ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/765/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1565/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: поверенная обвинувального акту прокурору
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, без участі обвинувачених та їхніх захисників, належним чином повідомлених про розгляд справи від яких надійшли заяви про розгляд справи без них, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 02.02.2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою було повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000484 від 04.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції вказав, що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, що є перешкодою для постановлення по справі законного і обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акту по вказаному вище кримінальному провадженню.

Заперечуючи проти вказаної вище ухвали, прокурор вказав, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Позиція учасників апеляційного провадження.

Прокурор до початку розгляду апеляційної скарги подав заяву про розгляд її без його участі, при цьому вказав, що підтримує її в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_8 також до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без нього та обвинуваченого ОСОБА_7 , а також вказав, що заперечують проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, враховуючу позицію прокурора, захисника та обвинуваченого викладені в заявах, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення.

Таке право гарантується п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акту додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Пунктом 5 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт серед іншого має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000484 від 04.04.2017 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310 КК України та ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, який міститься на аркушах справи 3-10 (1-й том) та містить відомості про обвинувачених осіб, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не викликає сумнівів.

Підстав вважати, що обвинувальний акт не відповідає приписам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає, а тому посилання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, є необґрунтованим, з зазначених вище підстав.

Тому колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про недотримання прокурором в цій частині вимог кримінального процесуального закону є передчасними.

На думку колегії суддів у даному випадку рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту ґрунтувалося лише на формальних підставах, що в свою чергу може призвести до безпідставного затягування судового процесу та, як наслідок, порушення права учасників на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки.

Зазначене також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України з цього питання (Постанова від 24.11.2016 року у справі № 5-328кс16), згідно якого в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 6 ст. 22 КПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так відповідно до позиції Європейського суду з прав людини викладеної у справі «Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980 року, обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст. 6 Конвенції, Європейський Суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи.
Також в рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року йдеться про конкретність саме змісту обвинувачення, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними Судами.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із висновками суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та відповідно до вимог ст.409 КПК України вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити в той же суд з призначенням нового судового розгляду обвинувального акту.

Керуючись ч.2 ст. 376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, 291,314 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 02.02.2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 310 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КК України, - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді :

____________ ______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4