Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/303/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2021, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.09.2015 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.309, 53, 56, КК України до покарання у виді штрафу в сумі 1360 грн., замінено на покарання у вигляді 80 годин громадських робіт;
- 07.07.2016 року Кіровським районним судом м. Кіровоград за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 10 днів, 30.10.2020 року відповідно до ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області умовно достроково звільнений з не відбутим строком покарання 11 місяців 21 день;
- 29.01.2021 року до Кіровоградського районного суду скеровано обвинувальний акт за ч.1 ст.125 КК України,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, а саме до 04 год. 10 хв. 22.08.2021 року та визначено розмір застави в сумі 15 890 гривень,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2021 року, задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 год. 10 хв. 22.08.2021 року.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності, а саме: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про що 17.05.2021 року йому повідомлено про підозру.

Встановлені ризики можливої не процесуальної поведінки підозрюваного, як то переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також може продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою підозрюваному не гарантує унеможливлення продовження злочинної діяльності, навіть у разі перебування під цілодобовим домашнім арештом, тобто більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосовано до ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного, в апеляційній скарзі, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.

В клопотанні про обрання запобіжного заходу вказано, що підозрюваний намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжувати злочинну діяльність у зв`язку із тим, що підозрюваний був раніше судимий.

Однак, підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочинів не визнає. Таким чином, немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність, так як злочину в якому його підозрюють він не вчиняв.

Захисник зазначає, що підставою для оголошення ОСОБА_8 в розшук була нібито вручена підозра у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2.ст.185 КК України, однак, підозра була вручена ОСОБА_8 лише 26.07.2021 року, вже після затримання, отже, жодних доказів про те, що ОСОБА_8 ухилявся від слідства чи не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до тексту ухвали суду від 17.06.2021 року про надання дозволу на затримання вбачається, що підозра Радушинському не вручалася 17.05.2021 року, а була вручена для передання свідкові ОСОБА_10 , яка повідомила « що працює у Великосеверинський селищній раді та 08.06.2021 року їй було вручено повідомлення про підозру на ім`я ОСОБА_8 та в цей же день за її присутності повідомлення про підозру було вручено сестрі ОСОБА_8 та його співмешканці ОСОБА_11 ».

Відповідно до ч.2 ст.135 КПК України свідок ОСОБА_10 не є особою який можливо вручити повідомлення про підозру для передачі підозри родичам ОСОБА_8 .

Тобто, таким чином не можливо говорити про невиконання ОСОБА_8 свої процесуальних обов`язків, коли йому підозру фактично було вручено лише 26.07.2021 року.

Також, захисник зазначає, що ризики, наведені у клопотанні про обрання запобіжного заходу є лише формальним переписуванням статті кримінально - процесуального кодексу, оскільки жодні докази, що містяться в матеріалах доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу не підтверджують вину ОСОБА_8 , та загалом вказують на те, що на місті злочину бачили іншу особу ОСОБА_12 .

Крім того, слідчий суддя постановляючи ухвалу, визначив строк її дії - «до завершення строку досудового розслідування», що також суперечить вимогам КПК, чим вийшов за межі клопотання про застосування запобіжного заходу. Також, не звернув увагу і на той факт, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не підтверджуються.

Водночас захисник зазначає, що ОСОБА_8 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості, скоювати нові злочини останній не збирається. Разом з цим, сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, вважає, що підозрюваний має постійно місце проживання, то застосування домашнього арешту буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника та підозрюваного, які висловилися у підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підозра висунута ОСОБА_8 підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені до клопотання, а саме: рапортом про прийняття повідомлення по лінії «102», протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), протоколами огляду місця події протоколом допиту потерпілого, висновками експерта, протоколами допиту свідків.

Вказані докази містять достатньо об`єктивної інформації про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_8 фактично було затримано 26.07.2021 року о 04-10 год.

Також, колегія суддів відповідно до ст. 178 КПК України, враховує й те, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, відбував реальне покарання у місцях позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 30.10.2020 року, маючи не зняту та непогашену судимість, знову підозрюється у вчиненні умисного не тяжкого кримінального правопорушення проти власності. Також те, що відносно ОСОБА_8 29.01.2021 року направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 125 КК України до місцевого суду, що вказує на схильність до протиправної, асоціальної поведінки, наявність бажання збагачення за рахунок чужого майна, що значно підвищує ступінь його суспільної небезпечності.

Крім того, підозрюваний будучи обізнаним, що відносно нього розслідується кримінальне провадження та розглядається обвинувальний акт у суді першої інстанції, покинув місце проживання, не з`являється на виклики слідчого.

Встановлені слідчим суддею обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_8 , як особа раніше судима, переховувався від органів досудового розслідування, покарання у разі доведеності його вини передбачає позбавлення волі строком до п`яти років, а тому у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, дасть можливість підозрюваному переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, продовжити злочинну діяльність.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя районного суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, застосувавши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Апеляційні доводи про те, що додані до клопотання про обрання запобіжного заходу докази не підтверджують вину ОСОБА_8 колегія суддів не бере до уваги, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Водночас слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що підозра ОСОБА_13 не вручалася є безпідставними, оскільки як убачається з матеріалів клопотання 17.05.2021 року слідчим у відповідності до приписів ч.2 ст. 135 КПК України було передано письмове повідомлення про підозру сестрі підозрюваного, що підтверджується її розпискою.

Апеляційні доводи захисника про те, що слідчий суддя визначив строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу «до завершення строку досудового розслідування», є необґрунтованим та безпідставним виходячи з того, що у резолютивній частині ухвали зазначено про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства. А строк дії ухвали та тримання під вартою визначено до 04 год. 10 хв. 22.08.2021 року.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 год. 10 хв. 22.08.2021 року та визначено розмір застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4