Справа № 401/17/21
№ 1кп/401/148/21

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001469 від 07.12.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодська Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається особою, що не має судимості;

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України;

з участю:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, за наступних обставин.

23 листопада 2020 року близько 23 годин 00 хвилин, точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна прибув до території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де помітив на огородженій території майно, яке привернуло його увагу, як джерело незаконного збагачення, шляхом вчинення його крадіжки.

В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , в цей же день, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії не помітні, переліз через паркан, таким чином незаконно проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 перебуваючи на території подвір`я домоволодіння відшукав та таємно викрав: сталевий кутник довжиною 2 метри розмірами 35х35х4 мм, вартістю 50 грн. 40 коп.; сталеву трубу діаметром 40 мм, довжиною 2 метри, товщиною стінки металу 2 мм, вартістю 44 грн. 88 коп.; п`ять сталевих арматур діаметром 18 мм, довжиною по 1,5 м кожна, вартістю за одну 36 грн., загальною вартістю 180 гривень.

З викраденим майном, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 275 гривень 28 копійок.

Вищеописаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім цього, 02 грудня 2020 року близько 01 годин 00 хвилин, точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , з метою вчинення таємного, повторно викрадення чужого майна прибув до території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де помітив на огородженій території майно, яке привернуло його увагу, як джерело незаконного збагачення, шляхом вчинення його крадіжки.

В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , в цей же день, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії не помітні, переліз через паркан, таким незаконно проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 перебуваючи на території подвір`я домоволодіння відшукав та таємно, повторно викрав: сталеву трубу діаметром 60 мм, довжиною 2 метри, товщиною стінки металу 3 мм, вартістю 101 грн. 28 коп.; секцію паркану довжиною 1,5 метри, висотою 1,6 метри, виготовлену із сталевої арматури діаметром 14 мм, загальною довжиною 20 метрів, вартістю 290 грн. 40 коп.

З викраденим майном, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 391 гривень 68 копійок.

Вищеописаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Також, 04 грудня 2020 року близько 22 годин 00 хвилин, точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , з метою вчинення таємного, повторно викрадення чужого майна прибув до території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де помітив на огородженій території майно, яке привернуло його увагу, як джерело незаконного збагачення, шляхом вчинення його крадіжки.

В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , в цей же день, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії не помітні, переліз через паркан, таким чином незаконно проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 перебуваючи на території подвір`я домоволодіння відшукав та таємно, повторно викрав: вісім сталевих арматур діаметром 18 мм, довжиною 2 метри, вартістю 48 грн. за одну, загальною вартістю 384 грн.; секцію паркану довжиною 1,5 метри, висотою 1,6 метри, виготовлену із сталевої арматури діаметром 14 мм, загальною довжиною 20 метрів, вартістю 290 грн. 40 коп.

З викраденим майном, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 674 гривень 40 копійок.

Вищеописаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім цього, 07 грудня 2020 року близько 08 годин 00 хвилин, точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 , з метою вчинення таємного, повторно викрадення чужого майна прибув до території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де помітив на огородженій території майно, яке привернуло його увагу, як джерело незаконного збагачення, шляхом вчинення його крадіжки.

В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , в цей же день, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії не помітні, переліз через паркан, таким чином незаконно проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 перебуваючи на території подвір`я домоволодіння відшукав та таємно, повторно викрав: ящик, виготовлений із сталевого листа товщиною стінки металу 2 мм, розмірами 30х20 см, вартістю 100 грн.; три сталевих арматури діаметром 14 мм, довжиною 2 метри, вартістю 29 грн. 04 коп. за одну, загальною вартістю 87 грн. 12 коп.; сталеву арматуру діаметром 25 мм, довжиною 2 метри, вартістю 92 грн. 40 коп.

Продовжуючи свої злочині дії ОСОБА_3 , перебуваючи на огородженій території домоволодіння АДРЕСА_2 , був викритий громадянкою ОСОБА_6 .

У цей час, ОСОБА_3 чітко розуміючи, що його злочині дії викриті очевидцем вчинення злочину та не бажаючи бути затриманим з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд. Тим самим, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 279 гривень 52 копійок.

Вищеописаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому злочинах визнав, обставини справи щодо часу, місця, способу вчинення злочинів не оспорював та суду надав показання, згідно яких 23 листопада 2020 року в нічний час проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 . Йому було відомо, що в даному домоволодіння ніхто не проживає тривалий час. Переліз через паркан з метою вчинення крадіжки. На території подвір`я виявив та викрав перелічене майно з металу, яке продав на пункті прийому металобрухту. 02 грудня 2020 року та 04 грудня 2020 року в нічний час за аналогічних обставин проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки викрав вироби з металу, які продав на пункті прийому металобрухту. 07 грудня 2020 року в ранковий час з метою вчинення крадіжки проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де склав вироби з металу, які намагався викрасти. Під час виносу викраденого майна з території подвір`я повз проходила жінка, яка зробила йому зауваження та намагалась припинити його дії, але він не реагував та виніс викрадене. В подальшому його було затримано. У скоєному щиро розкаюється, гроші отримані від продажу викраденого витратив на придбання продуктів харчування, оскільки тимчасово не мав роботи. На даний час працевлаштувався слюсарем-ремонтником Світловодського ЗЗБІ.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих злочинів доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище; за ч.3 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище.

При призначенні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинуваченим ОСОБА_3 скоєно умисні тяжкі злочини, він в силу ст. 89 КК України вважається особою, яка не має судимостей, зі слів працює слюсарем-ремонтником Світловодського ЗЗБІ, має постійне місце проживання, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обтяжуючих покарання обставин в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до висновку органу пробації, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на нього обов`язки щодо працевлаштування, або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватись, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, з урахуванням особи винного ОСОБА_3 , те, що призначене покарання повинно бути необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Остаточне покарання суд визначає керуючись правилами ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, враховуючи, що обвинувачений зі слів працює, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів можливо при звільненні від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, на підставі яких призначити покарання:

за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Керуючись правилами ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

В силу п.п. 1, 2 ч.1, п.3 ч.3 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; працевлаштуватися, або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази: дві частини металевого паркану виготовлені з сталевої арматури діаметром 14 мм шириною 1,6 м, довжиною 1,5 м; 2 метри сталевої арматури діаметром 25 мм; 3 сталевих арматури діаметром 18 мм довжиною по 1,5 м; дві металеві арматури діаметром 14 мм, довжиною по 3 м; труба виготовлена із сталі діаметром 40 мм, товщиною стінки металу 2 мм, довжиною 2 м; труба виготовлена із сталі діаметром 60 мм, товщиною стінки металу 3 мм, довжиною 2 м; кутник виготовлений із сталі розміром 35х35х4 мм, довжиною 2 м; ящик виготовлений із сталі розміром 40х30х 30 см; 2 метри сталевої арматури діаметром 25мм; 6 метрів сталевої арматури діаметром 14 мм, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути потерпілому ОСОБА_5 , як законному володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1

20.04.2021