УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 ,
представника СІЗО № 28 ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Херсоні в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким,
встановив :
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Просив замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк. Посилаючись на те, що його подальше тримання під вартою є порушенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зазначив, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Петухов проти України", довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання, та перспектив можливого звільнення суперечить Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
У судовому засіданні засуджений та захисник просили клопотання задовольнити, з підстав вказаних у ньому.
Прокурор та представник ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що законодавством України не передбачено можливість заміни покарання у вигляді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 у ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" відбуває покарання, призначене вироком Апеляційного суду Херсонської області від 23.09.2002 року за ч.2 ст. 187, ч.4 ст. 187, п.п. 1,6,12 ч.2 ст. 115, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі.
Вироком апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.05.2004 року за ч.3 ст. 142 (в ред.1960 р.), п.п. «а», «з», «і» ст. 93 (в ред.1960 р.), ч.3 ст. 215-3 (в ред.1960 р.), ч.2 ст. 140 (в ред.1960 р.), ч.2 ст. 141 (в ред.1960 р.), ч.3 ст. 185, ч.5 ст. 185, ст. 42 (в ред.1960 р.) КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно з ч.3 ст. 42 КК України (в ред.1960 р.) шляхом поглинення покарання, призначеного за вироком апеляційного суду Херсонської області від 23.09.2002 року, остаточно визначено довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна. За ч.1 ст. 194 КК України виправдано.
При розгляді клопотання засудженого суд виходить з вимог ст.82 КК України, якою не передбачена можливість заміни більш м`яким покаранням, покарання у виді довічного позбавлення волі.
У своїй постанові від 15 травня 2019 року Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що 12 березня 2019 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Петухов проти України» («Petukhov v. Ukraine», заява № 41216/13). У цьому рішенні ЄСПЛ визнав, що довічне позбавлення волі засудженого без гарантування йому права перегляду вироку в частині скорочення строку відбування такого покарання та перспективи можливого звільнення суперечить статті 3 Конвенції. Для вирішення цієї проблеми держава повинна буде вжити заходи загального характеру: реформувати систему перегляду вироків щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, так, щоби гарантувати у кожному конкретному випадку дослідження того, чи ґрунтується їх тривале ув`язнення на законних пенологічних підставах, а також, щоб дати можливість цим засудженим з певною мірою визначеності передбачати, що вони мають зробити для того, аби питання про їхнє звільнення було розглянуте, та за яких саме умов відповідно до стандартів, вироблених у практиці ЄСПЛ (§ 194).
Таким чином, на думку суду, на даний час відсутні підстави для заміни засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі іншим покаранням. Лише за умови внесення змін до національного законодавства щодо можливості дострокового звільнення засуджених від покарання у виді довічного позбавлення або заміни такого покарання на більш м`яке вирішення таких питань можливе в порядку діючих статей 537, 539 КПК України.
Разом з тим, положеннями ч.1 ст.87 КК України передбачено можливість здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи.
Згідно ч.2 ст.87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Таким чином, нормами Кримінального кодексу України передбачено можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням шляхом помилування засудженого.
За даних обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області, який постановив дану ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1