№ 207/2122/20
№ 1-кп/207/182/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року м. Кам`янське.

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000944 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області , громадянина України , не працюючого , освіта середня спеціальна , не одруженого , не маючого на утриманні неповнолітніх дітей , який мешкає по АДРЕСА_1 , раніше судимого :

1. 16 березня 2004 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року до 2 років позбавлення волі . Звільнений 27 травня 2005 року умовно-достроково на 5 місяців 7 днів ;

2. 7 грудня 2005 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 1 ст. 71 КК України 2001 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі . Звільнений 20 лютого 2007 року за відбуттям строку покарання ;

3. 20 липня 2007 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки ;

4. 13 лютого 2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 , ст. 71 КК України 2001 року до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 26 серпня 2011 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 15 днів ;

5. 20 березня 2012 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 2 с т. 186 , ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України 2001 року до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 27 січня 2016 року за відбуттям строку покарання ;

6. 10 квітня 2017 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року до 4 років позбавлення волі ;

7. 1 березня 2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року до 4 років 1 місяця позбавлення волі . Звільнений 28 жовтня 2019 року за відбуттям строку покарання ,

за ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим , в тому числі 1 березня 2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року до 4 років 1 місяця позбавлення волі , на шлях виправлення не став , належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах .

Повторно , 1 березня 2020 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_5 , проходячи поблизу кіоску , розташованого по вулиці М.Лисенко , 43 у м.Кам`янське , побачив як раніше йому не відомий ОСОБА_4 розмовляє по мобільному телефону , тримаючи його в правій руці . В цей час у ОСОБА_5 виник прямий протиправний умисел , направлений на відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_4 , а саме мобільного телефону «Honor 7А» , ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 .

Реалізуючи свій прямий умисел , спрямований на відкрите викрадення чужого майна , ОСОБА_5 цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи , що своїми діями здійснює безоплатне , незаконне , вилучення чужого майна поза волею власника , із корисливих мотивів та корисливої мети , підійшов до потерпілого ОСОБА_4 зі спини , та своєю правою рукою вихватив мобільний телефон «Honor 7А» , ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , таким чином відкрито викрав належне ОСОБА_4 майно .

Отримавши реальну можливість вільно розпоряджатися викраденим майном , не реагуючи на прохання потерпілого зупинитися , ОСОБА_5 разом із викраденим залишив місце вчинення кримінального правопорушення , а протиправно здобутим майном розпорядився на власний розсуд , спричинив своїми діями потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 1757 гривень .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю і пояснив , що 1 березня 2020 року у вечірній час побачив біля магазину по вулиці М.Лисенка у м. Кам`янське потерпілого ОСОБА_4 , який розмовляв по мобільному телефону . Підійшов до нього ззаду та вихопив з руки мобільний телефон , після чого втік . Мобільний телефон продав на базарі.
Крім повного визнання вини , вина ОСОБА_5 підтверджується іншими доказами по справі .

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив , що 1 березня 2020 року він разом з дружиною вживав алкогольні напої у магазині біля будинку № 54 по вулиці М.Лисенка у м. Кам`янське . Вийшов на вулицю та стояв збоку магазину , розмовляючи по мобільному телефону . Ззаду підійшов ОСОБА_5 та вихопив з руки його мобільний телефон та втік у двори , на його крики не реагував . Побіг за обвинуваченим , але не наздогнав його .

Вина ОСОБА_5 в повному обсязі підтверджується іншими доказами :

протоколом огляду місця події від 4 серпня 2020 року ( а.с. 8 - 9 ) , з якого слідує , що об`єктом огляду є ділянка місцевості біля будинку № 43 (кіоску) по вулиці М.Лисенко у м. Кам`янське та будинку № 18 по провулку Матросова у м. Кам`янське , де у потерпілого ОСОБА_4 було викрадено його мобільний телефон ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 5 серпня 2020 року ( а.с. 19 21 ) , з якого слідує , що потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_5 як чоловіка , який 1 березня 2020 року приблизно о 21.00 годині викрав його мобільний телефон ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 5 серпня 2020 року ( а.с. 22 - 28 ) , з якого слідує , що потерпілий ОСОБА_4 вказав на обставини відкритого викрадення його майна , а саме : 1 березня 2020 року, приблизно о 21.00 годині він з дружиною прийшов до кіоску по АДРЕСА_2 . Біля кіоску у нього задзвонив мобільний телефон і він став розмовляти . Дружина чекала біля входу в кіоск , а він зайшов за стіну кіоску та був біля будинку АДРЕСА_3 . Невідомий чоловік підійшов ззаду та вихопив з його руки своєю рукою мобільний телефон. Повернувся та побачив його . Чоловік втік разом з мобільним телефоном ;

висновком експерта № 19/104-10/1/698 від 7 серпня 2020 року ( а.с. 32 - 34 ) , з якого слідує , що ринкова вартість мобільного телефону Honor 7A (DUA-L22) , 2ГБ/16ГБ , у справному стані , без механічних пошкоджень , який було придбано 20 вересня 2019 року за 2299 гривень , станом на 1 березня 2020 року, складала 1757 гривень ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 5 серпня 2020 року ( а.с. 36 38 ) , з якого слідує , що свідок ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 як чоловіка , який 2 березня 2020 року продав йому мобільний телефон Honor 7А за 400 гривень ;

протоколом огляду предмета від 17 серпня 2020 року ( а.с. 39) , з якого слідує , що предметом огляду є мобільний телефон «Honor 7А» чорного кольору , ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , який добровільно надав для огляду свідок ОСОБА_6 та пояснив , що вказаний телефон 2 березня 2020 року він придбав у ОСОБА_5 ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 18 серпня 2020 року ( а.с. 66 - 70 ) , з якого слідує , що ОСОБА_5 вказав на обставини скоєння ним відкритого викрадення майна , а саме : 1 березня 2020 року, приблизно о 21.00 годині побачив біля кіоску по АДРЕСА_2 чоловіка у стані алкогольного сп`яніння , який розмовляв по мобільному телефону . Він пройшов за ним та підійшов ззаду , після чого вихопив з його руки мобільний телефон та втік у сторону будинку АДРЕСА_3 .

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності , допустимості, достовірності , та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку , суд приходить до висновку , що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні доведена повністю .

Зібрані органами досудового слідства та досліджені у судовому засіданні докази є належними , оскільки підтверджують існування обставин , що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , допустимими , оскільки отримані законно , в порядку , встановленому кримінальним процесуальним законодавством України , яке діяло на час їх отримання , шляхом проведення органами досудового слідства відповідних процесуальних дій , достовірними, оскільки фактичні дані , отримані з вказаних доказів , не спростовані жодним іншим доказом , наданим сторонами кримінального провадження . Всі досліджені докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей , доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те , що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року .

Таким чином , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року , тобто відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ) , вчинений повторно .

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд , відповідно до ст. 65 КК України 2001 року , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини , що пом`якшують та обтяжують його покарання .

Суд вважає , що обставиною , що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України 2001 року , є його щире каяття . Обставиною , яка обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України 2001 року , є рецидив злочинів .

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини , яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» ( рішення від 9 червня 2005 року ) , і в справі «Фрізен проти Росії» ( рішення від 24 березня 2005 року ) , згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим , якщо встановлено , що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним . У справі «Ізмайлов проти Росії» ( п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року ) ЄСПЛ вказав , що для того , щоб втручання вважалося пропорційним , воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи .

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий , не працює , щиро кається у вчиненні злочину , по справі не наступило тяжких наслідків , при цьому суд враховує думку потерпілого про вид та міру покарання , та дійшов висновку , що покаранням , необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим , так і іншими особами , є покарання у вигляді позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі . Таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи .

Суд вважає необхідним речові докази по справі передати за належністю ; стягнути з ОСОБА_5 вартість проведення експертизи ; скасувати арешт майна ; запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався .

Керуючись ст. 369 371 , 373 376 КПК України , суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України 2001 року та призначити йому покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі , обчислюючи строк відбування покарання з моменту затримання .

Речовий доказ по справі мобільний телефон «Honor 7А» чорного кольору , ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у камері схову ВП № 2 Кам`янського РУП , повернути ОСОБА_4 .

Скасувати арешт майна , накладений на мобільний телефон «Honor 7А», ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 на корись держави вартість проведення експертизи в сумі 653 гривні 80 копійок .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1