№ провадження 1-кп/606/50/21
Справа № 606/3279/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000139, внесеного 24 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000139 про вчинення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

15.06.2021 через канцелярію суду від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 надійшло письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник підтримали заявлене клопотання, обвинувачений вказав, що вини не визнає, однак просить закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, вказав, що оскільки у судовому засіданні 15.06.2021 ним було заявлено клопотання про відкладення судового засідання та надання йому часу для складення та погодження відповідних процесуальних документів щодо зміни обвинувачення, яке задоволено судом, то клопотання про закриття кримінального провадження є передчасним.

Крім того, прокурор вважає, що можуть бути наявними обставини, які порушують перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений декілька разів не з`являвся на виклик органів досудового розслідування. Також вказав, що відомості про відсутність судимостей обвинуваченого актуальні станом на день подання обвинувального акту до суду, на теперішній час у прокурора немає актуальних відомостей з цього приводу.

Потерпілі та їх представники підтримали думку прокурора та заперечили проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважали його передчасним.

Суд, заслухавши думку прокурора, потерпілих, їх представників, обвинуваченого та його захисника, вважає, що заявлене клопотання підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вказану правову норму суд невідкладно перейшов до вирішення поданого клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст.286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За правилами ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості (ч. 3 ст. 49 КК України).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на розгляді у суді знаходиться кримінальне провадження, згідно якого ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

За вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.125 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Отже, згідно вимог ч.2 ст.12 КК України діяння, передбачені ч.1 ст.125 КК України є кримінальним проступком.

Пунктом 1 ч. 1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_3 24 квітня 2019 року, тобто з моменту вчинення діяння минуло більше двох років.

Щодо пояснень прокурора про можливу наявність обставин, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності та щодо даних про вчинення чи не вчинення обвинуваченим нового злочину, суд зазначає, що на підтвердження своєї процесуальної позиції прокурор не надав суду жодних доказів, не зважаючи на те, що клопотання стороною обвинуваченого було подано до суду та прокурору завчасно і останній мав можливість надати відповідні докази суду. Крім того, суд зазначає, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду та його матеріали повинні бути наявними у прокурора.

Отже, під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано суду безсумнівних та беззаперечних доказів наявності підстав, які перешкоджають звільненню обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Судом також встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 суть пред`явленого обвинувачення зрозуміла, він розуміє свої права, визначені ч. ч. 2-3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та, незважаючи на невизнання своєї вини, бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України з нереабілітуючих підстав.

Суд зазначає, що визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду від 12.11.2019 у справі №566/554/16-к.

Враховуючи наведені вище обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 284 - 288, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2019 за № 0000139 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1