Справа № 404/4138/21
Номер провадження 1-кп/404/197/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000072 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сугокліївка Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 09.12.2016 року вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05.02.2021 року звільнений 16.02.2021 року умовно-достроково на 7 місяців 26 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , не займаючись і не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, став на шлях реалізації свого злочинного задуму, направленого на незаконне, всупереч чинного законодавства України, придбання, носіння і зберігання бойових припасів, вогнепальної зброї та вибухових речовин.

У порушення п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», згідно з якими зброя та боєприпаси віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ №576 від 17.10.1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 pоку, що регулює порядок поводження з цими предметами, ОСОБА_3 вчинив умисні протиправні дії з незаконного придбання, носіння, зберігання бойових припасів, вогнепальної зброї, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Для виконання злочинного задуму ОСОБА_3 у невстановлений час, обставини і спосіб, незаконно придбав: 115 предметів, схожих на боєприпаси; предмет зовні схожий на револьвер в барабані якого мається 9 предметів зовні схожих на боєприпаси; предмет зовні схожий на пістолет; один корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5, конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини; 3 корпуси до ручних гранат типу «Ф-1», 4 уніфікованих підривники ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2; 5 ручних димових гранат «РДГ-2».

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_3 переніс вищевказані предмети до свого фактичного місця проживання по АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав.

Після цього 14.05.2021 року під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на пістолет, предмет зовні схожий на корпус від гранати та підривник, - які ОСОБА_3 після того як переніс незаконно зберігав у шафі окремої кімнати квартири; 115 предметів, зовні схожі на патрони, 3 корпуси до ручних гранат типу «Ф-1», 3 уніфіковані підривника ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2, 5 ручних димових гранат «РДГ-2» та предмет зовні схожий на револьвер, в барабані якого містяться 9 предметів зовні схожих на боєприпаси, - які ОСОБА_3 після того як переніс незаконно зберігав у рюкзаку, який знаходився в тумбі окремої кімнати квартири.

Під час проведення судових експертиз, у ході яких досліджено вилучені під час обшуку предмети, встановлено наступне.

Відповідно до висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/112-21/4084-БЛ від 18.05.2021 року 15 предметів, зовні схожі на набої є боєприпасами 5,6мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалювання промислового виготовлення, які можуть використовуватись для стрільби зі спортивної та мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6мм (пістолет Марголіна, карабіни ТОЗ-11, ТОЗ-21, ТОЗ-8м, ТОЗ-17-01, ТОЗ-99 та ін.), які придатні для стрільби.

Згідно з висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/112-21/4062-БЛ від 18.05.2021 року сімдесят предметів, зовні схожі на набої є боєприпасами, 5,45мм (5,45x39 мм), проміжними патронами, з яких шістдесят чотири патрони з кулями зі сталевим сердечником (одна має деформації в результаті корозії металу), чотири - з кулями з бронебійним сердечником, промислового виготовлення, які можуть використовуватися при стрільбі з автоматів системи Калашникова «АК-74, АКС-74У», кулемету «РПК-74» та ін., та придатні для стрільби.

Також, відповідно до висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/112-21/4064-БЛ від 20.05.2021 року предмети, зовні схожі на набої в кількості двадцять штук, являються боєприпасами калібру 7,62мм (7,62x39мм) проміжними патронами з кулями зі сталевим сердечником, промислового виготовлення, які можуть використовуватись при стрільбі з автоматів системи Калашникова («АК-47», «АКМ», «АКМС»), карабінів «СКС» та ін., які придатні для стрільби.

Крім того, десять предметів, схожі на патрони, згідно з висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/112-21/4085-БЛ від 20.05.2021 року являються боєприпасами - 8мм (7,92мм «Маузер») гвинтівочними патронами (калібру 8x57мм), промислового виготовлення, які можуть використовуватись для стрільби з гвинтівок «Маузер» зразка 1888 року, моделі 98 та ін.

Також, виявлений та вилучений предмет зовні схожий на револьвер, в барабані якого мається дев`ять предметів зовні схожі на боєприпаси, згідно з висновком експерта №СЕ-19/112-21/4061-БЛ від 19.05.2021 року вогнепальною зброєю не являється, а є револьвером «Stalker» калібру 4мм (Флобер), серійний номер НОМЕР_1 , промислового виготовлення, виробництва фірми «АТАК Arms Ltd.» (Туреччина), призначений для тренувальної стрільби патронами Флобера калібру 4мм, поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ), а дев`ять предметів, схожих на боєприпаси, вилучені при вищевказаних обставинах, є короткими патронами Флобера, калібру 4мм, кільцевого запалювання, промислового виготовлення, які використовуються для стрільби з револьверів калібру 4мм, під патрон «Флобера» і в наданому вигляді являються боєприпасами, оскільки вистріляний снаряд володіє достатньою вражаючою здатністю (від 1,45 Дж/мм2 до 1,52 Дж/мм2) та придатні до стрільби.

Крім цього, згідно з висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/112-21/4082-БЛ від 26.05.2021 року, предмет зовні схожий на пістолет, являється короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолету моделі «МР-371», серійний номер ймовірно НОМЕР_2 , призначеного для імітування стрільби з використанням капсулів типу «Жевело», промислового виготовлення, виробництва Іжевського механічного заводу, шляхом заміни штатного ствола на виготовлений саморобним способом нарізний ствол та проведення ремонту гребеня затвору і ремонту муфти ствола та конструктивно пристосований для стрільби пістолетними патронами калібру 9x18мм (ПМ), який придатний для стрільби пістолетними патронами калібру 9x18мм (ПМ), вистріляні снаряди при цьому володіють достатньою вражаючою здатністю.

Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/112-21/4074 від 21.05.2021 року, вилучені три корпуси до ручних гранат типу «Ф-1» та один корпус до ручної гранати типу РГД-5, чотири уніфікованих підривники ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2, є трьома корпусами бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 (один корпус був із стандартною транспортною заглушкою в горловині, згідно з маркувальними позначенннями на двох корпусах - 1977 та 1984 років виробництва СРСР); корпусом бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 (згідно з маркувальним позначенням на корпусі - 1978 року виробництва СРСР); засобами підриву, а саме: чотирма уніфікованими бойовими підривачами ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), згідно з маркувальними позначеннями на важелях - 1974 (два), 1980 та 1988 років виробництва СРСР. Три корпуси бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 та корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 конструктивно поєднуються по різьбовому з`єднанню з будь-яким із чотирьох уніфікованих бойових підривачів ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2). У поєднаному між собою стані надані на дослідження предмети являють вибухові пристрої, що відносяться до категорії боєприпасів три бойові ручні осколкові гранати оборонної дії типу Ф-1 та бойову ручну осколкову гранату наступальної дії типу РГД-5. Три корпуси бойових ручних осколкових гранат оборонної дії типу Ф-1 та корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 містять заряд вибухової речовини, а саме - 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил). Крім того, три корпуси бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 та корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 в поєднаному стані з чотирма уніфікованими бойовими підривачами ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) придатні для здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля на підшивачах.

Таким чином, предмети, які згідно з раніше наведеними висновками експертів віднесені саме до вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин ОСОБА_3 придбав, носив, зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, які повністю збігаються із обставинами, викладеними у висунутому йому обвинуваченні, згідно з якими він за обставин, які вже точно не пам`ятає, у м. Кропивницькому біля мосту знайшов вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини, вказані в обвинуваченні, які у рюкзаку приніс за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де залишив і відповідно зберігав. Також він визнає, що вказані предмети були вилучені під час обшуку квартири. Повністю визнає усі обставини кримінального правопорушення, не оспорює законність дій правоохоронних органів, розкаюється у вчиненому, обіцяє виправитись та просить суворо не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він вчинив носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесене до категорії умисних тяжких злочинів.

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно, офіційно не працює, не одружений, осудний (т.1 а.п.197-198), відомості про перебування на обліку в закладах з надання наркологічної допомоги відсутні, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину ОСОБА_3 вчинення кримінального правопорушення за обставини, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, у тому числі його віку, який вчинив умисний тяжкий злочин під час умовно-дострокового звільнення протягом незначного періоду після звільнення з місць позбавлення волі, раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті з його реальним відбуванням, що цілком відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не вбачає.

Беручи до уваги те, що 09.12.2016 року вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 засуджений до 5 років 4 місяців позбавлення волі, 16.02.2021 року він звільнений на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05.02.2021 року умовно-достроково на 7 місяців 26 днів і він вчинив нове кримінальне правопорушення протягом умовно-дострокового звільнення від покарання, суд вважає за необхідне відповідно до ч.4 ст.81 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Зважаючи на встановлені обставини, дані про особу обвинуваченого та міру покарання, яку призначає суд, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні, вказані в обвинувальному акті.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.12.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 20 травня 2021 року.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 9953 грн. 96 коп.

Речові докази: фрагменти від корпусів ручних осколкових гранат та від уніфікованих підривників гранат, патрони, револьвер, гільзи, пістолет, первинні упакування, піротехнічні засоби (т.1 а.п.147-150) знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1