У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000111

за апеляційною скаргою в.о. керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5

на вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Доманівка Миколаївської області, освіта базова середня, студент 2 курсу Маринівського ПАЛ, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого за ч. ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

законний представник ОСОБА_8

захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_6 засуджений:

- за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_6 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладенням на нього обов`язків на підставі ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирішено питання речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор ОСОБА_5 просить вирок в частині призначення покарання ОСОБА_6 змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим:

- за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 30 діб;

- за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції під час судового розгляду та доведеність вини ОСОБА_6 , вважає вирок таким, що підлягає зміні в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосуванні закону, який не підлягає застосуванню.

Посилається на ч. 1 ст. 98 КК України, згідно якої до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, позбавлення волі на певний строк.

Прокурор зазначив, що призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на певний строк, не відповідає вимогам закону, а тому вирок в цій частині підлягає зміні.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

20.03.2020 близько 21 год, неповнолітній ОСОБА_6 , знаходився у гостях ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із господарем вживали алкогольні напої та під подушкою ОСОБА_6 побачив грошові кошти, належні ОСОБА_10 . У ОСОБА_6 виник умисел на вчинення крадіжки грошових коштів, які він дістав під подушкою, в сумі 500 грн, поклав до кишені куртки та залишив територію домоволодіння ОСОБА_10 .

Крім того, 01.04.2020, близько 00.30 год, неповнолітній ОСОБА_6 , проходячи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на території даного домоволодіння транспортний засіб, марки ВАЗ 2103, д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , та у нього виник умисел на викрадення майна, що знаходилось в автомобілі.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_6 підійшов до транспортного засобу, відчинив двері та за допомогою рук відкрутив автомагнітолу вартістю 120 грн, до якої був приєднаний флеш-накопичувач вартістю 53,33 грн, та із середини магнітоли викрав грошові кошти у сумі 136 грн. Викрадене ОСОБА_6 поклав до кишені куртки та залишив територію домоволодіння ОСОБА_11 , маючи реальну змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд. У результаті крадіжки потерпілому ОСОБА_11 завдано майнову шкоду на загальну суму 309,33 грн.

Крім того, 11.07.2020, близько 15.00 год, ОСОБА_6 знаходився у домоволодінні своєї бабусі ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , коли у нього виник злочинний умисел на вчинення крадіжки золотого ланцюга, що належить його тітці ОСОБА_12 , яка проживає у вказаному будинку. Реалізуючи задумане, ОСОБА_6 відчинив двері кімнати, де проживає ОСОБА_12 , зайшов усередину, де знайшов коробку із коштовностями, звідки викрав золотий ланцюг загальною вагою 4,76 г, 585 проби, взявши який, покинув приміщення житлового будинку, маючи реальну змогу розпорядитись викраденим на власний розсуд. У результаті крадіжки потерпілій ОСОБА_12 завдано майнову шкоду на суму 7373 грн.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним:

- у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) та його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України;

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення, вчинене повторно та його дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України;

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд встановив наступне.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, є правильними та апелянтом в цій частині не оспорюються.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, яке оспорює прокурор, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, позбавлення волі на певний строк.

Перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК України, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття.

Зазначені вимоги закону при ухваленні вироку відносно ОСОБА_6 судом не виконано.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, на момент вчинення інкримінованих ОСОБА_6 злочинів та на час постановлення вироку, ОСОБА_6 виповнилося 16 років, тобто він є неповнолітнім.

Разом з тим, при призначенні ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, що не відповідає переліку покарань, передбачених ст. 98 КК України, які можуть бути застосовані до неповнолітніх.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 409 КК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме: застосовано закон, який не підлягав застосуванню, у зв`язку з чим, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_6 підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, суд враховує дані про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту, який передбачений санкцією зазначеної статті.

Тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 424, 425, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу в.о. керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_6 , змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим:

- за ч. 1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді арешту строком на 30 діб;

- за ч. 2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_13 -Губарєва