ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/104/21 Справа № 695/11/21 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.181 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання за участі: прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2021 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Чорнобай черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , непрацюючого, неоджуженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, до 14 березня 2021 року, включно, з носінням електронного засобу контролю та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України , -

в с т а н о в и л а :

14 січня 2021 року слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області подано клопотання, погоджене з прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 12.01.2021 щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, терміном на 60 днів, з визначенням розміру застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 84080 грн., з покладенням обов`язків, визначених п.п.2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що 13.01.2021 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , встані алкогольного та наркотичного сп`яніння, умисно, протиправно, поза волею власника, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою обернення транспортного засобу на свою користь, шляхом вільного доступу через незамкнені двері проник до салону автомобіля, яким володів, користувався та розпоряджався ОСОБА_11 , незаконно ним заволодів, шляхом запуску двигуна перемістивши вказаний транспортний засіб, а саме, легковий автомобіль марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, середня ринкова вартість якого, станом на 13.01.2021 становить 54 000 грн., на відстань близько 8 кілометрів. В подальшому, працівники поліції в АДРЕСА_4 , внаслідок своїх активних дій зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_7 та останнього було затримано на місці події.

За даним фактом 12.01.2021 розпочато кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за № 0000034 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
12.01.2021 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 затриманий в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
13.01.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
Ухвалою слідчого судді судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, до 14 березня 2021 року, включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) прибувати до кабінету слідчого, прокурора, суду, за першою вимогою; 2) цілодобово не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) постійно носити засіб електронного контролю.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

При цьому, слідчим суддею зазначено, що належних доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні матеріали справи не містять, а тому суд вважав, що достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде домашній арешт, і такий запобіжний захід буде достатнім, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і виправданим з урахуванням ризиків, даних про особу підозрюваного та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк в межах строків досудового розслідування.

В апеляційній скарзі посилається на те, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що слідчий суддя у своїй ухвалі посилається лише на загальні бланкетні норми, а свою позицію, із спростуванням доказів сторони обвинувачення, ніяким чином не обґрунтовує.

Зазначає, що саме тримання під вартою ОСОБА_7 зможе забезпечити правову поведінку підозрюваного та лише при ньому можливо досягти дієвості цього провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги у повному обсязі, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної вимоги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що органами досудового слідства доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Однак належних доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде домашній арешт, і такий запобіжний захід буде достатнім, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і виправданим з урахуванням ризиків, даних про особу підозрюваного та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, зазначеними в оскаржуваній ухвалі.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, на підставі ухвали слідчого судді, суду.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, в достатній мірі дослідив клопотання та матеріали, якими обґрунтовувалася необхідність застосування запобіжного заходу, та врахував дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Зазначені обставини давали слідчому судді підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів також вважає, що застосований щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім з врахуванням, зокрема, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає не тільки покарання у вигляді позбавлення волі.

Згідно із ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не підтвердив належними та допустимими доказами недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_7 для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вищевикладене, неприйнятними є доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, що висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Також неприйнятними є доводи прокурора, що слідчий суддя у своїй ухвалі посилається лише на загальні бланкетні норми, а свою позицію, із спростуванням доказів сторони обвинувачення, ніяким чином не обґрунтовує, оскільки дані доводи спростовуються безпосередньо змістом оскаржуваної ухвали, з якої вбачається, що слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого, належним чином перевірено викладені в ньому обставини, заслухано пояснення сторони обвинувачення, підозрюваного та сторони захисту, при цьому належним чином вмотивовано висновки з приводу прийнятого рішення.

Доводи прокурора про те, що саме тримання під вартою ОСОБА_7 зможе забезпечити правову поведінку підозрюваного та лише при ньому можливо досягти дієвості цього провадження не підлягають до задоволення, так як апелянтом на їх підтвердження не надано належних та допустимих доказів, які б їх підтверджували та спростовували висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі з приводу прийнятого рішення.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 прибув в дане судове засідання на розгляд апеляційної скарги прокурора, що також свідчить про дієвість обраного щодо нього запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає, оскільки прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційна скарга прокурора не містить.

Істотних порушень норм КПК України, які б слугували підставою для скасування ухвали слідчого судді, яка відповідає критерія ст.370 КПК України, по справі не вбачається.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, у відповідності з вимогами ст.ст.177, 178, 181, 194 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, належним чином вмотивувавши своє рішення, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 січня 2021 року, якою щодо ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, до 14 березня 2021 року, включно, з носінням електронного засобу контролю та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді