Справа № 192/361/21
Провадження № 1-в/192/99/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в режимі відеоконференцзв`язку подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2018 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДУ «СВК №21» ОСОБА_5

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

Початок строку: 31.01.2018 року

Кінець строку: 30.04.2021 року

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 , посилаючись на те, що дана особа засуджена два рази до позбавлення волі за умисні злочини та за тяжкі злочини, а 30 квітня 2021 року звільняється з місць позбавлення волі по закінченню строку покарання. За час відбування покарання засуджений характеризується негативно, встановлених правил поведінки та розкладу дня не дотримується. Допустив 4 порушення режиму утримання. Заохочень не має, вперто не бажає ставати на шлях виправлення та залишається небезпечним для суспільства.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України в судовому засіданні подання підтримав. Прокурор заперечував проти його задоволення, оскільки вважав, що з досліджених судом доказів не вбачається факт того, що ОСОБА_3 є злісним порушником режиму утримання. Зазначив, що останнє порушення він скоїв в листопаді 2020 року, до ДІЗО та ПКТ під час відбування покарання не поміщався, а застосовані до нього стягнення є достатнім видом впливу.

Засуджений підтримав думку прокурора та просив відмовити в задоволенні подання.

Суд, дослідивши подані матеріали вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтями 2, 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них. Адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

Згідно п. б ст. 3 вказаного Закону, адміністративний нагляд встановлюється, зокрема, щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Судом встановлено, що згідно вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2018 року ОСОБА_3 є особою, яка засуджена до позбавлення волі за тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а також засуджений два і більше разів до позбавлення волі за умисні кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 185, ст. 309 КК України.

Проте згідно характеристики на засудженого та довідки про заохочення та стягнення судом встановлено, що поведінка ОСОБА_3 під час відбування покарання не свідчить, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечними для суспільства, оскільки допустив всього 4 рази порушення режиму утримання. До ДІЗО та ПКТ не поміщався. Застосовані до нього заходи впливу є достатніми для його виправлення. Відомості про вчинення порушень режиму утримання за останні п`ять місяців відсутні.

Суд вважає, що наданими суду доказами адміністрація колонії не довела те, що ОСОБА_3 вперто не бажає ставати на шлях виправлення та залишається небезпечним для суспільства. Тому підстави для задоволення подання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись п. «б» ч. 1 ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 .

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: суддя ОСОБА_1