печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2021 Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
прокурорів ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
потерпілої ОСОБА_10
представника потерпілої ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002262, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2019, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романьки, Козелецького району, Чернігівської області, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого керівником ПТФ «Віраж», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
22.05.2019 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем «Mersedes-Benz 180С», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині бульв. Дружби Народів в м. Києві, зі сторони вул. Чеська в напрямку вул. Підвисоцького.

Під час руху ОСОБА_9 допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б); 10.1; 10.3 Правил дорожнього руху України.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_9 виявились в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, наближаючись до перехрестя бульв. Дружби Народів вул. Підвисоцького в м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки, виконуючи маневр перестроювання не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху для перестроювання в крайню праву смугу, не надав дорогу мотоциклу «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , в результаті чого відбулось зіткнення вищевказаних транспортних засобів.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру мотоцикла «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді численних саден м`яких тканин тіла, кінцівок; закритої травми грудної клітки у вигляді перелому акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає, щиро розкаюється у вчиненому. Зазначив, що 22.05.2019 приблизно о 16-00 год. рухався по проїзній частині бульвару Дружби Народів у м. Києві в крайній лівій смузі зі швидкістю 50 км/год. та зменшував її перед перестроюванням в праву смугу. Був переконаний, що маневр буде безпечним, однак до кінця не переконався в цьому. Вже перебуваючи в правій смузі пригальмував перед пішохідним переходом для того, щоб пропустити пішоходів, та через декілька секунд відчув удар. Зазначив, що в день дорожньо-транспортної пригоди спиртних напоїв не вживав.
Вказав, що намагався вирішити питання щодо відшкодування спричиненої потерпілій шкоди, та коли вже обвинувальний акт надійшов до суду, три рази надсилав потерпілій на адресу, зазначену в матеріалах справи, грошові кошти, загалом на суму 7 000 грн., про що має квитанції, проте кожного разу вони повертались. Зазначив, що цивільний позов визнає частково та готовий відшкодувати потерпілій шкоду в розмірі 15000 грн. Обвинувачений також зазначив, що перший раз, коли вони зустрілися з потерпілою на судовому засідання, він в присутності захисника запропонував їй домовитись щодо відшкодування шкоди, однак її чоловік сказав, що ніяких грошей, тільки суд.
Обвинувачений вказав, що повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, та визнавав її з самого початку, щиро жалкує про скоєне та просить вибачення у потерпілої. Просив його суворо не карати та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, посилаючись на те, що він працює, ремонтуючи вантажні автомобілі, і фактично автомобіль є його єдиним джерелом доходу. Також він має на утриманні матір-інваліда похилого віку, яку необхідно возити в лікарню.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що 22.05.2019 вона була учасником дорожньо-транспортної пригоди на бульварі Дружби Народів, на перехресті перед будинком меблів. Вони з водієм мотоцикла були одягнуті в шоломи. Обставин дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає через травму голови, була у свідомості, однак зрозуміти, що відбувається, змогла тільки в лікарні, сам момент аварії не пам`ятає.
Вказала, що працює в Малій академії наук художником, методистом, культурологом приблизно з вересня 2018 року. Повідомила, що виконує не тільки приватні замовлення, а й державні замовлення щодо реконструкції пам`яток архітектури, однак, через травму цілий рік не працювала, не могла робити виставки та на даний час не може повноцінно працювати. Пройшовши тривале лікування не може виконувати ту роботу, яку виконувала раніше. Також зазначила, що їй довелося в минулому році дуже сильно розробляти руку, оскільки вона не завжди може її підняти, іноді рука болить, через що в неї не виходить робити багато з того, що вона може, тому її часто не запрошують на проекти. Виконати роботу фізично не може, бо їй це доставляє дуже сильний біль. Яка сума упущеної вигоди, сказати точно не може. Будь-яких додаткових документів щодо лікування вона не має, всі наявні були долучені до позовної заяви. В Громадській організації «Київський живопис» вона не працює, однак така організація може давати оцінку творів мистецтва, давати певні замовлення, тому вона з ними співпрацює. Надати підтверджень того, які замовлення та на яку суму були виконані, вона не може, оскільки замовлення бере та виконує за усною домовленістю.
Судом роз`яснено потерпілій право надати додаткові докази щодо обґрунтування розміру спричиненої їй шкоди, проте таких доказів надано не було.
Показання обвинуваченого та потерпілої беззаперечно вказують на факт скоєння ДТП за обставин, вказаних в обвинувальному акті, а відтак приймаються судом як належні докази вини обвинуваченого в інкримінованому злочині.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, крім повного визнання ним фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та своєї винуватості, повністю підтверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими судом безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін.

Так, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.05.2019, з долученою до нього схемою ДТП та фототаблицями зафіксовано подію ДТП зіткнення транспортних засобів «Mercedes-Benz 180C», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_9 , та мотоцикла «YAMAHA», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 . Згідно даного протоколу на місці проведення огляду (ділянки проїзної частини бульв. Дружби Народів на перетині з вул. Підвисоцького) перехрестя нерегульоване, проїзна частина горизонтальна, покриття асфальтобетонне, сухе чисте, нерівності відсутні, призначене для руху в одному напрямку. Загальна кількість смуг - 4 (чотири). Рух на ділянці дороги, яка оглядалася, не регулюється. Світла пора доби. Загальна та конкретна видимість з робочого місця водія при денному освітленні приблизно 150 м. Об`єкти, що обмежують оглядовість з місця водія у напрямку руху, праворуч чи ліворуч відсутні. Виявлено сліди, що свідчать про переміщення об`єктів на місці пригоди після ДТП у вигляді подряпини на асфальті та за кінцевим розташуванням транспортного засобу. Локалізація пошкоджень на транспортних засобах наступна. Так, на автомобілі «Mercedes-Benz 180C» д.н.з. НОМЕР_1 виявлено пошкодження задньої частини автомобіля, а саме деформація заднього бампера та кришки заднього багажника приблизно посередині; нашарування чорної речовини на задньому бампері. При натисканні педаль гальмування упруга, не провалюється, гальма спрацьовують. Під час оберту керма колеса реагують відповідно. На мотоциклі «YAMAHA», д.н.з. НОМЕР_2 виявлено подряпини на правій стороні мотоцикла, пошкодження пластикових деталей передньої частини мотоцикла, пошкоджена права підніжка, права рукоятка гальмування. При натисканні на рукоятку гальмування гальма спрацьовують. При оберті руля колесо реагує відповідно. При огляді слідів шин не виявлено. Також вказаним протоколом зафіксовано сліди ДТП на дорожньому покритті, а саме довжина подряпини на асфальті становить 11,3 м /т. 1 а.м. 202-211, 213-215/.
Обставини дорожньо-транспортної пригоди зафіксовані протоколом перегляду відеозапису від 30.05.2019, з фототаблицями, де об`єктом перегляду являється один медіафайл, який міститься на CD-R компакт-диску, а саме: 10.9.24.25_Др Народів-Іоанна Павла ІІ_Облачное хранилище_C2022R0P3161_16-00-00_16-04-59_0, об`ємом 72.8 Мб. Тривалість вiдеозапису 5 хв. 02 сек. Відповідно до протоколу, при перегляді даного медіафайлу встановлено, що на ньому міститься вiдеозапис, виконаний у світлу пору доби. Камера відображає перехрестя бульвар Дружби народів - вул. Іоанна Павла 2 вул. Підвисоцького в м. Києві. У верхньому лівому куту екрану наявний запис дати та відлік часу проведеного відеозапису 22-05-2019 15:59:57. На відеозаписі відображена проїзна частина бульвару Дружби Народів в м. Києві, яка поділяється на чотири смуги руху в напрямку центрального автовокзалу і на чотири смуги для руху транспорту в напрямку Печерського мосту. Смуги руху поділені між собою переривчастою лінією дорожньою розмітки 1.5, права смуга призначена для руху маршрутних транспортних засобів. Так, на 16:02:03 відеозапису на екрані з`являється автомобіль білого кольору «Мерседес 180С» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухаючись у крайній лівій смузі по бульв. Дружби Народів зі сторони центрального автовокзалу, включивши правий сигнал повороту, починає перестроюватися у суміжну третю смугу. В цей час транспорт рухається по всіх смугах руху, окрім правої першої смуги, яка вiльна вiд транспорту. На 16:02:05 автомобіль «Мерседес 180С» всім корпусом в`їжджає у третю смугу. В цей час на екрані з`являється у першій смузі поряд з лінією дорожньої розмітки мотоцикл «Ямаха» д.н.з. НОМЕР_3 . На 16:02:06 автомобіль «Мерседес 180С» рухається у другій смузі та починає перетинати лінію дорожньої розмітки та в`їжджати у першу. Мотоцикл «Ямаха» д.н.з. НОМЕР_4 продовжує свій рух прямолінійно у першій смузі поряд з лінією дорожньої розмітки. На 16:02:07 автомобіль «Мерседес 180С» повністю в`їжджає у першу смугу та відразу на початку 08 сек. відбувається зіткнення мотоцикла «Ямаха» д.н.з. НОМЕР_5 задньою частиною автомобіля «Мерседес 180C». Після цього автомобіль «Мерседес 180С» продовжує свій рух і зупиняється на вулиці Підвисоцького, мотоцикл внаслідок зіткнення падає і зупиняється у другій смузі бульвару Дружби Народів /т. 1 а.м. 216-221/.
Дані протоколу повністю узгоджуються із відеозаписом події ДТП, відтвореним в судовому засіданні за участю сторін. /а. м. 212/.
Згідно відповіді на запит Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва №1358/Б від 05.06.2019, виклик за №1246/А1 було зареєстровано 22.05.2019 о 16 год. 04 хв. та здійснено виїзд бригади екстреної медичної допомоги до ОСОБА_10 за адресою: м. Київ, перехрестя вул. Підвисоцького бульвар Дружби Народів /т. 1 а.м. 222/.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №042-1098-2019 від 19.06.2019 при зверненні за медичною допомогою 22.05.2019 о 16 год. 15 хв. у ОСОБА_10 мали місце такі тілесні ушкодження: численні садни м`яких тканин тіла, кінцівок; закрита травма грудної клітки у вигляді перелому акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням уламків. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травмуючою дією тупого(их) предмету(тів), могли утворитись в термін, вказаний в ухвалі, тобто, 22.05.2019 при мотоциклетній травмі (травма пасажира на мотоциклі при зіткненні його з транспортом, що рухається, чи іншими перешкодами). Вказана закрита травма грудної клітки за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Вказані тілесні ушкодження у вигляді саден відносяться до легкого тілесного ушкодження /т.1 а.м. 223-227/.
Згідно висновку автотехнічної експертизи №12-1/1189 від 11.06.2019:
1) в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Mersedes-Benz 180С» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 , повинен був керуватися вимогами пунктів 10.1, 10.3 ПДР України;
2) в даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Mersedes-Benz 180С» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1, 10.3 ПДР України;
3) в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій мотоцикла «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_12 , повинен був керуватися вимогами пунктів 12.4, 17.1 ПДР України та вимогами дорожньої горизонтальної розмітки 1.24 ПДР України;
4) в даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія мотоцикла «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_12 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12.4, 17.1 та дорожньої горизонтальної розмітки 1.24 ПДР України;
5) з технічної точки зору, причиною виникнення даної ДТП є невідповідності дій водія автомобіля «Mersedes-Benz 180С» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 вимогам пунктів 10.1, 10.3 ПДР України та невідповідності дій водія мотоцикла «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_12 вимогам пункту 17.1 ПДР України та дорожньої горизонтальної розмітки 1.24 ПДР України /т. 1 а.м. 229-235/.
Враховуючи все викладене, суд за результатами судового розгляду даного кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення, ґрунтуючись на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає доведеним, що ОСОБА_9 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 2.3 (б); 10.1; 10.3 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Недопустимості досліджених доказів щодо фактичних обставин події судом не встановлено, відповідних клопотань сторонами заявлено не було.

Отже, дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, та його вину у вчиненні даного кримінального правопорушення вважає доведеною.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року.
Згідно з ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Так, на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, а саме 22 травня 2019 року, санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачала покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Отже, вищезазначене кримінальне правопорушення, за видом та мірою покарання на час його вчинення, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, є кримінальним проступком.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_9 , є повне визнання ним вини, щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом в ході судового розгляду не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком (згідно санкції відповідної норми на момент вчинення діяння).

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_9 має вищу освіту, працює, має постійне місце проживання, одружений, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто кримінальне правопорушення (проступок) вчинив вперше.
Як вбачається із наданих в судовому засіданні стороною захисту копій фіскальних та службових чеків (оригінали яких оглянуті в судовому засіданні), 02.09.2020, 03.09.2020, 07.12.2020 ОСОБА_9 здійснював грошові перекази на ім`я та адресу потерпілої через АТ «Укрпошта» на суму 4 567,00 грн., 3 045 грн., 3 000 грн., 4 500 грн. Як зазначає обвинувачений, вказані суми не були повернуті йому як невручені.
Враховуючи викладені дані про особу винного, конкретні обставини справи, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та вважає, що покаранням, необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 286 КК України, що, на переконання суду, буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.
Суд враховує, що ОСОБА_9 працює керівником ПТФ «Віраж», основним видом діяльності якого є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, зокрема вантажних автомобілів. Також, обвинувачений здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_13 , 1945 року народження, яка згідно довідки МСЕ серії ЧНВ №254635 від 13.04.2007 є інвалідом другої групи /т.1 а.м. 156/.
Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_9 потребує постійного користування транспортними засобами як у зв`язку із роботою, так і для догляду за матір`ю, перевезення її до закладів охорони здоров`я.
Крім того, судом приймається до уваги те, що згідно посвідчення водія серії НОМЕР_6 водійський стаж ОСОБА_9 становить більше 15 років /т.1 а.м. 239/, за цей час до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту обвинувачений не притягувався, про що свідчить довідка №34-03062019/80210 від 03.06.2019 /т.1 а.м. 243/.
Під час вчинення даного кримінального правопорушення (проступку) ОСОБА_9 у стані сп`яніння чи під дією лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, не перебував, що підтверджується висновком КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004562 від 22.05.2019 /т.1 а.м. 242/.
За таких обставин, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного та його життєві обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без його позбавлення у праві керування транспортним засобом, а тому вважає можливим не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_10 в частині стягнення з ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» страхового відшкодування по витратах на лікування в сумі 9892,77 грн., та страхового відшкодування за моральну шкоду у сумі 50 000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з правових позицій Верховного Суду України, викладених в абзаці 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» - не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 129 КПК України, суд вирішує цивільний позов по суті, виключно ухвалюючи обвинувальний вирок чи постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Поряд із тим, ухвалою суду від 15.08.2019 кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_12 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року № 3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року № 13 та 3 грудня 1997 року № 12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що позивач пред`явила вимоги до ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність ОСОБА_12 за завдану ним шкоду, та яка несе відповідальність перед потерпілим в силу вимог ст. 1194 ЦК України в межах страхового відшкодування, а також те, що, кримінальне провадження № 0002262 в частині обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, було закрито, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої до ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» не можуть бути розглянуті по суті в порядку кримінального судочинства як такі, що не випливають зі змісту пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, а тому підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, цивільний позов ОСОБА_10 в частині вимог до ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» слід залишити без розгляду, та таке рішення не буде суперечити засадам кримінального судочинства і обмежувати права позивача.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_10 в частині стягнення з ОСОБА_9 57 765 грн. матеріальної шкоди у вигляді недоотриманого заробітку (доходу) та 250 000 грн. моральної шкоди, а також в частині стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування по витратах на лікування в сумі 9892,77 грн., та страхового відшкодування за моральну шкоду у сумі 50 000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 8 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Суди мають розрізняти випадки, коли внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоди завдано самим володільцям цих джерел, від випадків, коли шкоди завдано іншим особам (наприклад, пасажирам, пішоходам). У цьому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина друга статті 1188 ЦК). При цьому солідарний боржник, який відшкодував спільно завдану шкоду, має право вимагати з кожного з інших завдавачів шкоди частку виплаченого потерпілому відшкодування. Оскільки боржник, який виконав солідарне зобов`язання, має право зворотної вимоги, тобто стає кредитором за регресним зобов`язанням до інших боржників, розподіл відповідальності солідарних боржників один перед одним (визначення часток) за регресним зобов`язанням здійснюється на загальних підставах за правилами статті 1191 ЦК, тобто у розмірі, що відповідає ступеню вини кожного з боржників.

У цій справі суд встановив, що 22.05.2019 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення транспортних засобів: автомобіля «Mercedes-Benz 180C», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 , та мотоцикла «Yamaha», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_12 (особа, відносно якої кримінальне провадження № 0002262 закрито, у зв`язку з примиренням з потерпілою), потерпілій ОСОБА_10 завдано шкоди ушкодженням її здоров`я.

Відповідно до ст. 23, ч. 3 ст. 1166, п. 1 ч. 1 ст. 1167, ст. 1195, ст. 1206 ЦК України потерпіла має право на відшкодування втраченого через ушкодження здоров`я заробітку (доходу), витрат на лікування, моральної шкоди.

Згідно з позовом, потерпіла оцінила втрачений нею дохід в сумі 57 765 грн., витрати на лікування в сумі 19 785,54 грн., а моральні збитки в сумі 350 000 грн.

Зі змісту заяви ОСОБА_10 від 15.08.2019, заяви ОСОБА_12 від 15.08.2019 та ухвали Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2019 у справі № 757/33731/19-к про звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вбачається, що ОСОБА_12 (солідарний боржник перед потерпілою в силу норми ч. 2 ст. 1188 ЦК України) сплатив потерпілій компенсацію матеріальних витрат у сумі 100 000 (сто тисяч) грн. та відшкодування моральної шкоди у сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.

За таких обставин втрачений нею заробіток (дохід) та витрати на лікування у вказаному в позові розмірі повністю відшкодовані.

Щодо моральної шкоди, то суд ще раз звертає увагу, що потерпіла вже отримала відшкодування у розмірі 150 000 грн.

З урахуванням характеру правопорушення, глибини і тривалості фізичних та душевних страждань, тимчасового погіршення здібностей потерпілої, з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що загальний розмір компенсації моральної шкоди в сумі 150 000 грн. є достатнім.

У зв`язку з повним відшкодуванням завданої потерпілій шкоди, яка вказана нею в позові, в задоволені наведених вимог належить відмовити.

Крім того, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_9 витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 грн. являються недоведеними виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Абзацом 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Вказана правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц.

Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів, зокрема, розрахунку розміру витрат на правничу допомогу, акту прийому-передачі вказаного виду послуг адвоката, які б підтверджували факт сплати гонорару адвокату, а сам по собі договір про надання правової допомоги не є достатнім доказом розміру витрат потерпілої, їх обґрунтованості та співмірності з обставинами, що передбачені ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Таким чином, у задоволенні вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експертів, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 за висновком експерта №12-1/1189 від 11.06.2019 у розмірі 1256,08 грн.та за висновком експерта №042-1098-2019 від 19.06.2019 у розмірі 555,80 грн., а всього 1811,88 грн.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстави для його застосування до набрання вироком законної сили - відсутні.

Керуючись ст. ст. 128, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_9 не застосовувати.

Цивільний позов ОСОБА_10 в частині стягнення з ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» страхового відшкодування по витратах на лікування в сумі 9892,77 грн. та страхового відшкодування за моральну шкоду у сумі 50 000 грн. залишити без розгляду.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 в частині стягнення з ОСОБА_9 57 765 грн. матеріальної шкоди у вигляді недоотриманого заробітку (доходу), 250 000 грн. моральної шкоди та витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 грн. відмовити.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 в частині стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування по витратах на лікування в сумі 9892,77 грн., та страхового відшкодування за моральну шкоду у сумі 50 000 грн. відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на залучення експертів:
- за висновком експерта №12-1/1189 від 11.06.2019 у розмірі 1256,08 грн.;
- за висновком експерта №042-1098-2019 від 19.06.2019 у розмірі 555,80 грн., а всього 1811,88 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1