УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року

м. Київ
справа № 639/1497/18/20
провадження № 51-2256ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року.
Суть питання
Як убачається з долученої до касаційної скарги копій ухвали апеляційного суду, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2021 року задоволено клопотання прокурора і обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 02 червня 2021 року.
Не погоджуючись з указаним рішенням місцевого суду, обвинувачений ОСОБА_4 захисник його захисник ОСОБА_5 оскаржили його до апеляційного суду.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року ухвалу місцевого суду залишено без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого і його захисника без задоволення.
У касаційній скарзі обвинувачений, посилаючись на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з положеннями п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 422-1 КПК ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та долученого до неї копії судового рішення обвинувачений ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року, постановлену за результатами розгляду апеляційних скарг на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2021 року про продовження обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.
Проте, вказана ухвала суду апеляційної інстанції не є предметом перегляду суду касаційної інстанції та відповідно до вимог ч. 5 ст. 422-1 КПК не може бути оскаржена у касаційному порядку.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, оскільки касаційна скарга обвинуваченого подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3