Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5742/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.05.2021 року,
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб до 17.06.2021 року включно, без визначення розміру застави щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського р-ну, Житомирської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000417 від 19.03.2021 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_8 неможливо закінчити ряд слідчих і процесуальних дій, а заявлені ризики не зменшилися, у зв`язку з чим існують достатні підстави тримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною обвинувачення не обґрунтовано, чому більш м`який запобіжний захід не може бути застосовано до ОСОБА_8 . Вказує, що ризики, зазначені в клопотанні, ґрунтуються виключно на припущеннях, крім того, ризик переховування ОСОБА_8 від слідства є непереконливим, оскільки, останній в розшуку не перебував, з власної ініціативи прослідував до поліції для участі в слідчих діях. Вважає, що ризик впливу підозрюваним на потерпілого та свідків є неконкретизованим, оскільки основні слідчі дії уже проведено, тому ОСОБА_8 не має реальної можливості та наміру незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Звертає увагу, що у підозрюваного ОСОБА_8 відсутня будь-яка можливість змінити місце свого фактичного проживання, переховуватись від органу слідства та суду. Посилається на те, що ОСОБА_8 особисто видав органу досудового розслідування речі, які були у нього під час затримання, що свідчить про відсутність наміру знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для кримінального провадження. Додатково зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, молодий вік, допомагає у веденні домашнього господарства, працює та користується авторитетом серед колег на роботі, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення О`Нага United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(c) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (О`Нага v. United Kingdom 16 October 2001, §36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Задовольняючи клопотання слідчого та продовжуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для продовження застосування саме такого запобіжного заходу, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявні у матеріалах клопотання слідчого докази та обставини підтверджують, що на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявні достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується, зокрема: рапортом повідомленням по лінії «102» від 19.03.2021; протоколом огляду місця події від 19.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події від 19.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду трупа ОСОБА_10 від 19.03.2021; лікарським свідоцтвом про смерть №1346 ОСОБА_10 від 19.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 19.03.2021; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №101 від 19.03.2021; протоколом затримання особи підозрюваною у вчиненні злочину від 19.03.2021; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 19.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України; висновком експерта №289 від 07.04.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 12.04.2021; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 від 13.04.2021; висновком експерта № 566/11 від 14.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.04.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 20.04.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 і є достатніми для продовження строку застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Апеляційний суд звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому була вислухана думка захисника, який просив змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме на цілодобовий домашній арешт, підозрюваного, який підтримав захисника та думка прокурора, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтовано врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України; яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, неодружений, має малолітню дитину, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працює, свідки у кримінальному провадженні перебувають у дружніх стосунках із підозрюваним, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час у Андрушівському районному суді Житомирської області розглядається обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Також судом враховано, що закінчити досудове розслідування кримінального провадження до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо, оскільки необхідно отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки по призначеним експертизам; провести аналіз отриманої інформації від операторів мобільного зв`язку, а саме провести порівняльний аналіз з`єднань абонентських мобільних терміналів; виконати вимоги КПК України, що стосуються закінчення досудового розслідування, зокрема вимоги ст.ст.283, 290, 291, 293 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування (продовження) виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, молодий вік, допомагає у веденні домашнього господарства, працює та користується авторитетом серед колег на роботі, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків - неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.
Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 13.05.2021 року, якою задоволено клопотання слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб до 17.06.2021 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: