Справа № 755/2595/21
Провадження №:1-кп/755/789/21
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

"29" квітня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005526 від 16.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджениці м. Рівне, громадянки України, з вищою освітою, заміжньї, працюючої приватним підприємцем, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
До Дніпровського районного суду м. Києва з Київської місцевої прокуратури №10 надійшов вищевказаний обвинувальний акт.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки він складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти призначення судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала захисника у повному обсязі.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченої, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження суд дійшов такого висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному проваджені №0005526 від 16.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

02.03.2021 року до суду був поданий цивільний позов АТ «БАНК АЛЬЯНС» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди внаслідок кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор вказував, що цивільний позивач не є потерпілим у кримінальному провадженні, поклався на розсуд суду з приводу питання про прийняття цивільного позову та розгляду в рамках даного кримінального провадження.

Представник цивільного позивача просив прийняти даний позов посилаючись на ст. 61 КПК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти прийняття цивільного позову.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала захисника у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого за шкоду, завдану діянням обвинуваченого. Згідно ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому.

Суд, перевіривши цивільний позов АТ «БАНК АЛЬЯНС» до ОСОБА_3 на дотримання вказаних вимог КПК України та ЦПК України, вважає що форма та зміст цивільного позову дають підстави для його прийняття та розгляду в рамках даного кримінального провадження. Крім того, в позивач просить про забезпечення позову, а саме: накласти арешт на все майно, яке належить ОСОБА_3 . Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Так, ч.1 ст.151 ЦПК України встановлені вимоги до змісту заяви про забезпечення позову, серед яких: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник: пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Положеннями ч 7 ст.153 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. З огляду на вищевикладене, заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, оскільки подана позивачем заява не містять переліку майна, належного відповідачу ОСОБА_3 на праві власності, а також відсутні докази наявності рухомого та нерухомого майна на праві власності відповідача ОСОБА_3 , на яке можливо накласти арешт у встановленому законом порядку, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено.

У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005526 від 16.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І.Сергієнка, 3, каб. 11 на 28 травня 2021 року о 10 год. 00 хв.
Прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні цивільний позов АТ «БАНК АЛЬЯНС» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди внаслідок кримінального правопорушення.

Роз`яснити цивільному відповідачу, що він має право подати суду письмові заперечення проти цивільного позову із зазначенням доказів, що підтверджують їх, або визнати позов повністю чи частково.

Заяву цивільного позивача АТ «БАНК АЛЬЯНС» про забезпечення позову залишити без задоволення. У судове засідання викликати сторін кримінального провадження. Ухвала суду в частині залишення без задоволення заяви про забезпечення позову може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали буде проголошено 30 квітня 2021 року о 11 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1