ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/422/21 Справа № 203/735/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000147 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Посилається на те, що ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5ч. 1 ст.177 КПК України слідчий суддя в ухвалі зазначив абстрактно, без належного на те обґрунтування.
Також зазначає, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 276, п. 6 ч. 1 ст. 480, п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України письмові повідомлення про підозру депутату місцевої ради ОСОБА_8 від 23 лютого 2021 року о 04 год. 33 хв. та 23 лютого 2021 року об 11 год. 55 були вручені не у передбачений Кримінальним процесуальним законодавством спосіб - а саме, особами, які не є Генеральним прокурором, заступником Генерального прокурора, керівником відповідної обласної прокуратури.
Зазначає, що на момент постановлення слідчим суддею ухвали про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу він не був повідомлений про підозру у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, не був затриманим, щодо нього не було складено повідомлення про підозру, яке не було вручено внаслідок невстановлення його місцезнаходження. З огляду на наведене ОСОБА_8 не був та не є підозрюваним в розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України, внаслідок чого застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконним.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року частково задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_9 ,та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 22 квітня 2021 року, з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, що становить 454000 грн.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з використанням службового становища, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, одружений, має постійне місце проживання та утримує малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, прийшов до висновку, що з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, відповідно до положень п. 2 ч.5 ст.182 КПК України в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 000 грн.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу підозрюваного, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - заявою ОСОБА_10 , від 16.02.2021 року про вчинення кримінального правопорушення; - протоколом допиту свідка від 17.02.021 року та додаткового допиту в якості свідка від 22.02.2021 року; - протоколом обшуку від 22.02.2021 року.
Доводи в апеляційній скарзі захисника, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручено всупереч вимогам ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 276, п. 6 ч. 1 ст. 480, п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, так як вручено не Генеральним прокурором, заступником Генерального прокурора чи керівником відповідної обласної прокуратури, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК письмове повідомлення про підозру депутату місцевої ради здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень.
Згідно із ст. 276 КПК процедура здійснення повідомлення про підозру включає складання письмового повідомлення про підозру та відповідно його вручення підозрюваному уповноваженою особою.

За частиною 1 ст. 278 КПК письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 481 КПК України Генеральний прокурор (виконувач обов`язків Генерального прокурора), його заступник, керівник обласної прокуратури може доручити іншим прокурорам здійснити письмове повідомлення про підозру особам, визначеним частиною першою цієї статті, у порядку, передбаченому частинами першою і другою статті 278 цього Кодексу.

Вручення повідомлення про підозру іншою уповноваженою особою за умови, що рішення було прийняте та підписане визначеним на це ст. 481 КПК суб`єктом, не порушує гарантій, визначених законом для депутата місцевої ради.

Згідно із матеріалами провадження ОСОБА_8 є депутатом Китайгородської сільської ради, Царичанського району, Дніпропетровської області, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК письмове повідомлення йому про підозру складене та підписане керівником Дніпропетровської обласної прокуратури прокурором ОСОБА_11 .

23 лютого 2021року керівник Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 доручив прокурору Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000147, вручити ОСОБА_8 складене повідомлення про підозру.

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_8 як депутату сільської ради було складене та вручене відповідно до вимог КПК. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №536/2475/14-к.

Доводи апеляційної скарги про те, що складалось двічі повідомлення про підозру, що свідчить про притягнення до кримінальної відповідальності двічі, - не заслуговують на увагу, оскільки на час першого складання повідомлення про підозру не був відомий статус підозрюваного, а саме, що він є депутатом. Отже, складення в подальшому належним чином оформленого і врученого повідомлення про підозру в тому ж кримінальному провадженні не свідчить про подвійне притягнення до кримінальної відповідальності.
Також, слідчим суддею правильно встановлено відповідно до ст. 177 КПК України наявність ризиків того, що підозрюваний може: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на свідків ; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину з використанням службового становища, обізнаний про обставини кримінального правопорушення та даними про особу свідків, при цьому не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на зібрання доказів та документування протиправної діяльності підозрюваного.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності вказаних ризиків є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з використанням службового становища, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а також дані щодо особи підозрюваного, а саме, що він раніше не судимий, офіційно працевлаштований, одружений, має постійне місце проживання та утримує малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, розглянув можливість застосування альтернативного запобіжного заходу, а саме, застави, яка на час апеляційного перегляду сплачена, а тому діє запобіжний захід у вигляді застави.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року -залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 -залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4