Справа № 592/9038/20
Провадження № 1-кп/592/148/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0002022 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, не працюючого,з повною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 21.09.2004 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121, 69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.03.2006 умовно -достроково на 1 рік 8 місяців і 14 днів;
2) 21.12.2007р. Мелітопольським міським судом Запоріжської області за ст. 190 ч.2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.03.2010р. по відбуттю строку покарання;
3) 17.01.2011 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 20.05.2014 по відбуттю строку покарання,
4) 11.07.2016 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 02.01.2020 ар відбуттю міри покарання, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
20.06.2020, близько 22:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кв. АДРЕСА_2 , у якій мешкає ОСОБА_6 вирішив викрасти майно, що належало ОСОБА_7 , який також в цей час перебував там в гостях.
Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що поблизу нікого не було, і за ним не спостерігали, ОСОБА_3 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке знаходилося у приміщенні квартири, у залі на столі, переліком та вартістю згідно висновку експерта № 19/119/11/1-1609е від 24.06.2020 року становить:
- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5», вартістю 2500 грн.;
- сім-карта оператора «ВФ Україна», на рахунку якої грошових коштів не було, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.
Із викраденим чужим майном ОСОБА_3 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 21.06.2020, близько 04:00 год., ОСОБА_3 перебував у приміщенні гуртожитку АДРЕСА_3 , на першому поверсі. Його увагу привернув підлітковий велосипед марки «Discovery» жовтого кольору, який потерпіла ОСОБА_8 залишила в коридорі загального користування. В цей момент у нього виник умисел на незаконне збагачення, шляхом викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись в тому, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, взяв велосипед та пішов до виходу з під`їзду.
В момент, коли ОСОБА_3 взяв велосипед до рук та почав його відводити до вхідних дверей, його помітила консьєржка будинку, ОСОБА_9 , яка голосно крикнула ОСОБА_3 зупинитися та залишити велосипед.
Усвідомивши, що його дії стали явними для оточуючих, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого умислу, на заволодіння велосипеду ОСОБА_8 , тобто, діючи відкрито, сів на велосипед та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-1608е від 24.06.2020 року вартість викраденого у ОСОБА_8 спортивного велосипеду марки «Discovery» становить 2933 грн., заподіявши шкоди на вказану суму потерпілій.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
По першому епізоду від 20.06.2020 року.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою не визнав і пояснив, що він дійсно перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який давав гроші на спиртне і свій мобільний телефон слухати музику і коли ходив до магазину, а також сам особисто дав мобільний телефон, коли попрохав у нього зателефонувати і пішов з квартири. Хотів повернутися і повернути ОСОБА_7 телефон, але зустрів знайомого і пішов разом з ним. Викрадати мобільний телефон не бажав, а лише взяв у тимчасове користування.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винність підтверджується показаннями потерпілого, свідків та іншими письмовими доказами, зібраними стороною обвинувачення.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що дійсно 20.06.2020 року відпочивали у знайомої ОСОБА_6 по вул. Чібісова у м. Суми, де перебував і обвинувачений ОСОБА_3 і не заперечував, що він двічи давав ОСОБА_3 гроші на горілку і він повертався з магазину з продуктами харчування і горілкою, а коли пішов у третій раз, то не бачив коли і чому пішов з квартири. Біля 22 год. виявив, що зник мобільний телефон. Почали його шукати, але не знайшли. Коли намагалися зателефонувати, то телефон був вимкнутим. Особисто мобільний телефон ОСОБА_3 не давав, оскільки там була особиста інформація і якби дав телефон, то його і не шукали. Вранці зателефонували його жінці і повідомили, що мобільний телефон знайдений. Номер телефона жінки знайшли у його телефоні, коли ввімкнули.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що дійсно 20.06.2020 року у неї у гостях були ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та дівчина ОСОБА_10 . ОСОБА_3 двічі ходив до магазину, але без мобільного телефону, а коли пішов разом з Катею у третій раз, то він не повернувся. Близько 22 годин почали шукати мобільний телефон ОСОБА_7 , але не знайшли, а коли телефонували з мобільного телефону Каті, то він був вимкнутим. Під час перебування разом, ОСОБА_3 просив у ОСОБА_7 мобільний телефон і тримав його у руці, коли відпочивали разом і слухали музику. При виході з квартири ОСОБА_3 мобільного телефону у ОСОБА_7 не просив.
Згідно протоколу огляду місця події від 21.06.2020 року проїздної частини дороги, що розташована по вул. Ю. Липи,110 у м. Суми і поруч з будинком на даній дорозі знаходиться ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає по АДРЕСА_4 добровільно видав підлітковий велосипед, жовтого кольору та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5», білого кольору, що знаходився в правій кишені шортів.Як вказав ОСОБА_3 , що вказаний велосипед викрав з 1 поверху по вул. Металургів, а мобільний телефон у квартирі по АДРЕСА_5 та до протоколу приєднані фотознимки з відображенням ОСОБА_3 , який тримає у руці мобільний телефон та поруч знаходиться підлітковий велосипед (т.1, а.с.205-207).
У судовому засіданні переглянутий диск з відеозаписом, де відображено як з кишені ОСОБА_3 випав мобільний телефон білого кольору, який він намагався скрити від працівників поліції, які його затримали під час руху на велосипеді.
Як протокол, так і відеозапис сторона захисту просить визнати недопустимим доказом, оскільки ОСОБА_3 не добровільно видав мобільний телефон, а він у нього випав і працівник поліції вихопив у нього цей мобільний телефон.
З даним твердженням суд не погоджується, оскільки при дослідженні огляду місця події видача відбувалася при понятих, які зафіксували цю подію та при перегляді відеозапису спочатку дійсно даний мобільний телефон випав з кишені шортів ОСОБА_3 , але потім він передав його працівникам поліції.
З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.06.2020 потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що 20.06.2020 року близько 22 год. хлопець на ім`я ОСОБА_11 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 таємно викрав його мобільний телефон марки«Xiaomi Redmi Note 5» (т.1, а.с.222).
При проведенні слідчого експерименту від 27.07.2020 року за участю ОСОБА_3 та у присутності захисника, ОСОБА_3 чітко зазначив, що він дійсно 20.06.2020 близько 22 год. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 взяв мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5» з яким попрямував на АДРЕСА_3 до своєї знайомої та показав і будинок з квартирою, як і де все відбувалось на місці вчинення злочину та надані фотознимки до слідчого експерименту. Зауважень та заперечень як з боку підозрюваного, так і захисника не надходило (а.с.233-237).
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/11/1-1609е від 24.06.2020 року вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 5» становить 2500 грн. (а.с.225-229).
Потерпілим ОСОБА_7 надані документи, які підтверджують придбання мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 5» в 2018 році вартістю 6 699 грн. (а.с.231).
Показання потерпілого та свідка суд вважає послідовними, логічними і відповідають тим обставинам, які викладені у обвинувальному акті та підтверджують таємне викрадення ОСОБА_3 мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 , а тому доводи сторони захисту про недоведеність винуватості не знайшли свого твердження у судовому засіданні.
По другому епізоду відкритого викрадення чужого майна, повторно від 21.06.2020 року.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину свою визнав частково, не заперечує проти викрадення велосипеда, але стверджує про таємне його викрадення, посилаючись на наступні обставини: 21.06.2020 року вранці він прийшов на АДРЕСА_3 до знайомої, але вона двері не відчинила і коли на першому поверху побачив велосипед, який знаходився у коридорі загального користування, то вирішив його вкрасти і взявши його у руці вивів на вулицю і далі поїхав на ньому. Ніякої консер`єжки він не бачив, крики не чув, а лише при виході з гуртожитку зустрів чоловіка із собакою. Велосипед викрав таємно, з метою продажи.
Незважаючи на часткове визнання своєї провини ОСОБА_3 , його винуватість у відкритому заволодінні чужого майна підтверджується показаннями потерпілої свідків та письмовими доказами, зібраними стороною обвинувачення.
Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що у їх сім`ї є велосипед марки «Discovery», який вони залишають у коридорі загального користування гуртожитку АДРЕСА_3 біля конс`єржки, яка постійно чергує. В червні 2020 року їй повідомили про викрадення велосипеду, але у цей же день його і знайшли.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні поясвнив, що 20.06.2020 року на лінію «102» надійшло повідомлення, що невстановлена особа відкрито заволоділа підлітковим велосипедом салатного кольору. Біля 05 год. ранку побачили, як чоловік вів такий велосипед і коли зупинили його, то він сказав, що велосипед належить його доньки, а потім почав плутатися у поясненнях і тому був зупинений і викликали оперативну групу. А коли перевірили і мобільний телефон, то встановили, що заволодів у іншої особи.
Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що 21.06.2020 року вона перебувала у групі оперативного реагування і надійшло повідомлення, що невідомий чоловік у футболці сірого кольору відкрито викрав дитячий велосипед зеленого кольору і коли затримали з схожим велосипедом, то цей чоловік почав говорити, що цей велосипед його дитини. Також при ньому знаходився мобільний телефон вимнутий, а коли включили, то зрозуміли, що він належить інший особі. Був викликаний потерпілий і він впізнав свій мобільний телефон і також конс`єржка надала ориєнтовку на ОСОБА_3 і впізнала його за прикметами.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона перебувала на чергуванні конс`єржки у гуртожику АДРЕСА_3 і 21.06.2020 року близько 04 год. побачила як невідомий чоловік тримає у руці велосипед і спускається на вулицю. Почала йому кричати, щоб він залишав велосипед, але у відповідь почула нецензурну лайку і він почав вибігати на вулицю. Велосипед підлітковий і відразу ж зателефонувала потерпілій ОСОБА_8 і на лінію «102» і повідомила про крадіжку велосипеда і надала прикмети чоловіка: одягнутий у темну футболку, коротка стрижка, обличчя кругле, ніс великий. Коли працівники поліції зателефонували після того, як затримали обвинуваченого, то впізнала його і також в судовому засіданні повідомила, що на лаві обвинуваченого знаходиться саме той чоловік, який ввикрав велосипед, а на її крики про повернення велосипеду почав висловлювати нецензурну лайку і продовжувати виходити із приміщення гуртожитку, незважаючи на її крики.
У протоколі затримання ОСОБА_3 від 21.06.2020 року зазначене фактичне його затримання о 05:20 год., складання протоколу відбувалося о 10:55 год. за ч.2 ст.186 КК України за участю захисника, де зазначено, що ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого, ОСОБА_3 пояснив, що з затриманням погоджуєтся, щиро каятся та визнає свою вину у крадіжці велосипеду жовтого кольору, який перебував на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 (а.с.247-251).
При проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 21.06.2020 року у присутності захисника, який був переглянутий у судовому засіданні, де ОСОБА_3 чітко пояснював та показував як він зайшов до гуртожитку АДРЕСА_3 , як він пройшов повз кімнати конс`єржки і піднявся на 7-й поверх, підійшов до двері, але йому ніхто не відчинив і він пробув на цьому поверху біля 3-х годин та зрозумівши, що йому ніхто не відчиняє, вирішив пійти біля 05 години ранку. Далі ОСОБА_3 пояснив, що коли виходив з ліфту, то побачив велосипед жовтого кольору, який стояв біля стіни і підійшов до нього та вивіз з будинку повз кімнати конс`ржки, але криків її не чув (а.с.215-220).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.06.2020 року у присутності захисника за участю свідка ОСОБА_9 , яка особу під за №4 впізнала ОСОБА_3 за прикметами обличчя: коротка стрижка, залисина, кругле обличчя. Зауваження та заперечення відсутні (т.1, а.с.187-192).
У судовому засіданні також був переглянутий відеозапис проведення впізнання, де свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_3 за прикметами.
Захисник у судовому засіданні просить визнати протокол пред`явлення для впізнання недопустимим доказом, посилаючись на те, що працівниками поліції до впізнання був пред`явлений ОСОБА_3 під час затримання і інші статисти не відповідали вимогам ст.228 КПК України, оскільки були одягнути в іншій одяг.
Суд не погоджується з даним твердженням, виходячи з того, що сама ОСОБА_9 повідомили на лінію «102» про особу, яка відкрито заволоділа велосипедом з гуртожитку за його прикметами, про які повідомила працівникам поліції: коротка стрижка, залисини, кругле обличчя, великий ніс і саме за цими прикметами був затриманий ОСОБА_3 , а у подальшому свідок впізнала його і підтвердила, що саме цей чоловік викрав велосипед, незважаючи на її крики про припинення краджіки і саме при його затриманні він рухався на цьому велосипеді, що не спростовує показання цього свідка, яка відразу ж зателефонувала на лінію «102» та повідомила прикмети ОСОБА_3 .
Недопустимість доказів регламентовано ст.87 КПК України, де вказано, що недопустими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міждународними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини та вказаний вичерпний перелік істотних порушень прав людини і основоположних свобод.
У вирішенні питання про допустимість доказів важливе значення має саме істотність порушення прав і свобод.
Це означає, що не усі порушення закону, допущені під час збирання доказів сторонами, є підставою для визнання доказів недопутстимими.
Для вирішення питання про допустимість доказів має значення, чи порушене право особи на приватне життя, а також в якому співвідношенні перебуває з потребою забезпечення суспільних інтересів.
Таким чином, проаналізувавши та дослідивши у судовому засіданні як протокол пред`явлення для впізнання, так і переглянувши диски з відеозаписом, суд визнає протокол пред`явлення для впізнання належним та допустимим доказом, який був проведений у відповідності з вимогами ст.228 КПК України і під час якого слідчим були проведені дії, спрямовані на впізнання свідком особи, який відкрито заволодів велосипедом, а саме перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий з`ясував, чи може свідок впізнати особу, опитав про зовнішний вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що був складений протокол. Крім того, були виконані вимоги ч.2 ст.228 КПК України, де пред`явилось 4 особи і троє з них не мали відмінностей у віці, зовнішності та одязі, а лише один мав інший колір шортів. Ці ознаки і прикмети, які були вказані свідком ОСОБА_9 співпали з ознаками обвинуваченого ОСОБА_3 та його статурою.
Інших підстав недопустимості доказів захистом не заявлено.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.06.2020 року, де потерпілою ОСОБА_8 зазначено час та місце вчинення злочину відносно неї, а саме 21.06.2020 року близько 04:30 год. у АДРЕСА_3 з першого поверху невстановлена особа відкрито заволоділа спортивним велосипедом марки «Discovery» (т.1, а.с.175) та надала документи на придбання велосипеду (т.1, а.с.210).
У протоколі огляду місця події від 21.06.2020 року відображено коридор загального користування на першому поверсі по АДРЕСА_3 , де знаходиться приміщення для конс`єржки, лифт, сходи до кімнат, велосипеди, які пристегнути, а які і ні (т.1, а.с.176-179).
Висновком експерта від 24.06.2020 року №19/119/11/1-1608е за результатами судової товарознавчої експертизи вартості викраденого майна - велосипеда марки «Discovery» на час скоєння злочину могла становити 2933 грн. (т.1, а.с.182-186).
Незважаючи на невизнания обвинуваченим своєї винуватості у відкритому заволодінні велосипеда, який стверджує про таємне його викрадення, а сторона захисту просить його виправдати посилаючись на недопустимість доказу протоколу впізнання, його доводи спростовуються поясненями свідка ОСОБА_9 , які суд визнає правдивими, послідовними та логічними і у послідуючому підтверджуються зібраними доказами: повідомленням на лінію «102» відразу ж з моменту виявлення крадіжки і особи, яка викрала велосипед, його прикметами, за якими і був саме затриманий ОСОБА_3 та впізнаний цим свідком ОСОБА_3 і в судовому засіданні чітко його впізнала за всіма прикметами. Тому у суду відсутні підстави для сумніву у їх правдивості, а позицію обвинуваченого суд розцінює як намагання понести покарання за менш тяжкий злочин. Та у останньому слові обвинувачений просив суворо не карати.
Відповідно до частини1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, частина 2 визначено, що жоден доказ не має наперед установленої сили.
Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів, як вказано у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року та враховується також якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року).
Здобуті під час досудового розслідування і досліджені в судовому засіданні докази, які визнані судом належними і допустимими та на які йде посилання у вироку, суд визнає також і об`єктивними.
Таким чином, наведені вище докази повністю підтверджують ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите заволодіння чужим майном потерпілої ОСОБА_8 .
Кваліфікація дій обвинувачених судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Виходячи із здобутих доказів і надавши їм належну оцінку суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно і за ч. 2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (гарбіж), вчинений повторно.
Мотиви призначення покарання. Злочини, передбачені ч.2 ст.185, ч. 2 ст.186 КК України вчинені обвинуваченим згідно з ч.3, ч.4 ст.12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії нетяжкого злочину та тяжкого злочину.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З огляну на вищенаведене, відшкодування збитків - ця обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такою, що помякшують його покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом встановлено рецидив злочину, як особа яка неодноразово вчиняла аналогічні злочини та має за ці судимості, але висновку про ставлення на шлях виправлення не зробив.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, офіційно не працює та враховуючи неодноразові судимості та скоєння ним злочину, що свідчить його не бажання встати на шлях виправлення, суд дійшов висновку про обрання міри покарання у виді позбавлення волі.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винною, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги конкретні обставини вчинення злочину, тяжкі наслідкі від вчиненого, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливо досягти лише в ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті.
Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інше.
Згідно ст.ст. 122, 124 КПК України - з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчих експертиз № 19/119/11/1-1608е від 24.06.2020 року у розмірі 490 грн.35 коп., №19/119/11/1-1609е від 24.06.2020 вартістю 490,35 грн., а всього на загальну суму 980,70 грн.
Речові докази мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5» та спортивний велосипед марки «Discovery» , які передані потерпілим, вважати переданими потерпілим.
Запобіжний захід під час судового засідання обирався у виді тримання під вартою, який необхідно продовжити до вступу вироку в законну силу, зарахувавши в строк відбування покарання перебування під вартою з 21.06.2020 року.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;
за ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш сувороим у виді чотирьох років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обчислювати з часу затримання ОСОБА_3 з 05:20 год 21.06.2020 року та перебування ним з цього часу під вартою.
Запобіжний захід залишити попередній триманні під вартою до вступу вироку в законну силу.
З ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчих експертиз № 19/119/11/1-1608е від 24.06.2020 року у розмірі 490 грн.35 коп., №19/119/11/1-1609е від 24.06.2020 вартістю 490,35 грн., а всього на загальну суму 980,70 грн.
Речові докази мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5» та спортивний велосипед марки «Discovery» , які передані потерпілим, вважати переданими потерпілим.
Речовий доказ СD-R диск з відеозаписом зберігати у матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1