Справа № 192/869/19
Провадження № - 1кп/201/156/2021
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000151 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадівка, Чемеровецького району, Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді робітника по обслуговуванню приміщень і споруд в КЗО «Надіївська філія І-ІІІ ступенів», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі

відеоконференції)

потерпілий ОСОБА_5 (в режимі

відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 приблизно о 09-15 годині, ОСОБА_3 прийшов до будинку своєї знайомої ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_2 , де остання відпочивала разом зі своїми подругами ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Знаходячись за вказаною адресою, між ним та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

В ході конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 07.02.2019 приблизно о 09-20 годині з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, кулаком правої руки почергово наніс два удари в обличчя ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичного експерта № 35 Е від 29.03.2019, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин лівої половини обличчя, помірно виражені гематоми, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав свою вину та пояснив, що 07.02.2019 біля 9-15 ранку він зайшов до ОСОБА_8 за інструментом - дрелю і болгаркою, так як залишив у неї свій інструмент раніше. За столом сиділа обвинувачена, яка вживала алкоголь, а ОСОБА_6 готувала їсти, ОСОБА_7 теж сиділа в кімнаті. Потерпіла почала ображати нецензурно обвинуваченого, на що він почав заперечувати і почалась сварка. Потерпіла встала і хотіла кинути тарілку в обличчя, але обвинувачений закрився рукою, тарілка вдарилась об руку, впала і розбилась. Потерпіла сіла, а обвинувачений хотів її злякати, а тому замахнувся на неї, але вона підняла руку і він двічі вдарив її по руці долонею правої руки як попередження. Потім він взяв болгарку і дрель та пішов з хати в школу, а потерпіла почала матюкатись і погрожувати. Через деякий час потерпіла прийшла в школу і, зі слів колег, матюкалась, всіх знімала на камеру і погружавала. В ході слідчого експерименту він говорив, що вдарив долонею, а слідчий написав що він вдарив кулаком і сказав, що так треба і йому за це нічого не буде. В подальшому обвинувачений стверджував, що на слідчому експерименті говорив неправду взагалі, так як його змусив слідчий.

Незважаючи на невизнання свої вини обвинуваченим, вина ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку доведена та підтверджена в судовому засіданні наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 07.02.2019 о 09-05 йшла з магазину і зайшла до ОСОБА_6 щоб забрати речі, однак присіла поснідати та в цей час зайшла ОСОБА_7 , яка сіла за стіл і ОСОБА_3 , який залишився в коридорі. Через деякий час зайшов ОСОБА_3 і дивно подивився, а потім нецензурно виразився в її бік і почалась сварка. Потерпіла взяла піалу і кинула в нього, але промахнулась і та вдарилась об укіс і розбилась. Обвинувачений підійшов і два рази вдарив її правую рукою в лівий бік обличчя, один в щоку, другий у висок. Від ударів потерпіла вдарилась об стіну потилицею, потім обвинувачений вдарив потерпілу в груди кулаком лівої руки. Потерпіла лягла на стіл, а коли прийшла до тями зразу зателефонувала в поліцію. ОСОБА_3 в цей момент вже не було. Потім вона одяглась, вийшла і побачила ОСОБА_3 який йшов з боку свого дому в бік школи. Потерпіла пішла додому, випила ліки і пішла в школу до директора щоб поскаржитись на обвинуваченого, однак директора не було, а тому вона зібралась і поїхала в ОСОБА_9 , де пішла в поліцію, написала заяву про злочин. Потім потерпілу повезли в лікарню, де вона чекала експерта, але не дочекалась і пішла в лікарню. 08.02.2019 вона поїхала в лікарню і лягла там на стаціонарне лікування. Після лікування вона пройшла експертизу. Пізніше поїхала в поліцію, та їй відповіли що вони першу заяву втратили, вона почала лаятись і тоді написала нову заяву 20.03.2019.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона вранці зайшла до подруги ОСОБА_8 , де сиділа ОСОБА_10 і випивала, одразу зайшов ОСОБА_3 . Танзіля сказала щось погане відносно ОСОБА_3 , встала тримаючи в руці тарілку, підійшла до обвинуваченого, хотіла вдарити тарілкою, а вдарила рукою два рази. ОСОБА_3 після цього вдарив її теж ОСОБА_11 зібрався і пішов на роботу, взяв інструменти і пішов.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона працює техпрацівником в школі, а ОСОБА_3 різноробочий. ОСОБА_5 в лютому 2016 р., десь в обід прийшла в школу у п`яному стані, почала кричати «де Вова?», фотографувати на телефон.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він працює у школі сторожем. В лютому 2016 ОСОБА_5 зайшла в школу і почала кричати «де Осух?», вона включила телефон і почала кричати що поїде знімати побої.

Протокол слідчого експерименту від 27.03.2019 за участю ОСОБА_5 (т.2 а.с.20-22), згідно якого потерпіла ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 на статисті вказала механізм нанесення ОСОБА_3 їй тілесних ушкоджень 07.02.2019, а саме два удари правою рукою у скроневу область та в ліву вилицю, а лівою рукою в грудну частину правої половини.

Протокол слідчого експерименту від 10.05.2019 за участю ОСОБА_3 (т.2 а.с. 39-41), згідно якого ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 на статисті вказав механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, а саме наніс два удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_14 .

Висновок експерта № 35Е за результатами проведення судової медичної експертизи від 29.03.2019 (т. а.с.29-30), згідно якого у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забій м`яких тканин лівої половини обличчя, помірно виражені гематоми, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі (ударах) об такі, можливо вказати в термін, на який вказує обстежена та в медичній документації. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день) та можна сказати, що малоймовірно, що вони могли утворитися при падінні з висоти власного зросту, не виключена можливість, що вони могли утворитися при вказаних нею обставинах, пояснення потерпілої під час судового експерименту не протирічать судово-медичним даним про механізм утворення виявлених у неї тілесних ушкоджень.

Таким чином згідно висновку № 35Е механізм спричинення ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 які вказала потерпіла не суперечить отриманим тілесним ушкодженням.

Всі вище перелічені докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового слідства вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, так як в судовому засіданні беззаперечно встановлено факт умисного нанесення обвинуваченим потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень кулаком правої руки в обличчя.

Невизнання вини обвинуваченого на думку суду, направлене на ухилення від кримінальної відповідальності і фактично його показання спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілої та свідків, виявленими у потерпілої тілесними ушкодженнями та наявністю мотиву у обвинуваченого, який викликаний наявністю реального конфлікту між ним та потерпілою з приводу образливих висловлювань в його бік.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, працює, де характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 ,відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вину не визнав, раніше не судимий, працевлаштований, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення саме такого покарання у виді обмеження волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5 580 гривень суд вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин та згідно квитанцій про витрату на медикаменти з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь цивільного позивача, на підставі ст. 1166 ЦК України, підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 1206,96 гривень - розмір шкоди, спричиненої протиправними діями обвинуваченого, яка не відшкодована на сьогоднішній день.
Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, оскільки потерпіла дійсно перенесла моральні страждання в зв`язку з діями обвинуваченого, які виразились у фізичному болі та стражданнях, яких потерпіла зазнала емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я та життя.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, внаслідок злочинних дій обвинуваченого, їх тривалість та тяжкість. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачці протиправними діями відповідача в розмірі 5 000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1206,96 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 гривень,а всього 6 206,96 гривень.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1