В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.04.2021 року щодо

обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця м.Тайга, Кемеровської області, Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

обвинувачений: ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржуваний вирок в частині призначення покарання.

Провадження: № 11-кп/812/589/21 Суддя першої інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ч.2 ст. 185 КК УкраїниДоповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.01.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_6 визнано винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження й доведеності вини обвинуваченого, вважає, що оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Зазначає, що судом не надано належної оцінки даним про особу обвинуваченого, який був неодноразово засуджений за скоєння корисних злочинів, ніде не працює, має не зняті та непогашені судимості та знову вчинив корисний злочин.

Окрім того, зазначає, що судом безпідставно не було застосовано положень ч.4 ст. 70 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
29.09.2020 року о 13:50 год. ОСОБА_6 , маючи прямий умисел та корисливий мотив на таємне викрадення чужого майна, прийшов до магазину «АТБ-Маркет» по вулиці Київській, 16 в м. Вознесенськ Миколаївської області, де усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з полиці магазину таємно викрав плитки шоколаду ТМ «Millenium Fruits Nuts» в кількості 7 одиниць вартістю 46,80 гривень за штуку на загальну суму 327,60 гривень та плитки шоколаду ТМ «Milka» в кількості 8 одиниць вартістю 85,30 гривень за штуку на загальну суму 682,40 гривень, чим завдав матеріальну шкоду ТОВ «АТБ-Маркет» на суму 1010,00 гривень. Після чого, поклавши вказаний товар до полімерного пакету, вийшов з магазину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Фактичні обставини злочину, які викладені у вироку, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.

Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з п.2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 р., висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорити питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину.

Проте, вищезазначених вимог суд, ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_6 , дотримався не в повній мірі.

Призначаючи ОСОБА_6 вид та розмір покарання, суд у вироку врахував вчинення ним умисного злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не було встановлено.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що судом при призначенні покарання обвинуваченому не достатньо враховано, що він ніде не працює, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, має не зняті та не погашені судимості, що в сукупності свідчить про те, що обвинувачений належних висновків для себе не зробив та про його стійке небажання ставати на шлях виправлення, схильність до вчинення злочинів та підвищену суспільну небезпечність.

А отже призначення покарання у виді обмеження волі не сприятиме досягненню мети, встановленої статтею 50 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 409 КПК України підставою для скасування судових рішень, зазначених у ч.1 ст. 392 КПК України, при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

У зв`язку з зазначеним, оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 420 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції враховує, що вчинений ним злочин є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття. Обставин які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується доводів прокурора про застосування положень ч.4 ст.70 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 , то слід зауважити, що вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.01.2021 року в суді першої інстанції не був предметом розгляду, оскільки прокурор, який підтримував обвинувачення в суді першої інстанції копію зазначеного вироку суду не надавав.
За такого, у суду першої інстанції не було правових підстав для призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів з урахуванням цього вироку.
Судом було вірно зазначено про можливість вирішення цього питання в порядку ст. 539 КПК України.
За такого, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 414, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.04.2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати, ухваливши в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копія вироку суду апеляційної інстанції підлягає врученню засудженому та прокурору негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим, що не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий:

Судді: