Справа № 627/396/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2021смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт Краснокутськ кримінальне провадження №0000048 від 10.03.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Костянтинівка, Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого неповну-середню освіту, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 04.09.2012 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання, за що судимість не знята та не погашена.
у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимий 04.09.2012 року Краснокутським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до 4 років позбавлення волі, 30.06.2016 року звільнився з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання, за що судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив нове кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 08.03.2021 близько 21 год. 00 хв. перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_3 разом зі співмешканкою ОСОБА_6 у свого знайомого ОСОБА_7 , де разом вживали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка, на побутовому підґрунті в ході якої у ОСОБА_5 , раптово виник прямий умисел направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 схопив обома руками дерев`яний табурет та наніс ним 1 удар по голові в область лобної частини ОСОБА_7 , після чого правою рукою ухопив за ліву кисть ОСОБА_7 та почав її стискати з силою.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна на голові, садна на лівій кисті, які згідно з висновком судово - медичної експертизи №12-14/17-КК/21 від 13 березня 2021 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні проступку за ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю. Пояснив, що дійсно 08.03.2021 року перебував разом зі своєю співмешканкою в гостях у свого знайомого ОСОБА_7 , під час розпивання спиртних напоїв у них виникла сварка в ході якої ОСОБА_5 наніс потерпілому удар в голову дерев`яним стільцем. Зазначив, що події відбувались близько 21:00 години, він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Також пояснив, що свою вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень.

Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї поведінки та усвідомленні негативних наслідків, що настали, про що він особисто зазначив у судовому засіданні,а також визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він офіційно не працює, раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога, має зареєстроване місце проживання, за місцем реєстрації характеризується посередньо.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття та визнання вини), наявність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 , покарання у виді громадських робіт в межах санкції за ч. 1 ст. 125 КК України.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1