ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА
про призначення судового розгляду

10 червня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого адвоката ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2020 року за № 0003386, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси, на стадії підготовчого провадження, перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
В судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_7 , який будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Участь потерпілого ОСОБА_8 , який не з`явився у судове засідання, забезпечена участю його представника адвоката ОСОБА_4 , який заявив суду, що потерпілий у зв`язку зі станом здоров`я не має змоги з`явитись до суду, просив провести підготовче судове засідання за його відсутності.
Під час підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Розглядаючи питання про призначення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні до судового розгляду, суд виходить з наступного.
Під час проведення підготовчого судового засідання судом не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду та якими не було заявлено клопотань про витребування певних речей чи документів, виклику свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе закінчити підготовче судове провадження та призначити судовий розгляд.
Вирішуючи питання про прийняття до провадження цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд вважає, що подана позовна заява відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим може прийнята до провадження для її розгляду в рамках даного кримінального провадження, а ОСОБА_7 слід визнати позивачем за його цивільним позовом, а обвинуваченого ОСОБА_6 та ПАТ «Страхова група «ТАС» відповідачами за цивільним позовом потерпілого.

Розглядаючи заяву потерпілого ОСОБА_7 , про забезпечення цивільного позову, яка була підтримана у судовому засіданні його представником адвокатом ОСОБА_4 , суд вважає, що ця заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.
Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
За змістом ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову. Відповідно до ч.3 ст.171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна обвинуваченого для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Відповідно до ч.5 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; заборону обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно.
Згідно ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки потерпілого, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, потерпілим подано цивільний позов, в якому останній просить стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 500000 гривень та пропорційно від задоволених позовних вимог з ОСОБА_6 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» 22000 гривень судових витрат, понесених позивачем. В поданій до суду заяві про забезпечення цивільного позову, потерпілий зазначає, що його звернення зумовлене тим, що ОСОБА_6 можереалізувати квартиру, яка йому належить на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 , що у майбутньому унеможливить виконання судового рішення в частині відшкодування шкоди.

Однак, лише формальне посилання ОСОБА_7 на потенційну можливість ухилення обвинуваченого від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження цього доказами згідно зі ст.170 КПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому суд констатує, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дійсного існування дій обвинуваченого, спрямованих на реалізацію належного йому нерухомого майна, тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими потерпілий вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть обвинуваченим при цьому понесені. Такі дані на даній стадій кримінального провадження, а саме підготовчого засідання, не містять і матеріали судового провадження.
Згідно ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст.314-316, 369-372 КПК України, суд

постановив:
Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2020 року за № 0003386, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань №106 Приморського районного суду м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33 на 11 год. 30 хв. 18 червня 2021 року.
Судовий розгляд здійснювати одноособово.
В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Забезпечення явки свідків кримінального провадження покласти на прокурора.
Прийняти до провадження цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Визнати потерпілого ОСОБА_7 позивачем за його цивільним позовом, а обвинуваченого ОСОБА_6 та ПАТ «Страхова група «ТАС» відповідачами за цивільним позовом потерпілого.

Направити копію цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 відповідачам ОСОБА_6 та ПАТ «Страхова група «ТАС» та надати строк для подання відзиву на позов до 17 червня 2021 року.

В задоволенні заяви ОСОБА_7 про забезпечення цивільного позову відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 15 червня 2021 року о 10:00 годині в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

10.06.2021

Єдиний унікальний номер справи: №522/6098/21
Номер провадження № 1-кп/ 522/1672/21
Головуючий ОСОБА_1