ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, із середньою освітою, вдівця, офіційно не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,
25.12.2020 близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_4 правомірно перебуваючи у магазині «АТБ-Маркет», розташованому по вул.Сакко, 1 у м.Полтаві, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його дії ніхто не помічає, таємно викрав з торгівельних полиць вказаного магазину продукти харчування, а саме: масло «Білоцерківське солодко вершкове селянське 72,6% еколін» вагою 280 г. вартістю 30,24 грн (без ПДВ); ковбасу «Добров шинко-рубана варена» вагою 0,5 кг вартістю 98,32 грн (без ПДВ); ковбасу «Добров Дрогобицька» вагою 320 г вартістю 75,68 грн (без ПДВ), продукт сирний твердий «Тульчинка Руський молоковмісний 50% флоу-пак» вагою 210 г вартістю 31,04 грн (без ПДВ); майонез «Торчин Європейський 72%», 0,58 кг вартістю 15,92 грн (без ПДВ); олію «Своя лінія соняшникова рафінована» 0,9 л. вартістю 27,98 грн (без ПДВ), що належать ТОВ «АТБ-Маркет».
Вказані товари, що належать ТОВ «АТБ-Маркет» загальною вартістю 279,12 грн, ОСОБА_4 заховав під куртку та пройшов через касу магазину, не сплативши за них, однак розпорядитись викраденим не зміг, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці намагався викрасти продукти харчування з магазину ТОВ «АТБ-Маркет», що по вул.Сакко у м.Полтаві, проте його дії були виявлені працівниками охорони магазину. Так, знаходячись у приміщенні магазину, ОСОБА_4 взяв з торгівельних полиць товари, які сховав під куртку, та пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за них, та був затриманий охороною.
Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, об`єм викраденого та його вартість не заперечував.
Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи представник потерпілої особи ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за його відсутності. У наданій на адресу суду заяві представник потерпілої особи зазначив про відшкодування ТОВ «АТБ-Маркет» матеріального збитку та не бажання пред`являти цивільний позов, питання про призначення покарання залишив на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, вдівець, офіційно не працевлаштований, займається підробітками, під спостереженням у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким скарг на нього не надходило.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття.
Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом на встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думку представника потерпілої особи, який питання про призначення покарання залишив на розсуд суду, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт з мінімальним строком.
Підстав для застосування положень статей 69, 69-1, 75 КК України суд не знаходить.
Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення та принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому при вирішенні питання щодо призначення покарання суд зобов`язаний вивчити можливість призначення більш м`яких покарань в межах санкції статті інкримінованого особі правопорушення.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, відсутність у нього законного джерела доходу, негативних характеристик та негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до кримінальних проступків, відверте визнання обвинуваченим своєї провини та осуд своєї поведінки, суд не вбачає підстав як для застосування покарання у виді штрафу так й інших більш тяжких покарань.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов до обвинуваченого пред`явлено не було. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого та виду призначеного покарання, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Речові докази у справі:
- масло «Білоцерківське селянське 72,6%», ковбасу «Добров шинко-рубана», ковбасу «Добров Дрогобицька», продукт сирний «Тульчинка Руський молоковмісний 50%, майонез «Торчин Європейський 72%», олію «Своя лінія рафінована», які передані на відповідальне зберігання керуючому магазином ОСОБА_6 , - залишити ТОВ «АТБ-Маркет», як йому належні;
- компакт-диск із записами камер відео спостереження ТОВ «АТБ-Маркет» від 25.12.2020 залишити у матеріалах кримінального провадження, що зберігаються у сторони обвинувачення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м.Полтави.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя
Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих