допомоги, яку в умовах перебування під вартою не має можливості отримати. Відсутність у ОСОБА_4 реєстрації та постійного місця проживання не може бути підставою для обрання їй найсуворішого запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою. Крім того, вина ОСОБА_4 у інкримінованих їй злочинах не доведена. За вказаних підстав адвокат ОСОБА_5 просить змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою. Також просить зменшити суму застави, оскільки вона є непідйомною для її підзахисної та її неможливо виконати.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника, просила суд змінити запобіжний захід на більш м`який. Просила врахувати, що вона хворіє та потребує медичної допомоги, яку, перебуваючи під вартою, отримати не має можливості, просить дати шанс на виправлення. Також просила повернути їй золоті вироби, які були вилучені при її затримані та не знаходяться під арештом.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 . Вважає клопотання прокурора необґрунтованим та непідтвердженим належними доказами. Просив суд змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 підтримав заперечення колег на клопотання прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала думку свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_8 також підтримав заперечення щодо клопотання прокурора.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, застосованого до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд, дослідивши письмове клопотання прокурора, заслухавши сторони обвинувачення та захисту, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у виді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК Українисуд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» відповідно до якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положення ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Судом встановлено, що розгляд кримінального провадження, в якому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 303 КК України, замах на втягнення особи в зайняття проституцією, вчинене повторно, організованою групою та ч. 3 ст. 303 КК України сутенерство, вчинене повторно, щодо неповнолітнього, організованою групою, тобто у вчинені тяжких злочинів, за які передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, на даний час ще триває.
На переконання суду, є підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, оскільки суд приймає докази, безпосередньо досліджені судом. Судом враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачена ОСОБА_4 немає достатніх соціально-стримуючих факторів та соціальних зв`язків, оскільки у неї відсутнє постійне місце проживання, місце роботи та законне джерело доходу, що свідчить про можливість переховуватися від суду, усвідомлюючи міру покарання, яка може бути до неї застосована. Також судом враховано стан здоров`я ОСОБА_4 , який є задовільним, що вбачається з довідки від 05.07.2021, наданої лікарем філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області Вінницької міської медичної частини №1 ОСОБА_11 .
Крім того, при вирішенні клопотання з приводу доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховано те, що вінобвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 303, ч. 3 ст. 303 КК України, які відносяться до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
На думку суду, є підстави вважати, що у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_6 зможе переховуватись від суду, враховуючи міру покарання, яка може бути до нього застосована у разі доведення вини. Крім того існує ризик впливу на свідків в кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, оскільки суд приймає докази безпосередньо досліджені судом. Судом враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_6 не має достатніх соціально-стримуючих факторів, соціальних зв`язків та законного джерела доходу, що свідчить про те, що, перебуваючи на волі зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, а також вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не може запобігти існуючим в кримінальному провадженні ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а тому суд приходить до висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід продовжити раніше застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Щодо клопотання адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру застави застосованої до обвинуваченої ОСОБА_4 суд виходить з наступного.
Запобіжним заходом, у тому числі, є застава, яка відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави у разі невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Належних доказів, які б свідчили про те, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 суттєво зменшилися чи взагалі перестали існувати, а також, що на даний час з`явилися нові обґрунтовані обставини, які не були враховані слідчим суддею під час застосування до підозрюваної запобіжного заходу та визначення їй розміру застави у сумі 175 760,00 гривень, та можуть свідчити про неможливість подальшого застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави саме у такому розмірі суду не надано.
Таким чином, доводи сторони захисту, що розмір застави підлягає зменшенню у зв`язку з тим, що він є непідйомним для обвинуваченої ОСОБА_4 та не може бути нею виконаний, є безпідставними, оскільки ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на даний час не відпали. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на значний строк, тому зменшення розміру застави може призвести до уникнення останньою кримінальної відповідальності та переховування від суду.
Суд вважає, що саме застосований до ОСОБА_4 розмір застави, достатньою мірою гарантує виконання останньою покладених на неї обов`язків, визначених ст. 42 КПК України, та забезпечує її належну процесуальну поведінку у даному кримінальному провадженні, тому в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру застави застосованої до обвинуваченої ОСОБА_4 слід відмовити.
Щодо клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про передачу вилучених у неї коштовностей суд виходить за такого.
У своєму клопотанні обвинувачена ОСОБА_4 просить повернути їй золоті вироби, які були вилучені у неї при затриманні та під арештом не перебувають, проте належних доказів на підтвердження даних обставин суду не надає, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заявленого клопотання.
Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8 Конституції України, ст. ст. 29, 31, 42, 68, 176-178, 183, 197, 291, 314 - 316, 370-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, з 14 липня 2021 року до 11 вересня 2021 року включно.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, з 14 липня 2021 року до 11 вересня 2021 року включно.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру застави застосованої до обвинуваченої ОСОБА_4 відмовити.

В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про передачу вилучених у неї коштовностей відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: