Справа № 152/750/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді - Мельник А.Г.

за участі секретаря судового засідання - Сербіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 2 червня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тульчин Вінницької області, зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, військовозобов`язаного, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 164 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - Трачука О.В.,

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_1 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. Обвинувачений ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним, відповідно до рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 24 липня 2015 року, сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 9 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів. Так, у період часу з 1 січня 2021 року по 1 червня 2021 року ОСОБА_1 аліменти не сплачував, чим порушив право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, передбачене статтею 51 Конституції України. Не маючи обмежень та протипоказань за станом здоров`я до фізичної праці, ОСОБА_1 на роботу не влаштовувався, на обліку як безробітний та в пошуках роботи у Шаргородській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебуває, доходи від тимчасових заробітків не декларував та не декларує, про суми заробітку і джерела доходів державного виконавця не повідомляв, тобто добровільно рішення суду не виконує, і таким чином умисно, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Такі дії ОСОБА_1 призвели до виникнення заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період у розмірі 11583,75 грн, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів. За період з 9 липня 2015 року по 1 червня 2021 року ОСОБА_1 допустив збільшення загальної заборгованості по сплаті аліментів до загальної суми 79199,38 грн.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2. Обвинувачений ОСОБА_1 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. Суду показав, що в нього дійсно є дитина від шлюбу із ОСОБА_2 . Йому відомо, що є судове рішення, відповідно до якого він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Дійсно, заборгованість по сплаті аліментів наразі складає близько 79000 грн. Офіційно не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків. На обліку в центрі зайнятості він наразі не знаходиться, інвалідності не має, офіційних довідок щодо будь-якого захворювання, яке перешкоджає працевлаштуванню не представив. Пояснив, що в нього поки що немає коштів для погашення заборгованість по аліментах. У скоєному щиро розкаюється, буде сплачувати аліменти по можливості, просить суворо не карати.

ІІІ. Позиція законного представника малолітнього потерпілого.

3. Законний представник потерпілого ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала думку прокурора і просила Суд визначити обвинуваченому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

ІV. Оцінка Суду.

4. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

5. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

6. Вина ОСОБА_1 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

7. Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_1 відповідно до статті 66 КК України щире каяття.

При цьому, Суд вважає, що щире каяття проявляється в критичній оцінці обвинуваченим свого діяння шляхом визнання вини.

8. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_1 , відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

9. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_1 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

9.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України відноситься до кримінального проступку;

9.2. враховує наслідки та обставини вчиненого проступку: форму вини - прямий умисел; бездіяльність обвинуваченого, яка спрямована на невиконання рішення суду про стягнення з нього визначеної суми аліментів на утримання малолітньої дитини; злісний характер ухилення від сплати аліментів, про що свідчить тривалість ухилення, продовження ухилення після звернення законного представника потерпілого до поліції;

9.3. особу винного, а саме: його вік - 32 роки; матеріальний стан - офіційно не працює, але має тимчасові заробітки; сімейний стан - неодружений; стан здоров`я - нормальний, відсутні протипоказання для працевлаштування; позитивно характеризується за місцем проживання;

9.4. наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке.

10. За таких обставин, Суд доходить висновку, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт на строк дев`яносто годин.

11. Окрім наведених вище мотивів в даному конкретному випадку Суд враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

12. В правовідносинах, що розглядаються, Суд враховує і позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

13. Цивільний позов по справі не заявлявся.

14. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

15. Процесуальні витрати по справі відсутні.

16. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_1 . Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк дев`яносто годин.

2. Запобіжний захід ОСОБА_1 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Андрея МЕЛЬНИК