Справа № 548/1761/20
Провадження №1-кп/548/65/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хорол Полтавської області кримінальне провадження № 0000071 стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоаврамівка Лубенського району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої ветеринарним лікарем в ФОП ОСОБА_6 , такої, що не має на утриманні малолітніх чи непрацездатних осіб, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
11.10.2020 року близько 20:30 год обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Петракіївського сільського клубу за адресою: с. Петракіївка, вул. Центральна, буд. 1, Хорольського району Полтавської області, в ході раптово виниклої сварки з потерпілою ОСОБА_7 на грунті ревнощів, схопиши останню за волосся, нігтями руки подряпала обличчя потерпілої, після чого, наздогнавши ОСОБА_7 , яка намагалася залишити місце події, перебуваючи біля домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , нанесла потерпілій чотири удари кулаком по голові, внаслідок чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді переривчатих саден в центрі лобної області, в центрі лобно-тім`яної області та припухлостей м`яких тканин на голові, подряпини в проекції лівої лицевої кістки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що 11.10.2020 року близько 20:30 год вона прийшла до свого чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , який працює завідуючим клубом, де побачила як потерпіла ОСОБА_7 вживає спиртні напої разом з чоловіком обвинуваченої, що призвело до конфлікту з потерпілою. Зазначила, що в ході сварки схопила ОСОБА_7 за волосся та подряпала їй обличчя, щоб відтягти від чоловіка, після чого потерпіла почала втікати від обвинуваченої, однак остання наздогнала її біля подвір`я ОСОБА_8 та нанесла декілька ударів кулаком в голову ОСОБА_7 , після чого залишила її. Зазначила, що шкодує про свої дії, але пояснила, що вчинила бійку через ревнощі, так як запідозрила свого чоловіка в подружній зраді, це викликало біль і агресію в ОСОБА_4 . Позовні вимоги не визнала частково, зазначивши, що їй самій завдані душевні страждання аморальними діями ОСОБА_7 та просила зменшити розмір відшкодування до 1 000,00 грн.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 зазначила, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення в стані душевного хвилювання та раптово виниклої агресії внаслідок дій самої потерпілої та чоловіка обвинуваченої, що, разом з розкаянням та визнанням вини обвинуваченою, просила врахувати при призначенні їй покарання. Стосовно позовних вимог зазначила, ОСОБА_7 своїми діями сама спровокувала бійку та завдані їй ушкодження були спричинені в тому числі з її вини, відповідно немає підстав для повного відшкодування потерпілій заявленої шкоди. Просила зменшити розмір шкоди до 1 000,00 грн.
Виходячи з того, що обвинувачена свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, в суді заявила, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, вона не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачена, її захисник, так і прокурор вважали недоцільним дослідження судом усіх доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин, після роз`яснень цьому обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно відомостей, які характеризують особу обвинуваченої.
Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, є вірною, так як обвинувачена ОСОБА_4 11.10.2020 року близько 20:30 год обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Петракіївського сільського клубу за адресою: с. Петракіївка, вул. Центральна, буд. 1, Лубенського району Полтавської області, в ході сварки на ґрунті ревнощів, умисно нігтями руки подряпала обличчя потерпілої, після чого, в ході конфлікту біля домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , нанесла потерпілій чотири удари кулаком по голові, в результаті чого потерпілій були заподіяні легкі тілесні ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття та сприяння розслідуванню кримінальної справи.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд по справі не вбачає.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує що нею вчинено кримінальний проступок, з урахуванням наявних по справі пом`якшуючих покарання обставин та обставини вчинення правопорушення, а також даних про особу обвинуваченої, зважаючи на її матеріальний стан, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень в подальшому.
Вирішуючи справу в частині заявленого потерпілою ОСОБА_7 цивільного позову, суд бере до уваги наступне.

Так, потерпілою ОСОБА_7 по справі заявлено цивільний позов про відшкодування завданих злочином моральної шкоди в розмірі 20 000 грн, а також судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.

На обґрунтування моральної шкоди цивільний позивач зазначає, що у зв`язку з учиненим ОСОБА_4 щодо неї кримінальним правопорушенням, ОСОБА_7 перебувала в емоційному стресі, було принижено її честь і гідність, порушений звичний спосіб її життя, вчинення відносно неї проступку негативно плинуло на стан здоров`я потерпілої.

При судовому розгляді позивачка не була присутня, будь-яких пояснень з приводу обставин кримінального правопорушення не надала.

Обвинувачена та її захисник проти повного задоволення цивільного позову заперечили, зазначивши, що моральна шкода завдана потерпілій внаслідок її неприпустимих дій, тому визнали цивільний позов в розмірі 1 000,00 грн.

Розглянувши цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , приходжу до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Відповідно до п. 17-1 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України потерпілий, тобто особа, якій заподіяно моральну шкоду внаслідок незаконних дій, має право пред`явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі.

Пунктом 3 цієї ж постанови встановлено, що під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного суду України від 31.08.1999 року що судом у даній категорії справ має бути досліджено питання щодо поведінки потерпілого, що може істотно вплинути на розмір відшкодування шкоди.

Судом встановлено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно не тільки тілесні ушкодження, а й психологічні страждання і переживання, наслідком чого стало порушення звичного способу життя.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що ці негативні наслідки стали, в тому числі, результатом дій самої потерпілої ОСОБА_7 , яка своїми діями спонукала обвинувачену до ревнощів та сварки, наслідком чого стала агресивна поведінка ОСОБА_4 щодо потерпілої, що супроводжувались завданням останній тілесних ушкоджень.

Сама потерпіла у судове засідання не з`явилась, клопотала про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, однак не надала суду пояснень чи спростувань доводів обвинуваченої щодо провокаційних дій ОСОБА_7 , яка вживала спиртне з чоловіком ОСОБА_4 , що стало причиною вчинення кримінального правопорушення останньою.

Відтак, з врахуванням обставин вчинення проступку, даних про особу потерпілої, її поведінку під час події кримінального правопорушення, а також особи обвинуваченої, відношення останньої до вчиненого проступку, характеру негативних наслідків, викликаних її діями, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, а також зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану потерпілої, суд, з врахуванням вимог розумності і справедливості, вважає необхідним зменшити розмір заявленої потерпілою моральної шкоди, та вважає необхідним визначити розмір морального відшкодування в сумі 2 500 грн.

Крім цього, розглянувши вимогу цивільної позивачки щодо стягнення зі ОСОБА_4 понесених потерпілою витрат на правничу допомогу у розмір 1 000,00 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази (квитанції, ордери), які б доводили сплату позивачкою витрат на правничу допомогу, отриману на підставі договору від 17.11.2020 року, у розмірі 1 000,00 грн, таким чином факт понесення позивачем судових витрат не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, відповідно вимоги ОСОБА_7 про їх стягнення не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня направити учасникам судового провадження, що не були присутні при проголошенні вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: