Справа № 383/294/21
Номер провадження 1-кп/383/94/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000008 від 01.03.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимиро-Іллінка Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, перебуваючого в цивільному шлюбі, не працюючого, у відповідності до ст.89 КК України вважається таким що судимостей не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, за наступних обставин.

28.02.2021 року близько 18 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , затіяв сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 . Під час сварки у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, маючи прямий умисел, з мотивів особистої неприязні до потерпілої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, нехтуючи встановленими у суспільстві нормами моралі та поведінки, ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс один удар у область лівого ока потерпілій ОСОБА_4 .

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, подряпина в ділянці перенісся, які згідно висновку судово-медичної експертизи №5 від 3 березня 2021 року, проведеної КЗ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» Бобринецьким міжрайонним відділенням СМЕ, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 відмовилась від обвинувачення, про що склала відповідну заяву, пояснивши, що її позиція є добровільною, на даний час примирилась з обвинуваченим та не бажає, щоб обвинуваченого притягували до кримінальної відповідальності, наслідки відмови від підтримання обвинувачення їй зрозумілі, обвинуваченого пробачила.

Прокурор в судовому засіданні просив закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений підтримав заяву про закриття кримінального провадження .

Заслухавши думку учасників процесу суд прийшов до висновку, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення підлягає закриттю у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.477 КПК України кримінальне провадження за статтею 125 КК України відноситься до справ приватного обвинувачення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Щодо вказаного питання об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформулювала висновки в постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 453/225/19, провадження № 51-4000кмо19) згідно з якими злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частини статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Встановлена у п.7 ч.1 ст.284 КПК України заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Одночасно згідно з п. 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обов`язковою умовою визнання судом злочину - незалежно від його родового чи безпосереднього об`єкта пов`язаним із домашнім насильством, є відображення зазначеного у формулюванні обвинувачення (у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті) із встановленням органами досудового розслідування відповідних фактичних обставин (ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілим та винуватцем, характер насильства тощо). За відсутності цього гарантоване право на захист істотно порушено і, беручи до уваги імперативність приписів п. 19 ч. 1 ст. 7, частин 3, 6 ст. 22, ч. 1 ст. 337 КПК, унеможливлює застосування згаданого інституту заборони закриття кримінального провадження щодо злочинів, передбачених ст. 125 КК України.

Однак вчинення кримінального правопорушення стосовно члена сім`ї або іншої особи, зазначеної в ч. 2 ст. 3 Закону №2227-VIII, автоматично не скасовує гарантій права на захист. Якщо сторона обвинувачення вважає, що суспільно небезпечне діяння пов`язано саме з домашнім насильством, вона про це обов`язково має зазначити у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті, а на обґрунтування своєї позиції надати відповідні докази. Інакше підозрюваний (обвинувачений) буде позбавлений процесуальної можливості ефективно захищатися та спростувати висунуте обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи, в обвинувальному акті не міститься жодних посилань на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством. У вказаному процесуальному документі слідчі органи також констатували відсутність обтяжуючих обставин, а тому у суду відсутні підстави для висновку, що державні органи в цій ситуації вважали потерпілу жертвою домашнього насильства, і, відповідно, що інкримінований проступок був «пов`язаний із домашнім насильством» у значенні пункту 7 частини 1 статті 284 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктом 7 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.4 ст.26 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

З огляду на зазначене та те, що обвинуваченому вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, не інкримінується, суд прийшов до переконання про наявність підстав до закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Керуючись ст.ст. 26, 284, 372, 477 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000008 від 01.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити потерпілій, обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1