Справа № 405/8267/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розгнувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 17.09.2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 146 КК України у кримінальному провадженні №0001272 від 20.02.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати повідомлення про підозру від 17.09.2020 року відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 146 КК України. На обгрунтування скарги зазначив, що Головним управлінням Національної поліції України в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001272, відомості про яке були внесені до ЄРДР 20.02.2020 року. В ході досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4568 від 03.10.2012 року, що видане Донецькою обласною КДКА, є адвокатом, раніше не судимому, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 статті 187, ч. 3 ст. 146 та ст. 257 Кримінального кодексу України. Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, в складі створеної і очолюваної ОСОБА_5 організованої злочинної групи (банди), кримінальних правопорушень (злочинів) проти волі, честі та гідності особи, проти власності особи, передбачених Кримінальним кодексом України: бандитизмі - організації озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, а також участь у такій банді та у вчинюваному нею нападі, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 257 КК України; розбої - нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого організованою групою (бандою), тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України; незаконному позбавленні волі, викраденні людини з корисливих мотивів способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, із застосуванням зброї, вчиненні організованою групою (бандою), тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 статті 146 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 було складене керівником Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 17 вересня 2019 року. Постановою в.о. начальника відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 25.09.2020 року матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_4 виділені в окреме провадження № 0000323. Таким чином, на момент подання цієї скарги досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Із зазначеним повідомленням про підозру не погоджується, оскільки підозра є необгрунтованою та безпідставною, не містить у своєму змісті викладення обставин, які свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину. Кваліфікація кримінальних правопорушень, наведена у вищезазначеному повідомленні про підозру, є невірною. Як вбачається з повідомлення про підозру від 17 вересня 2020 року, зареєстроване місце проживання особи знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Місце фактичного проживання ОСОБА_4 в повідомленні про підозру органом досудового розслідування не зазначено. Місто Донецьк, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» входить до переліку таких населених пунктів та є окупованою територією Донецької області. У зв`язку із зазначеним, орган досудового розслідування не міг за вищезазначеною адресою здійснювати будь-які слідчі дії, в тому числі і вручати повідомлення про підозру. Окрім зазначеного, із повідомлення про підозру ОСОБА_4 вбачається, що він є адвокатом. Згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України адресою його робочого місця є АДРЕСА_2 . Таким чином, зареєстроване місце проживання та місце роботи ОСОБА_4 знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області. З повідомлення про підозру, яке було складене відносно ОСОБА_4 не вбачається, що органом досудового розслідування було встановлене місце його фактичного проживання або місцезнаходження робочого місця. Натомість 17 вересня 2020 року за адресою робочого місця матері ОСОБА_4 - ОСОБА_8 : АДРЕСА_3 , приблизно о 20:00 годині, з`явились декілька осіб та представившись працівниками поліції показали їй документ, сказали, що це повідомлення про підозру, складене відносно її сина і намагались змусити її розписатись за його отримання, на що ОСОБА_8 відмовила, пославшись на те, що погано розуміє українську мову, не розуміє значення цієї дії, а також не знає де зараз перебуває її син, оскільки він із нею не проживає, у зв`язку із чим не зможе передати зазначене повідомлення про підозру ОСОБА_4 . На всі ці зауваження ніхто не реагував, слідчі розпочали незрозумілу для ОСОБА_8 слідчу дію, яка супроводжувалась відеозйомкою. Однак, що саме це за дія, і хто в ній бере участь - не повідомляли. В подальшому, закінчивши зйомку, працівники поліції пішли, залишивши на столі документ, який хотіли вручити ОСОБА_8 , який, в силу того, що ОСОБА_8 не володіє української мовою в достатній мірі, навіть не змогла зрозуміти. Враховуючи, що такий спосіб вручення повідомлення про підозру як вручення підозри за місцем роботи батьків не передбачений діючим КПК України, - ОСОБА_4 не може вважатися особою, яка набула статусу підозрюваного у вищезазначеному кримінальному провадженні, оскільки підозра не була йому вручена в порядку, передбаченому КПК України. Таким чином, порядок повідомлення про підозру був порушений, що свідчить про її незаконність.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити, пославшись на обставини зазначені у скарзі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, що відповідно до положень ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши захисника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділом Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001272, відомості про яке були внесені до ЄРДР 20.02.2020 року.

Постановою в.о. начальника відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 25.09.2020 року матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_4 виділені в окреме провадження № 0000323.

17.09.2020 року керівником Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 складено в рамках даного кримінального провадження повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 146 КК України
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п.10) ст. 303 КПК України (в редакції від 03.10.2017 року), на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Щодо доводів сторони захисту з приводу відсутності у чинному КПК України способу повідомлення про підозру як вручення підозри за місцем роботи батьків слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Крім того, ч.1 ст. 136 КПК України визначено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

При цьому слідчий суддя зауважує, що повідомлення про підозру від 17.09.2020 року ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 146 КК України вручено ОСОБА_8 , яка є його матір`ю, що підтверджується стороною захисту під час звернення до слідчого судді зі скаргою та під час її розгляду, тобто дорослому члену сім`ї, а відтак на думку слідчого судді органом досудового розслідування дотримано положень ч.2 ст. 135 КК України щодо вручення повідомлення особі у разі її тимчасової відсутності за місцем проживання.
Окрім того, щодо доводів сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_4 на даний час не проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначає що останні не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження даних обставин в розпорядження слідчого судді не надано документального підтвердження.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, оскільки, складено та вручено 17.09.2020, що відповідає вимогам статті 278 КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України.
Проте, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).
Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
За своїм змістом, повідомлена ОСОБА_4 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_4 причетний до вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч. 3 ст. 146, ст. 257 КК України.
За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимог глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_4 органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.ст. 276-278 КПК України.
Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятись при розгляді обвинувального акту в суді.
При цьому, як в матеріалах скарги так і в судовому засіданні захисником не доведено що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, так само не наведено даних, які б спростовували висновок слідчого щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, в межах якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001272.
Щодо вимоги про зобов`язання компетентної посадової особи прокуратури Кіровоградської області виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по кримінальному провадженню № 0001272 від 20.02.2020 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 146 КК України слідчий суддя зазначає наступне.
За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги. (ч. 2 ст. 307 КПК України).
Відповідно до висновку Рішення Великої Палати ВС від 26.03.2019 року у справі №807/1459/17, п. 59 «з урахуванням особливостей заявленого предмета позову та того, що чинне законодавство не передбачає виключення з Реєстру інформації, якою лише констатується факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, така інформація не впливає на юридичне становище позивача, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин. Отже, заявлену позовну вимогу суди не можуть розглядати за правилами будь-якого судочинства», а тому у задоволенні вимог щодо зобов`язання прокурора, який проводить досудове розслідування у даному кримінальному провадженні внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про скасування повідомлення про підозру слід відмовити.
Враховуючи викладене, слідчий суддя позбавлений можливості вирішувати питання щодо зобов`язання прокурора вчинити дії щодо виключення із ЄРДР відомостей, а тому в цій частині вимог скарги необхідно відмовити.
Враховуючи викладене, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 17.09.2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 146 КК України у кримінальному провадженні №0001272 від 20.02.2020 року залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Євгеній Миколайович Тьор