Справа № 152/246/21
У Х В А Л А
іменем України

17 травня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/246/21

Провадження №1-кп/152/36/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у закритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 16.02.2021 року про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 01.02.2021 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, учениці 9 класу Рахнівсько-Лісової СЗШ І-ІІІ ступенів Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, не одруженої, непрацюючої, раніше не судимої, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального
провадження

зі сторони обвинувачення:
прокурора Шаргородського
відділу Жмеринської окружної
прокуратури ОСОБА_3 ,

зі сторони захисту:
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника
підозрюваної ОСОБА_6 ,

учасника судового провадження:

потерпілого ОСОБА_7 ,

встановив:

18.02.2021 року на адресу Шаргородського районного суду надійшло клопотання прокурора Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 01.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
В клопотанні прокурор Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 16.02.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці).

Зокрема, прокурор Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 зазначає в клопотанні, що неповнолітня ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 31.01.2021 року приблизно о 19 годині, під час розпиття алкогольних напоїв зі своєю знайомою ОСОБА_8 в місцевому парку у с. Рахни-Лісові, у неї виник умисел на крадіжку грошових коштів, оскільки ОСОБА_4 достовірно знала про наявність в сумці ОСОБА_8 банківської картки «ПриватБанку», виданої на ім`я ОСОБА_7 , із наявними на рахунку грошовим коштами у сумі приблизно 13000 грн., що належать останньому.

З метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , користуючись відсутністю ОСОБА_8 та інших сторонніх осіб, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, неповнолітня ОСОБА_4 викрала вище вказану банківську картку «ПриватБанку» із сумки ОСОБА_8 , заховавши її до кишені своєї куртки та в подальшому, цього ж вечора, проходячи повз банкомат АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розташований в с. Рахни-Лісові Тульчинського району Вінницької області, знаючи пін-код картки, провела транзакцію за допомогою банківської картки АТ КБ «Приватбанк» та, отримавши грошові кошти у загальній сумі 13000 грн. готівкою, викрала їх, після чого розпорядилася викраденими грошовими коштами на власний розсуд, використавши для власних потреб.

Своїми умисними протиправними діями неповнолітня ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 13000 грн.

Крім того, у клопотанні прокурор Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 зазначив, що факт вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в ході досудового розслідування підтверджено: протоколом огляду речей виданих працівникам поліції грошових коштів в сумі 13000 грн. та частин банківської карти АТ КБ «Приватбанк»; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; речовими доказами грошовими коштами в сумі 13000 грн. та частинами банківської карти АТ КБ «ПриватБанк»; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 .
До того ж, у клопотанні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що в ході досудового розслідування підозрювана ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_7 примирилися, про що потерпілий подав відповідну заяву, в якій також зазначив про відшкодування заподіяної шкоди.
Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України в порядку, встановленому ч.2 ст.286 КПК України.
Підготовче судове засідання призначено, згідно з ухвалою суду від 19.02.2021 року, на 15.03.2021 року та відкладено на 05.04.2021 року, на 17.05.2021 року за клопотанням сторін кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав, зсилаючись на ті самі обставини, просить звільнити неповнолітню ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Підозрювана неповнолітня ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнала себе винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) при обставинах, що викладені в оголошеній їй 16.02.2021 року підозрі. Суду показала, що ввечері 31.01.2021 року вийшла прогулятися із своєю знайомою ОСОБА_8 у парк в с. Рахни-Лісові. ОСОБА_8 вживала пиво та запропонувала випити і їй, на що вона погодилася, випивши кілька ковтків пива. Після цього ОСОБА_8 кудись відійшла, а свою сумку залишила біля неї. Їй було відомо, що у сумці ОСОБА_8 знаходилася банківська картка ПриватБанку, яка належала ОСОБА_7 , і що на банківському картковому рахунку потерпілого були наявні грошові кошти в сумі 13000 грн., оскільки про це їй повідомила сама ОСОБА_8 . Вона викрала із сумки ОСОБА_8 банківську картку, на якій був записаний пін-код та заховала у кишеню куртки. В цей час до неї підійшов ОСОБА_10 , вони посиділи, порозмовляли і останній пішов додому, а вона пішла до банкомата ПриватБанку, що знаходиться в центрі с. Рахни-Лісові, та, знаючи пін-код, за допомогою картки зняла із банківського рахунку ОСОБА_7 13000 грн., принесла їх до себе додому та заховала у кімнаті. По дорозі від банкомата додому вона поламала банківську картку на три частини та викинула їх. Пізніше увечері до неї додому приїхали працівники поліції і вона зізналася їм про крадіжку грошових коштів та добровільно видала 13000 грн., а також, вказала на місце, де викинула частини банківської картки. Клопотання прокурора вона підтримує, просить задовольнити і звільнити її від кримінальної відповідальності, так як вона примирилася із потерпілим ОСОБА_7 , а провадження щодо неї закрити.
Законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.
Захисник неповнолітньої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора та просить його задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки має місце примирення підозрюваної ОСОБА_4 з потерпілим ОСОБА_7 , а кримінальне провадження закрити на підставі ст.284 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання прокурора, оскільки примирився із підозрюваною ОСОБА_4 , завдані йому матеріальні збитки відшкодовані, він не має претензій до ОСОБА_4 , під час досудового розслідування подав заяву про примирення з підозрюваною та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із цим.
Розглянувши клопотання, з`ясувавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, підозрювана ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.185 КК України, згідно із ст.46 КК України, а кримінальне провадження №0000014 щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 , якій 13.04.2020 року виповнилося 14 років, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто на 31.01.2021 року, досягла віку кримінальної відповідальності.

Так, ч.2 ст.22 КК України встановлено, що особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише, в тому числі, за крадіжку (стаття 185 КК).

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є кримінальним проступком.

16.02.2021 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, зокрема у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), а саме в тому, що 31.01.2021 року приблизно о 19 годині, під час розпиття алкогольних напоїв зі своєю знайомою ОСОБА_8 в місцевому парку у с. Рахни-Лісові, у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку грошових коштів, оскільки ОСОБА_4 достовірно знала про наявність в сумці ОСОБА_8 банківської картки «ПриватБанку», виданої на ім`я ОСОБА_7 , із наявними на рахунку грошовим коштами у сумі приблизно 13000 грн., що належать останньому.

З метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , користуючись відсутністю ОСОБА_8 та інших сторонніх осіб, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, неповнолітня ОСОБА_4 викрала вище вказану банківську картку «ПриватБанку» із сумки ОСОБА_8 , заховавши її до кишені своєї куртки та в подальшому, цього ж вечора, проходячи повз банкомат АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розташований в с. Рахни-Лісові Тульчинського району Вінницької області, знаючи пін-код картки, провела транзакцію за допомогою банківської картки АТ КБ «Приватбанк» та, отримавши грошові кошти у загальній сумі 13000 грн. готівкою, викрала їх, після чого розпорядилася викраденими грошовими коштами на власний розсуд, використавши для власних потреб.

Своїми умисними протиправними діями неповнолітня ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 13000 грн.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто обґрунтовано підозрюється за ч.1 ст.185 КК України.

Згідно зі ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 46 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться п.п.1, 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК… Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності)… Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості… Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

З роз`яснень Верховного Суду у постанові від 23.01.2020 року у справі №455/1490/17 вбачається, що передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України є, в тому числі, вчинення злочину вперше. Такою, яка вчинила злочин уперше, слід вважати особу, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Тобто, під вчиненням злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості вперше розуміється, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК України; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасована новим кримінальним законом.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Отже, ОСОБА_4 є особою, до якої можуть бути застосовані положення ст.46 КК України.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст.285 КПК України).

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч.1 ст.286 КПК України).

Частинами 2, 3 ст.285 КПК України встановлено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

За правилами ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Виходячи з аналізу кримінального та кримінального процесуального законодавства, підставою для застосування ст.46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин вперше; винний примирився з потерпілим; відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.
Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №439/397/17, в провадженні №13-66 кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст.46 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України.

Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що неповнолітня підозрювана ОСОБА_4 , якій роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати щодо закриття кримінального провадження з цієї підстави, не заперечує проти цього, а також, що потерпілий ОСОБА_7 , будучи ознайомленим із клопотанням прокурора, його підтримав та повідомив про примирення з підозрюваною ОСОБА_4 , то суд приходить до висновку, що клопотання прокурора Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

Речові докази грошові кошти в сумі 13000 гривень та частини банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що приєднані до матеріалів кримінального провадження і передані на зберігання потерпілому (а.п.95, 96), відповідно до вимог ст.100 КПК України, слід залишити у власності ОСОБА_7 .

Необхідності в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.285, 286, 288, 314, 369, 372 КПК України, на підставі ст.46 КК України, суд
ухвалив:

Клопотання прокурора Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 16.02.2021 року про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим задовольнити.

ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України звільнити на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 01.02.2021 року щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, закрити.

Речові докази грошові кошти в сумі 13000 (тринадцять тисяч) гривень та частини банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», повернути потерпілому ОСОБА_7 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1