Справа №639/6848/18
Провадження №1-кп/639/63/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні № 0001143 від 21.06.2018 р., № 0002302 від 14.06.2018 р. та за № 0003247 від 23.08.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_6 заявлено клопотання про продовження дії відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що на даний час ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу, не зменшились і не зникли, у зв`язку з чим немає підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 при вирішенні заявленого клопотання покладались на розсуд суду.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.10.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.04.2021 року продовжено строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 12.06.2021 р.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні замаху на умисний тяжкий злочин, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, за санкцією якої (з урахуванням вимог ст.. 68 КК України) передбачено покарання у виді 4 років позбавлення волі, а також у вчиненні ряду злочинів середньої тяжкості за ч. 2 ст. 185 КК України, за санкцією якої передбачено найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років.

Судом враховується, що на даний час є наявними ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності;

- може вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що обвинувачений є особою, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів проти власності.

Доказів про зменшення або зникнення зазначених ризиків стороною захисту не надано.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що, відповідно до пред`явленого обвинувачення, злочинні дії ОСОБА_5 були направлені на чисельні незаконні заволодіння майном інших осіб, на думку суду, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та прав потерпілих.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 , у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого, який згідно наданих документів не має тяжких захворювань чи інвалідності; відомості про його особу, який неодружений та не має стійких соціальних зв`язків в місці постійного проживання, офіційно не працевлаштований та джерела доходу не має; репутацію обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, тому суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії кримінального провадження є неможливим, у зв`язку з чим стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 369 372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 8 серпня 2021 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для приєднання до особової справи та вручення ОСОБА_5 ..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 діб після її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк після отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1