ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/3871/20

Номер провадження 1-кп/495/99/2021

02 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровському Одеської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Красне, Бузького району, Львівської області, з базовою вищою освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , місце служби та посада - військовослужбовець строкової військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії 4 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 1 категорії (тип Б), у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 406, ч. 2 ст. 413 КК України, -

Встановив:
Обвинувачений ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 та проходячи її на посаді патрульного (за рахунок посади інспектора прикордонної служби 2 категорії) групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » І категорії (тип Б) у військовому званні «солдат», близько о 17 год. 50 хв. 19.01.2020 року, виходячи із спального приміщення управління ІНФОРМАЦІЯ_8 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, тобто передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 49, 50, 127, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та ст. ст. 1 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», з метою утвердити власний авторитет, за відсутності відносин підлеглості, використовуючи як привід для застосування фізичного насильства зроблене йому солдатом ОСОБА_6 зауваження щодо порушення розпорядку дня, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та наніс йому три удари правою ногою по нижній частині лівої ноги, після чого схопивши правою рукою за шию, повалив його на землю. При падінні солдат ОСОБА_6 вдарився спиною об стіну, внаслідок чого йому заподіяно легкі тілесні ушкодження у виді забій м`яких тканин спини, садни в області спини.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у заподіянні легких тілесних ушкоджень, передбачене ч. 2 ст. 406 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії 4 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 1 категорії (тип Б), у період з 15.10.2020 року по 16.10.2020 року перебуваючи у прикордонному наряді з охорони державного кордону «Пост спостереження» з місцем несення служби в районі прикордонного знаку № 0608 від місця тривалого несення служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (неподалік 52 - 53 кілометру транзитної дороги М15 Одеса Рені), у період часу приблизно з 21 год. 00 хв. 15.10.2020 року по 11 год. 00 хв. 16.10.2020 року (більш точну дату та час не встановлено), діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 17, 127, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», п. 11 розділу 2 глави 2 Наказу Міністерства внутрішніх справ від 19.10.2015 № 1261 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, самовільно залишив «Пост спостереження» з місцем несення служби в районі прикордонного знаку № 0608 від місця тривалого несення служби «Удобне Маяки» та направився в бік насаленого пункту Удобне, Білгород Дністровського району Одеської області по берегу річки Дністер та приблизно в районі 53- 54 кілометру транзитної дороги М15 Одеса Рені (більш точного місця не встановлено), втратив ввірене йому для службового користування інше військове майно, зокрема: 26 мм сигнальний пістолет СПШ № НОМЕР_1 , кобура до 26 мм сигнального пістолету СПШ, 26 мм сигнальний патрон освітлювальний у кількості 4 шт., 26 мм сигнальний патрон зеленого вогню у кількості 3 шт., 26 мм сигнальний патрон червоного вогню у кількості 3 шт., браслети металеві БРМ 92, чохол до браслетів металевих, газовий балончик ТЕРЕН 4М, чим завдав майнової шкоди державі, в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , на загальну суму 3203 грн. 04 коп.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, втраті ввіреного для службового користування іншого військового майна внаслідок порушення правил його зберігання, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, активно сприяв розкриттю даного злочину та швидкому розслідуванню та добровільно відшкодував завдані збитки, 01.06.2021 року між прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , у кримінальних провадженнях №0000004 від 04.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України та №0001036 від 21.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Військової Слави, 27).

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 406 та ч. 2 ст. 413 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 406, ч. 2 ст. 413 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за вчинені ним кримінальні правопорушення:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 2 ст. 406 КК України - у виді арешту строком на 6 (шість) місяців;
-за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 2 ст. 413 КК України - у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України у виді арешту строком на 5 місяців, більш суворим, передбаченим ч. 2 ст.406 КК України у арешту строком на 6 (шість) місяців з відбуванням на Гауптвахті відділу організації охорони, патрульної постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_3 ).
В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ст. 350 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 468-469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У даному провадженні потерпілий ОСОБА_6 , надав прокурору письмову згоду на укладення між прокурорм та обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості.
Прокурор, захисник-адвокат в судовому засіданні вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Просив вищевказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши прокурора, захисника-адвоката та обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 406 КК України порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у заподіянні легких тілесних ушкоджень та за ч. 2 ст. 413 КК України втрата ввіреного для службового користування іншого військового майна внаслідок порушення правил його зберігання, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, примирення з потерпілим та добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Приймаючи до уваги особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також обставини, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, беззастережного визнання своєї винуватості, примирення з потерпілим та добровільне відшкодування завданого збитку, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового розгляду, судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди.

Суд прийшов до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена 01 червня 2021 року між прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , у кримінальних провадженнях №0000004 від 04.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України та №0001036 від 21.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, відповідає вимогам ч. 2, ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, а тому є всі правові підстави для затвердження даної угоди судом і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 350, 368, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

Засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 червня 2021 року між прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , у кримінальних провадженнях №0000004 від 04.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України та №0001036 від 21.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 2 ст. 406 КК України - у виді арешту строком на 6 (шість) місяців, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 2 ст. 413 КК України - у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити засудженому ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України у виді арешту строком на 5 місяців, більш суворим, передбаченим ч. 2 ст.406 КК України у арешту строком на 6 (шість) місяців з відбуванням на Гауптвахті відділу організації охорони, патрульної постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_3 ).
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 26.01.2021 року.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду ОСОБА_1