Справа №718/1089/21
Провадження №1-кп/718/55/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000060 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Чернівців, українець, громадянин України, із середньою освітою, одружений, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення (піщано-гравійну сировину) в адміністративних межах Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області за наступних обставин.
Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

У порушення вказаних вимог чинного законодавства України, ОСОБА_5 , не маючи передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної сировини (гравію), що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 (із змінами від 28.12.2011 за №1370) є сировиною піщано-гравійною (гравій) та належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Для реалізації даного злочинного умислу, 15.04.2021 ОСОБА_5 прибув на земельну ділянку неподалік річки Прут за межами с. Бурдей в адміністративних межах Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (поза межами населеного пункту).

В подальшому, 15.04.2020 біля 15:20 год., перебуваючи на вказаній вище земельній ділянці, ОСОБА_5 за допомогою дерев`яної лопати з металевим наконечником, здійснив забір та завантаження гравію на кузов вантажного автомобіля марки «КАМАЗ 5410», номерний знак НОМЕР_1 .

Однак, 15.04.2021 біля 15:20 год., під час того як ОСОБА_5 здійснював незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної сировини (гравію) з подальшим завантаженням на кузов вантажного автомобіля марки «КАМАЗ 5410», номерний знак НОМЕР_1 , був помічений працівником поліції, яким було припинено вчинення протиправних дій та виявлено в кузові вантажного автомобіля марки «КАМАЗ 5410», номерний знак НОМЕР_1 , піщано-гравійну сировину (гравій) в кількості 4,376 м3, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-21/3239-ФХД від 28.04.2021 відноситься до піщано-гравійної суміші, в яких кількість гравію становить 86,6% та 72,5%.

Таким чином, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.240 КК України, тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Під час судового розгляду між сторонами кримінального провадження - виконувачем обов`язків начальника Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду від 21.05.2021 про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 38 250 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїм підписом обвинувачений, захисник, прокурор підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі, фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті не оспорював, просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні угоду при визнання винуватості підтримав, вказав, що в його присутності була укладена вказана угода, наслідки укладення і затвердження угоди його підзахисному були зрозумілі.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав у повному обсязі, просив її затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не судимий, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
До пом`якшуючих покарання обставин, суд, згідно із ст. 66 КК України, відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами вид та міру покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого і особі винного, а саме враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної шкоди на суму 4 411 грн., з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 69 КК України призначити покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої у санкції ч. 2 ст. 240 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 38 250 грн.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню на залучення експертів під час проведення судової експертизи піщано-гравійної суміші в сумі 1 634 грн. 50 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і клопотань про його обрання до суду не надходило.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 травня 2021 року, укладену між виконувачем обов`язків начальника Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 2 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 38 250 (тридцять вісім тисяч двісті п`ятдесят ) гривень.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
-піщано-гравійну суміш в кількості 7 440 кг, яку передано на відповідальне зберігання заступнику директора ТОВ «Чернівецькитй гравійно-піщаний кар`єр» ОСОБА_6 - конфіскувати в дохід держави;
-транспортний засіб «КАМАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , та який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_7 .
- одну дерев`яну лопату з металевим наконечником, яку передано на відповідальне зберігання згідно розписки ОСОБА_5 конфіскувати в дохід держави.
-зразки ґрунту, які відібрані з котловану та з автомобіля «КАМАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , які знаходяться у двох сейф пакетах №3194064, №3194063, які передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП№2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУ НП в Чернівецькій області знищити;
-магнітний носій (CD-R диск) із написом «Patron», «15.04.2021» - залишити в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за залучення експертів та проведення судової експертизи в розмірі 1 634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.
Роз`яснити, що у разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1