Провадження № 11-кп/824/171/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
обвинуваченої: ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 26.09.2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Вілейка Мінської обл. Республіки Білорусь, проживаючуза адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено їй покарання 8 (вісім) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 22.03.2018 року до дня набрання вироком законної сили за правилами, визначеними ч.5 ст.72 Кк України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком вирішено питання речових доказів по справі та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 21 березня 2018 року приблизно о 22 годині, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступила в словесний конфлікт з чоловіком ОСОБА_9 . В ході словесного конфлікту у ОСОБА_7 виникли особисті неприязні стосунки з ОСОБА_9 та злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи ступінь суспільної небезпеки діяння, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, діючи умисно, ОСОБА_7 взяла до правої руки предмет, що має колюче ріжучі властивості, та наблизилась до ОСОБА_9 , після чого нанесла йому один удар в область паху, тобто в ділянку, де знаходяться життєво важливі органи та артерії.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяла ОСОБА_9 проникаюче колото різане поранення живота з ушкодженням м`яких тканин, правої зовнішньої клубової артерії та очеревини, крововтратою та шоком, від яких настала смерть ОСОБА_9 .
Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить провести судове слідство та допитати свідків, вирок скасувати у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченої ОСОБА_7 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні.
В обґрунтуванні вказує, що кримінальне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_7 органами досудового розслідування було кваліфіковано не вірно.

Крім того, апелянт ставить під сумнів фактичні дані, що зазначені в протоколі огляду місця події від 21.03.2018 року, так як особа, яка виконувала функцію понятого ОСОБА_10 була допитана в якості свідка та повідомила, що перебуває у родинних стосунках із обвинуваченою, свідок ОСОБА_10 також зазначив про свою неодноразову участь у слідчих діях, до яких його залучали працівники поліції, свідок ОСОБА_11 зазначила, що сама не була свідком події а повідомлена нею інформація відома їй з чужих слів, а відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, наданого УПП у м.Києві ДПП, що обслуговували виклик 21.03.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 підтверджує лише перебування обвинуваченої в іншій кімнаті.

В клопотанні, а фактично в доповненні до апеляційної скарги, обвинувачена ОСОБА_7 просить, відповідно до вимог ст.72 КК України, зарахувати їй в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав судове рішення, обвинувачену та її захисника, що просили задовольнити апеляційну скаргу з доповненнями та просили не проводити повторно судове слідство і допитувати свідків, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права , з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально-процесуальним кодексом України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.
Судом першої інстанції справу розглянуто у межах пред`явленого обвинувачення.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченої про те, що висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, що суд дав неправильну юридичну оцінку зібраним в справі доказам, безпідставно взяв до уваги одні докази і відхилив інші є такими, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Судом в повній мірі досліджені зібрані в справі докази.
У вироку суду міститься формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено місце, час, спосіб вчинення та мотив злочину, наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про винуватість ОСОБА_7 .
Суд дав правильну юридичну оцінку зібраним в справі доказам: показанням самої обвинуваченої ОСОБА_7 , свідкам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , та даним, які містяться в письмових матеріалах справи, зокрема:

- протоколу огляду місця події від 21.03.2018 квартири АДРЕСА_2 , відповідно до якого в квартирі зафіксовано обстановку, виявлений труп чоловіка із зафіксованим наскрізним пораненням з відносно рівними краями, ніж з рукояткою, пляшку з-під пива, ганчірку з плямами бурого кольору. Вилучили зрізи нігтьових пластин з трупа, змиви з обох рук трупа, ніж з рукояткою чорного кольору, паспорт громадянина СРСР на ім`я ОСОБА_7 ;
- протоколу затримання ОСОБА_7 від 22.03.2018, в ході якого здійснено відбір букального епітелію, зрізи нігтьових пластин з пальців рук, змиви з рук;
- постанові слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП в м.Києві від 22.03.2018 про визнання речовими доказами вилучені в ході огляду місця події в квартирі АДРЕСА_2 та в ході затримання ОСОБА_7 речі та сліди, в тому числі ніж з рукояткою чорного кольору з речовиною бурого кольору, зрізи нігтів та змиви з рук ОСОБА_7 та трупа ОСОБА_9 , паспорт на ім`я ОСОБА_7 ,2 пластикові пляшки з-під пива;
- висновку судово медичного експерта від 30.04.2018 № 33/1016, відповідно до якого при судово медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 1960 року народження виявлено проникаюче колото різане поранення живота: колото різана рана в проекції правої пахової складки, частково розповсюджується в праву клубову ділянку, від якого відходить раневий канал, що йде спереду назад, дещо зліва направо, по ходу його ушкоджуються мякі тканини живота, права зовнішня клубова артерія, а також очеревина, що вкриває таз справа, глибина становить близько 12 см, кров в порожнині очеревини; садно на правій гомілці, перелом грудини, переломи 2-5 ребер справа та 2-6 ребер зліва. Колото різане поранення живота було спричинене гострим предметом, якому притаманні колюче ріжучі властивості (за типом клинка ножа) незадовго (до 30-40 хвилин) до настання смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинно наслідковому звязку з настанням смерті. Садно виникло від тупого предмету за механізмом тертя задовго до настання смерті, не має звязку з настанням смерті. Переломи ребер виникли при проведенні реанімаційних заходів. Смерть ОСОБА_9 1960 р.н. настала від проникаючого колото різаного поранення живота з пошкодженням м`яких тканин, правої зовнішньої клубової артерії та очеревини, крововтратою та шоком. В результаті судово токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_9 знайдено етиловий спирт в концентрації 3,26 ‰. Давність настання смерті ОСОБА_9 становить біля 12 годин з моменту розтину в морзі;
- висновку експерта № 183ц від 23.05.2018, відповідно до якого при судово цитологічному дослідженні на клинку ножа знайдена кров людини, статева належність якої не встановлена, при визначенні групової належності крові виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові як від потерпілого ОСОБА_9 , так і від підозрюваної ОСОБА_7 ;
- висновку експерта № 182ц від 24.05.2018, відповідно до якого при судово цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_9 знайдена піт, слина та кров людини, статева належність яких не встановлена. В об`єктах зрізах нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_9 знайдений мікрофрагмент м*зової тканини, статева належність якого не встановлена. Сліди могли утворитися за рахунок змішування крові, слини та поту, а також клітин особи, в організмі яких міститься антиген Н, що не виключає походження слідів як від самого ОСОБА_9 , так і від ОСОБА_7 ;
- висновку експерта №177-ц від 23.05.2018 відповідно до якого при судово цитологічному дослідженні змивів з рук ОСОБА_9 знайдений піт, кров людини, статева належність якої не встановлена. При аналогічному дослідженні виявлені антигена АВ і Н ізосерологічної системи АВО. Сліди могли утворитися за рахунок поту та крові особи(осіб), які (яким) властиві антиген А,В та Н в різній комбінації по системі АВО, що не виключає походження слідів в об*єктах від самого ОСОБА_9 (антиген Н), ОСОБА_7 (антиген Н) та особи (осіб), яким властиві антиген А і В;
- фактичним даним в протоколі огляду від 24 травня 2018 року ДВД - диску, отриманого на підставі запиту слідчого, з відеозаписами та фотозображеннями з нагрудної камери поліцейського, наданого Управлінням патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, що обслуговували виклик 21.03.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , диск визнаний постановою слідчого від 24.05.2018 речовим доказом, на якому зафіксовано інформацію про обстановку в квартирі після події злочину в присутності ОСОБА_7 ;
- висновку судово - психіатричного експерта № 274 від 17.04.2018, відповідно до якого за своїм психічним станом ОСОБА_7 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься діяння, виявляла ознаки синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю і за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує лікування наркологічного розладу.
Перевіривши вказані вище докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх допустимість та достовірність, з чим погоджується і колегія суддів.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про недопустимість як доказу по справі протоколу огляду місця події від 21.03.2018 року, оскільки він отриманий у відповідності до вимог закону.
Доводи сторони захисту про те, що показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не можуть бути покладені в основу вини ОСОБА_7 , оскільки такі показання вважають недостовірними через заінтересованість свідків, які мають конфліктні стосунки з обвинуваченою,- колегія суддів вважає необґрунтованими і матеріалами справи не підтвердженими.
Судом не встановлено будь якої заінтересованості свідків, які надали показання, що свідчать про причетність ОСОБА_7 до завдання умисного тілесного ушкодження ОСОБА_9 , показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 узгоджуються з показанням інших допитаних свідків, які хоч і могли мати конфліктні стосунки з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , проте такі стосунки на переконання колегії суддів не впливають на оцінку про достовірність показань вказаних свідків.

Таким чином, висновок суду, що у справі зібрано достатньо доказів, які прямо викривають обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України є вірним, а доводи апелянта про недопустимість отриманих доказів по справі та недоведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, і необхідності перекваліфіковувати її дії на ст.119 КК України немає.
Дії обвинуваченої ОСОБА_7 судом кваліфіковано правильно за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Щодо доводів в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_7 про зарахування їй в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи із наступного.
Згідно Постанови ВП ВС від 29.08.2018 року по справі № 663/537/17 (№ в ЄДРСР 76207318), особа, яка вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що згідно вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 26 вересня 2019 року початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахується з моменту обрання їй запобіжного заходу, а саме з 22 березня 2018 року, злочин вона вчинила 21 березня 2018 року.
За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про перерахунок їй строку відбування покарання за ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не ґрунтуються на вимогах Закону.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни вироку, - не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 401, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 26.09.2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_7 у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: