ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/247/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 01 липня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою суду продовжено на час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожному, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 01 вересня 2021 року. В задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовлено.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Свої вимоги мотивує тим, що докази прокурора щодо існування ризиків не виправдані. Вважає, що

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду та перевіривши обставини, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою, надані суду матеріали кримінального провадження, колегія суддів з`ясувала наступне.

В апеляційній скарзі обвинуваченого не заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участю, а тому відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України суд апеляційної інстанції здійснив розгляд апеляційної скарги без участі сторін кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що на розгляді Збаразького районного суду перебуває кримінальне провадження № 0000033 від 03 січня 2018 р. по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст. 306, ч.2, ч.3 ст.307 та ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 за ч.2, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України.

Тобто, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких і особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Ухвалою суду від 01 липня 2021 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 01 вересня 2021 року, оскільки до спливу попереднього строку дії цього запобіжного заходу судове провадження завершити не вдалося.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення не лише тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також він раніше неодноразово судимий, що свідчить про його стійку протиправну поведінку, а тому застосований до нього запобіжний захід відповідає даним про його особу. Саме такий запобіжний захід позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, неявки до суду, переховування від суду, продовження злочинної діяльності, незаконного впливати на свідків, що буде перешкоджати кримінальному провадженню, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги запобігти цим ризикам.

Наведені обставини в сукупності підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про те, що ризики, визначені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цим обвинуваченому ОСОБА_6 , продовжують існувати і не зменшились оскільки, зважаючи на санкцію статті обвинувачення, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 та характер інкримінованих йому багатоепізодних злочинів, у тому числі особливо тяжкого, вказані ризики не зменшився і продовжують існувати.

Крім того, з урахуванням вказаних в оскарженій ухвалі даних про особу обвинуваченого, якому інкримінується вчинення злочинів повторно та у складі організованої групи, а також роль обвинуваченого ОСОБА_6 в цій групі, наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про обґрунтованість застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність обставин, які б вказували на можливість його скасування чи зміни на більш м`який.

З наведеними висновками суду першої інстанції про наявність підстав для продовження строку застосування щодо ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів погоджується, оскільки судом в повній мірі та у визначеному законом порядку враховано всі обставини при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також відомості про особу обвинувачених та їх соціальні зв`язки.

Також, за наведених обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про невідповідність оскарженої ухвали практиці ЄСПЛ, оскільки в рішеннях цього Суду у справі «Ілійков проти Болгарії» вказано, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Також, у справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Наведені в апеляційній скарзі твердження про відсутність в умовах СІЗО можливості лікуватися аналогічні доводам обвинуваченого в ході судового розгляду, які судом першої інстанції правильно оцінені як необґрунтовані, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами. До апеляційної скарги також не додано відомостей, які би підтверджували доводи обвинуваченого в цій частині.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.

Порушень вимог КПК України, які могли би стати безумовною підставою для скасування ухвали суду, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404-419,422-1 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Збаразького районного суду від 01 липня 2021 року про продовження йому строку запобіжного заходу без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді