ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/908/21 Справа № 206/2180/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 травня 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 травня 2021 року було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, до 22 липня 2021 року з визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 800 грн.
Вказана ухвала обґрунтована тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке віднесено до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи факт можливої суворості покарання за вироком суду, може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому від суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення базується, у тому числі, на показаннях потерпілого та свідків, у зв`язку з чим підозрюваний може впливати на них шляхом вмовляння або психологічного чи фізичного впливу, з метою схилення їх до зміни показів, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні.

Крім того, сам підозрюваний не заперечував факт того, що між ним та чоловіком потерпілої ОСОБА_8 , який є свідком цих подій, дійсно існувала конфліктна ситуація і в той день, під час конфлікту вони сварилися з ним, а в руках підозрюваного була палиця, яку він тримав на випадок можливо виниклої бійки, що може свідчити також про можливість майбутнього психологічного чи фізичного впливу на цього свідка.

Слідчий суддя також зазначив, що про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що може спонукати його до вчинення нових корисливих злочинів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити йому запобіжний захід на нічний домашній арешт.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначив, що він є раніше не судимим та має на утриманні батька, який є інвалідом ІІ групи.
Вказав, що від суду він не переховувався, зобов`язується з`являтись до суду за першою вимогою.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
У випадку залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив скасувати ухвалу в частині визначення розміру застави та постановити нову, якою встановити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначив, що посилання слідчого судді на ризик можливого переховування нічим не підтверджений, оскільки ОСОБА_6 є раніше не судимим, має зареєстроване місце проживання та має на утриманні батька інваліда.
Вказав, що ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків та потерпілих також не підтверджений, оскільки жодних заяв чи повідомлень про те, що на них хтось тисне, клопотання слідчого не містить.

Стверджував, що прокурором не доведено необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, тому вважає, що є всі підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначив, що застава у розмірі 40 прожиткових мінімумів є непомірною для підозрюваного.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, а тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 злочину.
Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини підозрюваного ОСОБА_6 , він може вдатись до спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, тому ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів також вважає, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не працевлаштований та постійного джерела доходу не має, а тому існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів не приймає доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_6 є раніше не судимим та має на утриманні батька, який є інвалідом ІІ групи, оскільки вказані обставини існували і на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці, а тому не зможуть мінімізувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, тому у задоволенні апеляційних скарг підозрюваного та його захисника необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 травня 2021 року залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 травня 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 26 травня 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3