УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі судді ОСОБА_10,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_11, прокурора ОСОБА_12, обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_13, ОСОБА_14 - в режимі відеоконференції, ОСОБА_15 , представників потерпілих адвокатів ОСОБА_16, ОСОБА_17,ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 розглянув у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_1 в виді тримання під вартою в кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України

ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, п.п. 7, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст.189, ч. 1 ст. 307 КК України

ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_21, суддів ОСОБА_10, ОСОБА_22 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115, п.п. 7, 13, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст.189, ч. 1 ст. 307 КК України та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

21.07.2021 прокурором ОСОБА_23 на розгляд колегії суддів подане клопотання, про продовження обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», строк дії якого закінчується 06.08.2021.

Клопотання передано на розгляд судді ОСОБА_24 зі складу колегії суддів, у провадженні якої перебуває кримінальне провадження, на підставі п. 20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, відповідно до якого у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

В зв`язку з перебуванням головуючого колегії суддів ОСОБА_21 у щорічній відпустці на час розгляду клопотання і неможливістю в зв`язку з цим розгляду клопотання колегією суддів у визначений строк, клопотання передане на розгляд судді ОСОБА_24, яка є першим обраним автоматизованою системою розподілу справ суддею в складі колегії суддів після головуючого судді у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу справи.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що строк, на який ОСОБА_1 було востаннє продовжено запобіжний захід в виді тримання під вартою ухвалою суду від 07.06.2021, спливає 06.08.2021, який він просить продовжити на 60 днів.

Зазначає, що на теперішній час враховані судом при обранні обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали, їх існування є реальним, а, враховуючи обгрунтоване обвинувачення у вчинення кримінального правопопрушення, поруч з наявністю ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені частиною першою статті 177 КПК України, оскільки обвинувачений, перебуваючи на волі, отримає можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, існує ризик ухилення від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, прокурор зазначив у клопотанні, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово погрожував насильством потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також свідкам у вказаному кримінальному провадженні.

Продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_1 під вартою унеможливить створення для нього умов уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, у тому числі й на території іншої держави, а також здійснювати тиск на потерпілих та свідків, у тому числі шляхом висловлювання погроз.

Стороною обвинувачення своєчасного було здійснене вручення клопотання обвинуваченому ОСОБА_1 до початку його розгляду, прокурором надано акт від 27.07.2021, складений уповноваженими особами ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», про відмову обвинуваченого ОСОБА_1 від отримання клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_25 в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання прокурора та просив відмовити у задоволенні, застосувати до ОСОБА_1 особисте зобов`язання. Вважає ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про обрання запобіжного заходу ОСОБА_1 незаконною, а, відтак, і всі наступні продовження строків тримання ОСОБА_1 під вартою не ґрунтуються на законі. Також вважає кримінальне провадження проти ОСОБА_1 політично замовним, що має системні фальсифікації під час досудового розслідування, а клопотання прокурора засобом шантажу на обвинуваченого ОСОБА_1 з боку замовників та інших виконавців невдалого замаху на його вбивство з метою усунення конкуренції на ринку послуг, які намагаються за допомогою цього сфальсифікованого кримінального провадження змусити ОСОБА_1 припинити оприлюднення фактів, які наразі досліджуються в інших кримінальних провадженнях, в тому числі і щодо розкрадання коштів територіальної громади особами, які є потерпілими в цьому кримінальному провадженні. Також посилався на те, що тривале, біля 14 місяців, тримання обвинуваченого ОСОБА_1 під вартою без остаточного судового рішення є порушенням його прав, прокурором не усунуто формальний підхід до складання клопотання та послідовно викладається посилання на одні і ті самі ризики, клопотання не містить інтелектуального навантаження та обґрунтування, а розшук ОСОБА_1 був імітацією з метою його незаконного кримінального переслідування.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечував, підтримав позицію захисника.

Обвинувачені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх захисники ОСОБА_26 та ОСОБА_27 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Представники потерпілих адвокати ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 та ОСОБА_32 в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання прокурора.

Суд розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку сторін і інших учасників кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Обвинуваченому ОСОБА_1 під час досудового розслідування обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який продовжувався. Востаннє обвинуваченому продовжено строк дії обраного запобіжного заходу включно до 06.08.2021 ухвалою Шевченківського районного суду від 07.06.2021.

При продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

При вирішенні питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни під час судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, а оцінка доведеності винуватості особи, як і обгрунтованості обвинувачення, є передчасною, тому суд не надає оцінку доводам сторони захисту на обгрунтування незаконності притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, фальсифікації матеріалів кримінального провадження, оскільки ця оцінка має бути надана судом тільки під час чи після дослідження доказів при ухваленні вироку у цьому кримінальному провадженні. Тобто, на даному етапі судового розгляду суд виходить з того, що обґрунтованість підозри перевірена при обранні ОСОБА_1 запобіжного заходу за судовим рішенням, яке є чинним, його незаконнність не встановлена у законним спосіб, а суд не наділений повноваженнями надавати оцінку законності ухвали слідчого судді, яка не скасована у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На користь реального існування ризиків визначених прокурором слід віднести ті обставини, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, протягом кількох років, які пов`язані із посяганням не тільки на майно територіальної громади та окремих громадян, але й пов`язані з погрозами їх життю та здоров`ю, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки його поведінки та переконує суд у тому, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків є очевидним та ймовірним із великим ступенем вірогідності. Таких висновків суд дійшов, виходячи з того, що на теперішній час триває оголошення прокурором обвинувального акту, позиція обвинуваченого ОСОБА_1 з приводу обвинувального акту ним ще не висловлювалась, судом не визначався ані порядок, ані обсяг доказів, що підлягають дослідженню, потерпілі і свідки в судовому засіданні не допитані, тому ймовірність незаконного впливу на них має велику вірогідність в разі застосування до ОСОБА_1 іншого більш м`якого, не пов`язаного з триманням під вартою запобіжного заходу. Ризик можливого переховування від суду також існує з високим ступенем вирогідності, оскільки обвинувачений ОСОБА_1 перебував у розшуку, може переховуватись від суду, у тому числі, на території іншої держави. Доводи сторони захисту щодо імітації розшуку ОСОБА_1 також не приймаються судом до уваги, оскільки докази цього судом ще не досліджувались.

Стороною захисту не було наведено і не доведено, що обвинувачений ОСОБА_1 має міцні соціальні, родинні зв`язки, які можуть утримати його від вчинення відповідних дій та бути запобіжником ризику переховування від суду.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання обвинуваченого в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я відсутні.

Сторона захисту в судовому засіданні заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, просила суд про застосування іншого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з посиланням на викладені вище аргументи про замовний характер кримінального провадження, відсутність заявлених прокурором ризиків та позитивні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_1 .

Суд враховує відомості щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_1 постійного місця проживання у м.Запоріжжі, відсутності судимостей, що не спростовує висновків суду про можливе вчинення обвинуваченим незаконного впливу на потерпілих і свідків та переховування від суду, жодних більш вагомих аргументів на користь такої позиції, які виправдовували б застосування менш суворого запобіжного заходу, на час розгляду клопотання стороною захисту суду не надано.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Як неодноразово підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На переконання суду, наявні достатні підстави вважати, що, знаходячись на волі, усвідомлюючи суворість можливого покарання, ОСОБА_1 може переховуватись від суду, що є ризиками, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України, доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 , знаходячись на свободі, матиме реальну можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

За таких обставин, обрання ОСОБА_1 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, що визначені прокурором у клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд, враховуючи також сімейний стан і стан здоров`я ОСОБА_1 , виходить із необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, із ступеня тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, а також приймаючи до уваги ту обставину, що ризики, за наявності яких судом було обрано і продовжено обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даний час не відпали.

Оскільки обставини по справі з часу останнього продовження строку дії запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України не зменшились, це унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, на підставі чого суд доходить висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_1 дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб.

Керуючись статтями 177, 178, 197, 315, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - з 00-00 години 04 серпня 2021 до 24-00 години 03 жовтня 2021 включно.

Тримати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на час дії запобіжного заходу.

Строк дії ухвали - до 24-00 години 03 жовтня 2021 включно.

Копію ухвали суду надіслати Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи діб з дня її ухвалення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_33