Справа № 521/5212/21
Номер провадження:1-кс/521/1817/21
УХВАЛА
26 квітня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням №0000414 від 08.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.127, ч.2 ст.189 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , будучи цивільною дружиною ОСОБА_6 та перебуваючи із останнім у близьких відносинах, маючи спільну дитину, знала про його значні грошові статки.

На початку лютого 2021 року, більш точної дати не встановлено, у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та двох невстановлених досудовим розслідуванням осіб чоловічої статі, виник злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 та його племінника ОСОБА_10 з метою отримання від них грошових коштів та нерухомого майна, якими вони володіють.

На виконання вищевказаного плану, згідно розподілених ролей, ОСОБА_5 , попередньо домовилась про зустріч із ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

Так, 17.02.2021 року у вечірню пору доби ОСОБА_5 , взявши із собою свого спільного сина із ОСОБА_6 ОСОБА_12 , 2017 року народження, зустрівшись біля готелю «Моцарт», який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 13, сіли до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_13 та, за пропозицією ОСОБА_5 попрямували до квартири, яка знаходилася за невстановленою досудовим розслідуванням адресою.

Після цього, ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 зайшли до приміщення вказаної квартири, при цьому, відповідно до розробленого плану дій, ОСОБА_5 зайшла до вказаної квартири та зачинила двері на замок, чим позбавила можливості ОСОБА_10 та ОСОБА_6 покинути приміщення квартири.

Далі, діючи умисно, відповідно до розробленого плану дій, за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного позбавлення волі ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спільно із двома невстановленими досудовим розслідуванням особами чоловічої статі, які були одягнені у балаклави, перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, із застосуванням фізичної сили, за наказом ОСОБА_5 , повалили ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на підлогу, одягли їм кайданки на руки та почали завдавати фізичне страждання, шляхом нанесення тілесних ушкоджень. За вказаними діями спостерігала ОСОБА_5 , яка наказувала наносити потерпілим тілесні ушкодження.

Наступного дня, 18.02.2021 року, точний час не встановлено, діючи умисно, відповідно до розробленого плану дій, за попередньою змовою групою осіб, всупереч волі потерпілого, не повідомляючи про свої наміри та не зважаючи на особисту волю і недоторканість особи, застосовуючи фізичну силу, ОСОБА_9 посадив ОСОБА_6 до автомобіля, за кермом якого перебувала ОСОБА_5 , та направились до м. Миколаїв. Під час перебування ОСОБА_6 у вказаному автомобілеві, ОСОБА_9 наносив йому тілесні ушкодження.

В цей же час, за цією ж адресою, паралельно, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, відповідно до розробленого плану дій, за попередньою змовою групою осіб, всупереч волі потерпілого, не повідомляючи про свої наміри та не зважаючи на особисту волю і недоторканість особи, застосовуючи фізичну силу, посадили ОСОБА_10 до другого автомобіля, за кермом якого була невстановлена досудовим розслідуванням особа, та повезли у напрямку м. Миколаїв.

Цього ж дня, у невстановлений досудовим розслідуванням час, вони прибули до м. Миколаїв, за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, завели потерпілих до приміщення будинку, де за наказом ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, відповідно до розробленого плану дій, за попередньою змовою групою осіб, застосували відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_6 катування, а саме завдання фізичного болю, яке проявлялось у застосування зброї, а саме в демонструванні оголеної вогнепальної зброї, прикладання до горла ножу та приставляння гарячої праски до спини ОСОБА_6 , з метою вимагання грошових коштів для незаконного збагачення.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до розробленого плану дій, у невстановлений досудовим розслідування час, із погрозою вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перевозили останнього до м. Одеси, з метою отримання права власності на нерухоме майно, яке належало ОСОБА_6 та переведення на рахунок ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 335 000 Євро.

Крім того, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до розробленого плану дій, у невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , погрожуючи вбивством ОСОБА_14 та спричиняючи йому тілесні ушкодження, вимагали грошові кошти, в результаті чого ОСОБА_13 надав ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пін-код від своєї банківської картки, з якою в подальшому ОСОБА_5 було здійснено зняття готівки у сумі 198 000 гривень.

В результаті вказаних неправомірних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальний збиток у сумі 17 325 000 гривень, а ОСОБА_14 у сумі 198 000 гривень.

За даними обставинами, 08.04.2021 року та 14.04.2021 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000414 про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.127, ч.2 ст.189 КК України та 14.04.2021 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
В ході досудового розслідування, потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_15 заявлені позовні вимоги про відшкодування з підозрюваних, в тому числі з ОСОБА_9 17 325 000 грн. та 198 000 грн. відповідно.
При цьому, за наявною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за підозрюваним ОСОБА_9 на праві приватної власності зареєстрований житловий будинок, загальною площею 49,70 кв.м., житловою площею 23,30 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 31068491; 4-кімнатна квартира, загальною площею 216,5 кв.м., житловою площею 116,9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер: 101.
Таким чином, з метою запобігання можливості приховування майна та його відчуження, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене нерухоме майно, в тому числі із забороною користування.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, вислухавши доводи прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховання та відчуження.

Арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Таким чином, з метою запобігання можливості відчуження майна, належного підозрюваному ОСОБА_9 на користь третіх осіб та з метою забезпечення відшкодування завданої шкоди, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні слідчого.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя враховує приписи ч.12 ст.170 КПК України, якою встановлено, що заборона використання житлових приміщень особами, які на законних підставах проживають в них, не допускається.

Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням №0000414 від 08.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.127, ч.2 ст.189 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності зареєстроване за ОСОБА_9 , а саме: житловий будинок, загальною площею 49,70 кв.м., житловою площею 23,30 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 31068491; 4-кімнатна квартира, загальною площею 216,5 кв.м., житловою площею 116,9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер: 101 із забороною розпорядження та відчуження.
В частині клопотання щодо заборони користування вказаним майном відмовити.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1