Справа № 524/643/19
Провадження № 1-кп/524/57/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

законних представників потерпілого - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000230 від 18.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:,

16.01.2019 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 ,виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном перебуваючи неподалік кафе бару «Оковита», яке розташоване у будинку АДРЕСА_2 , побачив потерпілого ОСОБА_6 , який тримав в руках мобільний телефон марки ХІАОМІ Мі А2 Lite" в корпусі золотистого кольору, підійшовши до останнього під час розмови ,в результаті якої виник конфлікт , відкрито для оточуючих, вирвав із рук потерпілого ОСОБА_6 , мобільний телефон марки ХІАОМІ Мі А2 Lite" IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі золотистого кольору, вартість якого згідно висновку експерта №403 від 31.01.2019 року становить 4691,32 грн.,чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 4 691,32 грн. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник і викраденним розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 на початку судового розгляду справи свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, але перед закінченням з,ясування обставин по справі і перевірки їх доказами, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, від дачі показань по справі відмовився , підтвердив обставини вчинення злочину, які зазначені в обвинувальному акті і на питання суду пояснив , що він раніше знав потерпілого ОСОБА_9 , оскільки виросли в одному районі , мобільний телефон він через ОСОБА_10 заклав у ломбраді , скільки грошей отримав не пам,ятає , гроші витратив на власні потреби . У скоєному щиро кається, просить суворо його не карати, намагався потерпілому ОСОБА_9 відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 5000 грн., але батьки потерпілого почали вимагати більшу суму , якої він не мав.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його вина підтверджується наступними доказами :
-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні 20.08.2019 року пояснив, що раніше знав обвинуваченого ОСОБА_5 приблизно два роки. 16 січня 2019 року він попрохав ОСОБА_5 закласти його телефон в ломбард. Телефон марки «ХІАОМІ Мі А2 Lite"» він добровільно передав ОСОБА_5 , так як йому потрібні були гроші на власні потреби, а самостійно закласти телефон в ломбард він не міг, так як є неповнолітнім. ОСОБА_5 телефон у нього з рук не виривав. Під час передачі телефону ОСОБА_5 ніхто присутній не був. На досудовому розслідуванні він надавав інші пояснення, так як боявся гніву батьків. Того дня він був з другом, прізвище якого не пам`ятає. Під час надання показань в поліції був присутній його законний представник, протокол допиту він підписував, перед цим він його читав. Інших слідчих дій з ним не проводилося. Фотознімки для впізнання йому пред`являлися слідчим, він на них впізнав іншу особу, яка була присутня з ОСОБА_5 , прізвище та ім`я цієї особи він не пам`ятає. В судовому засіданні 08.07.2021 року при повторному допиті потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 16 січня 2019 року він йшов у вечірній час доби по вулиці Київській м.Кременчука додому та біля кафе, назву якого він не пам`ятає , зустрів двох осіб, одним із яких був ОСОБА_5 , з яким у нього розпочався діалог, під час якого ОСОБА_5 сказав «покажи телефон», а якщо він не покаже телефон , то він йому погрожував нецензурною лайкою фізичною розправою , коли він почав показувати телефон ОСОБА_5 вирвав його із рук і зник в невідомому напрямку . Хто саме заклав його мобільний телефон у ломбард йому невідомо. Мобільний телефон на той час був придбаний у кредиті, він здійснював платежі за цим кредитом, так як мав джерело доходу, а саме стипендію, яку він отримував в училищі. Матеріальна шкода йому на даний час не відшкодована, мобільний телефон йому не повернутий. В попередньому судовому засіданні він надавав інші показання, так як в той час він хотів захистити ОСОБА_5 , але згодом зрозумів, що останній не заслуговує на його захист. Показання, надані в судовому засіданні 08.07.2021 року підтримує, просить суд саме їх приймати до уваги. На призначенні суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не наполягає .
-показаннями законного представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , який у судовому засіданні пояснив, що він дізнався про те, що у його пасинка ОСОБА_6 викрали мобільний телефон того ж дня, як ним було написано заяву до поліції. Написання заяви відбувалося у відділі поліції , розташованого по вулиці 29 вересня м.Кременчука. Мобільний телефон, яким заволоділи у ОСОБА_6 придбавав його батько ОСОБА_12 . Він проживає з дружиною, їх молодшим сином та ОСОБА_6 спільно, приблизно 6 років, іноді у них виникають конфлікти. ОСОБА_6 отримує кошти на кишенькові витрати від матері за умови його нормальної поведінки. Того дня, як у ОСОБА_6 зник телефон, він розповів, що мобільний телефон у нього забрали, спочатку повідомив що невідома особа, згодом у відділенні поліції він впізнав особу, яка заволоділа його телефоном. Показання у поліції ОСОБА_6 давав в його присутності та розповідав, що у нього саме забрали телефон. Характеризує ОСОБА_6 як особу неконфліктну, про те, щоб у нього забирали гроші чи речі йому невідомо. Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 5350 грн. він заявляє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 , так як у нього викрали мобільний телефон. Моральну шкоду він просить стягнути з обвинуваченого на його користь 1650 грн. , моральна шкода виявилась у тому, що він змушений був неодноразово залишати роботу для того щоб відвідувати поліцію та суд.
-показаннями законного представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні пояснила, що коли сталася подія, її син їй нічого не повідомив. Її син, взимку 2019 року, прийшов додому та повідомив, що в нього немає телефону, але де його телефон він не повідомив. Телефон йому придбав батько, взяв в кредит. Згодом він повідомив їй, що він йшов по вулиці Київській у м.Кременчуці з другом, до них підійшов раніше їм знайомий - обвинувачений, з яким у них відбувся конфлікт, після якого ОСОБА_5 сказав «давай телефон, ты мне торчишь телефон, я всех буду наказывать», після чого сина повели до ломбарду разом із телефоном. Біля ломбарду син віддав телефон, обвинувачений та інша особа зайшли до ломбарду та здали його, хто саме закладав телефон їй невідомо. Знає, що на місці події було дві особи, обвинувачений та якийсь інший хлопець. Зранку вони зателефонували до поліції, у них прийняли заяву та почали розбиратися у даній події. Через два дні їй телефонував ОСОБА_5 , він представився та сказав, що був п`яний та має намір вибачитися, на що вона повідомила що їй вибачення не потрібні, і вона бажає, щоб він не чіпав її сина, на що ОСОБА_5 сказав «я все понял, я вам все возмещу, только не держите на меня обиду». Також повідомив, що він не буде здійснювати тиск на ОСОБА_6 перед судовим засіданням, в якому буде проведено допит її сина. Син після судового засідання повернувся пізно ввечері додому та був у незвичному стані, наче «сам не свій», про причини такого стану нічого їй не розповів, та на минулому судовому засіданні повідомив що ніхто нічого у нього не викрадав. Вона запитувала його про мотиви дачі таких показань , на що він їй відповів «в даний момент это единственный вариант из всех, которые у меня есть, я хочу жить». На момент заволодіння його телефоном, її син , ОСОБА_6 навчався у вищому професійному училищі №7 м.Кременчука. Кишенькові кошти син отримує від батька та від неї. Вона надає йому кожного дня 20-30 гривень, також ОСОБА_6 отримує стипендію 450-500 грн. Після того, як вони звернулися до поліції, її син приблизно два тижні не виходив на вулицю, відвідував лише навчання. Вважає, що він сидів вдома через те, що боявся тиску на нього. Між її сином ОСОБА_6 та чоловіком ОСОБА_7 відносини нейтральні, вони не помічають один одного. ОСОБА_6 до брехні та фантазування не схильний.
-показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що того дня, точну дату та час не пам`ятає, вони вночі розпивали алкогольні напої та відпочивали разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 у квартирі останнього. Зранку вони почули стук в двері, це був оперативний співробітник, який звинуватив ОСОБА_5 у викраденні мобільного телефону. ОСОБА_10 точно був у квартирі на цей час, чи був ОСОБА_5 у квартирі він не пам`ятає. Дату та час цієї події він не пам`ятає за плином часу. На той момент він працював диспетчером маршрутних автобусів. Алкогольні напої та продукти купляли усі присутні на той час у квартирі ОСОБА_10
-показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що події січня 2019 року він точно за плином часу не пам`ятає. Ймовірно, пригадує у той період часу бійку неповнолітніх осіб, але не впевнений, що це відбувалося саме у той проміжок часу. Інших подій в січні 2019 року він не пам`ятає. Не виключає того, що він здавав телефон марки «ХІАОМІ Мі А2 Lite» золотистого кольору в ломбард. Він власний паспорт втрачав, це було під час проходження військової служби, на яку його призвали 7 липня 2019 року, але точну дату не пам`ятає. На даний час у нього паспорту немає. Телефон марки «ХІАОМІ Мі А2 Lite"» золотистого кольору у ОСОБА_5 він не бачив , але точно цього не пам,ятає .
Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України підтверджується письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.01.2019 року, із якого вбачається, що ОСОБА_7 просить органи поліції провести перевірку по факту того, що троє малознайомих заволоділи мобільним телефоном Ксіомі Мі А2 Lite IMEI 1: НОМЕР_1 , яке мало місце 16.01.2019 року по вул.Київській в районі зупинки «Автопарк» (а.с. 221 т.1)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2019 року, із якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_10 як особу, яка була присутня під час заволодіння його мобільним телефоном (а.с. 222-224 т.1)
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2019 року, із якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка заволоділа його мобільним телефоном (а.с. 225-227 т.1)
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2019 року, із якого вбачається, що свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка була присутня під час отримання фінансового кредиту під заставу мобільного телефону (а.с.228-230 т.1)
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2019 року, із якого вбачається, що свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_10 як особу, яка звернулася до ломбарду ПТ «Ломбард» ОСОБА_15 » з метою отримання фінансового кредиту під заставу мобільного телефону марки «ХІАОМІ Мі А2 Lite». (а.с. 231-233 т.1)
-описом (квитанцією про прийом) заставленого майна № від 16.01.2019 року, із якого вбачається, що ОСОБА_10 передає під заставу мобільний телефон ХІАОМІ Мі А2 Lite", ідентифікаційний (серійний) номер: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (а.с. 234 т.1)
-довідкою директора ПТ «Соколенко і КО» ОСОБА_15 , із якої вбачається, що ОСОБА_10 з метою отримання фінансового кредиту під заставу заклав 16.01.2019 року мобільний телефон ХІАОМІ Мі А2 Lite", НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . У зв`язку з непогашенням грошового кредиту, вказану річ було реалізовано (а.с. 235 т.1)
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2019 року, із якого вбачається, що свідок ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка відкрито заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_6 (а.с.236-238 т.1)
-висновком судово-товарознавчої експертизи №403 від 31.01.2019 року, із якої вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки «ХІАОМІ Мі А2 Lite» золотистого кольору, у справному стані та без пошкоджень, який був придбаний 04.12.2018 року, станом на 16.01.2019 року, з урахуванням зносу, складає 4691, 32 грн. (а.с. 239-243 т.1)
Вищевказані докази, надані стороною обвинувачення, які були досліджені у судовому засіданні суд вважає відповідно до вимог ст..86 КПК України є допустимими, оскільки вони не були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами. Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року).
Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 186 ч.1 КК України доказана.
Пояснення потерпілого ОСОБА_6 , надані ним в судовому засіданні 20.08.2019 року, відповідно до яких відносно нього кримінальне правопорушення не вчинялося, він самостійно і добровільно передав власний мобільний телефон ОСОБА_5 , так як йому необхідні були кошти на дрібні витрати, а ОСОБА_5 він обмовив , та повідомив про вчинення відносно нього злочину, так як боявся гніву батьків , суд не приймає до уваги, так як в судовому засіданні 08.07.2021 року він повідомив, що попередні його показання він надавав з метою захистити обвинуваченого ОСОБА_5 , однак згодом він зрозумів що ОСОБА_5 не заслуговує на його захист та змінив свої показання і просить суд приймати до уваги його показання, надані ним в судовому засіданні 08.07.2021 року, аналогічні показання він надавав і спочатку під час проведення досудового розслідування , під час його допиту в поліції, також вони підтверджуються дослідженими судом доказами , наданими стороною обвинувачення .
З урахуванням викладеного, суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 нетяжкого злочину і кваліфікує його дії за ст.. 186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), так як така юридична оцінка відповідає фактичним обставинам встановленим у ході судового розгляду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення офіційно не працював, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого ОСОБА_6 ,який на призначенні суворого покарання не наполягає, обставини, які пом,якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України є те , що обвинувачений ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався .

Судом під час розгляду справи не була встановлена така обставина , яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 і була зазначена під час судових дебатів захисником, а саме щире каяття , оскільки під час судового розгляду справи обвинувачений вибачення у потерпілого не попросив, щирого жалю з приводу скоєного, осуду своєї поведінки та бажання виправити наслідки вчиненого не виявив, матеріальну шкоду потерпілому не відшкодував. Згідно зі ст. 66 КК України щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного. Щире каяття передбачає, крім визнання особою факту скоєння злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Дана правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 16.10.2017 року, в постанові Верховного суду України від 18.09.2018 року по справі №166/1065/18.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст.. 67КК України судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі, так як він скоїв нетяжкий злочин, у скоєному не розкався, щирий жаль з приводу скоєнного кримінального правопорушення та осуд своєї поведінки не виявив, шкоду потерпілому не відшкодував , бажання виправити наслідки вчиненого не виявив. Таким чином , з наведеною сукупністю обставин , саме форма відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства є справедливим та виваженим заходом примусу, а також, вона забезпечить виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання, відповідно до вимог ст.. 75 КК України з іспитовим строком, оскільки при застосуванні статті 75 КК України суд повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення , а як вище суд зазначив ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин, особу винного, та інші обставини, а саме, що ОСОБА_5 щирий жаль з приводу вчиненого злочину та осуд своєї поведінки не виявив , бажання виправити наслідки вчиненого злочину також не виявив ні під час досудового розслідуванні і ні під час судового розгляду справи, так як докази цього матеріали кримінального провадження не містять.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_5 відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Також з метою виконання призначеного покарання, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 26.07.2021 року. Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув,язнення з 09.10.2020 року по 25.07.2021 року включно згідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.10.2020 року .
Цивільний позов, заявлений законним представником потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь матеріальної і відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає, так як в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та законний представник потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_8 пояснили, що мобільний телефон ХІАОМІ Мі А2 Lite", яким неправомірно заволодів обвинувачений ОСОБА_5 було придбано рідним батьком ОСОБА_6 ОСОБА_17 , який спочатку сплачував кредит за цей мобільний телефон, також платежі за цим кредитом здійснював і сам потерпілий ОСОБА_6 та саме потерпілому ОСОБА_6 належав викрадений мобільний телефон, тобто законний представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 не є власником викраденого майна і зазначеним кримінальним правопорушенням йому не могла бути завдана ні майнова ,ні моральна шкода , а відповідно до частини 1 статті 128 КПК України саме особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, тобто законний представник потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 є неналежним позивачем по справі, оскільки він як матеріальну так і моральну шкоду просить суд стягнути з обвинуваченого саме на його користь .
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 186 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 ( одного) року позбавлення волі.

З метою виконання призначеного покарання застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 26.07.2021 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув,язнення з 09.10.2020 року по 25.07.2021 року включно згідно ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.10.2020 року .

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд , через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Головуючий суддя: