Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1809/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

10.08.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000234 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, за повідомленням про те, що невстановлені особи на території Миколаївської області здійснюють умисне встановлення та поширення в суспільстві злочинного впливу за відсутності ознак, зазначених у ч. 5 ст. 255 КК України, вчинене в установі виконання покарань.
21.04.2021 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України.
Згідно вказаного повідомлення, ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим за вчинення різних кримінальних правопорушень, утримувався та відбував покарання у наступних місцях позбавлення волі: починаючи з 04.03.2015 року утримувався в слідчому ізоляторі міста Херсон; з 18.12.2015 року відбував покарання в державній установі «Казанківська виправна колонія № 93» Миколаївської області; з 08.07.2016 року утримувався в слідчому ізоляторі міста Києва; з 26.12.2016 року відбував покарання в державній установі «Казанківська виправна колонія № 93» Миколаївської області; з 31.03.2017 року відбував покарання в державній установі «Снігурівська виправна колонія № 5»; з 26.05.2018 року відбував покарання в державній установі «Херсонська виправна колонія № 61»; з 29.11.2018 року по 18.01.2021 року відбував покарання в державній установі «Снігурівська виправна колонія №5». Перебуваючи тривалий проміжок часу у місцях позбавлення волі, в різних установах виконання покарань ОСОБА_4 , мав посередню характеристику та не вступав в конфліктні ситуації з керівництвом установ виконання покарань, про що свідчить відсутність стягнень у зазначених місцях відбування покарань, проте починаючи з 29.11.2018 року ОСОБА_4 , відбуваючи покарання у державній установі «Снігурівська виправна колонія №5», повністю змінив своє ставлення до відбуття покарання в місцях позбавлення волі, правил поведінки в місцях позбавлення волі, а також загальноприйнятих правил поведінки в суспільстві.
Так, у подальшому, ОСОБА_4 , відбуваючи покарання в державній установі «Снігурівська виправна колонія № 5», у період часу з 29.11.2018 року по 18.01.2021 року, будучи засудженим за вчинення умисного тяжкого злочину, почав підтримувати та пропагувати злодійські традиції, не бажаючи ставати на шлях виправлення, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, що визначають порядок утримання та відбуття покарань ув`язненими в місцях позбавлення волі, правилам поведінки в місцях позбавлення волі, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості, здобув повагу та авторитет серед засуджених як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу.
Нехтуючи обов`язками засуджених, визначених ст. 9 КВК України, та з метою здобуття і укріплення авторитету серед засуджених, які утримувалися у виправних установах, ОСОБА_4 неодноразово порушував режим утримання, зберігав заборонені предмети (мобільні телефони, акумуляторні батареї, саморобні гральні карти, запірний пристрій), намагався дестабілізувати роботу установи, створював конфліктні ситуації, намагався налагодити канал постачання заборонених предметів до зони, пошкоджував майно установи, грубо поводився з працівниками установи, представниками адміністрації та медичним персоналом, порушував локалізацію, порушував розпорядок дня, не виконував законних вимог адміністрації, за що 24 (двадцять чотири) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, з яких 7 (сім) разів був поміщений до ДІЗО (дисциплінарний ізолятор). Внаслідок даних порушень ОСОБА_4 також здобув повагу і авторитет серед засуджених. Маючи попередньо здобутий серед засуджених осіб та в місцях позбавлення волі авторитет як особи, яка веде «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, у період відбуття ОСОБА_4 покарання в умовах ДУ «Снігурівська виправна колонія № 5» останньому було визначено статус особи, яка є кримінальним авторитетом серед осіб, що утримуються у вказаній установі, тобто уповноваженим наглядати за дотриманням загальноприйнятих в злодійських колах неписаних законів та правил поведінки, так званим «смотрящим за лагерем» - Снігурівською виправною колонією № 5, яка розташована за адресою. Миколаївська область, Снігурівський район, село Центральне, вул. Суворова, буд. № 1.
Визначення ОСОБА_4 «смотрящим за лагерем» «Снігурівської виправної колонії №5» відбулось з метою контролю за поведінкою засуджених та за матеріальним забезпеченням, накопиченням та утримання грошових коштів, майна чи інших активів (доходів від них) у житловій зоні даної установи та дисциплінарному ізоляторі, тобто так званого «общаку», шляхом організації та контролю доставки і розподілу заборонених предметів та наркотичних засобів до установи, збору коштів від засуджених, а також шляхом організації та проведення азартних карточних ігор і так званих «турнірів», подальшого розподілу зібраних коштів, іншого.
Після визначення «смотрящим за лагерем» «Снігурівської виправної колонії № 5», з метою встановлення та поширення свого злочинного впливу на засуджених, які відбували покарання в даній установі, ОСОБА_4 встановив загально-визначені на території виправної колонії правила поведінки серед засуджених, які відносились до «Снігурівської виправної колонії № 5» та вимагав безумовного їх дотримання вказаними особами. Приймав рішення щодо покарання засуджених та спричинення їм тілесних ушкоджень за непокору його вимогам. Будь-який спротив дотриманню встановлених правил поведінки негайно подавлявся як ним особисто, так і іншими наближеними до нього та визначеними ним засудженими, шляхом застосування фізичного та психологічного насильства. ОСОБА_4 мав право вирішувати спори, які виникали між засудженими і призначати покарання, контролював «общак», усі надходження та розтрату коштів за: організацію і доставку заборонених речей, в тому числі засобів мобільного зв`язку, алкогольних напоїв, заборонених речовин до установи виконання покарань, проведення азартних ігор, контролював надходження продуктів харчування і тютюнових виробів та їх розподіл серед засуджених.
Встановивши та поширивши свій злочинний вплив серед засуджених, які утримувалися в «Снігурівській виправній колонії № 5», ОСОБА_4 виконував наступні функції: прийняв на себе всю повноту неформальної влади на території колонії серед засуджених; встановив загально-визначені правила поведінки у відповідності до «злодійських законів» та забезпечував дотримання їх засудженими; призначив довірених осіб, які користувались авторитетом серед інших ув`язнених та мали вплив на них, «смотрящих за бараками», інше; контролював забезпечення та надходження на територію колонії заборонених для користування предметів, речей, речовин, грошових коштів, інше; забезпечував неухильний контроль за виконанням визначених ним правил та обов`язків засудженими в колонії; здійснював збір із засуджених та розподіл коштів, в тому числі і здобутих злочинним шляхом серед засуджених, забезпечував наповнення так званого «общаку», тобто фонду взаємодопомоги в злодійському середовищі; приймав рішення про необхідність видачі ув`язненим засобів зв`язку; організовував та контролював азартні ігри на території колонії; визначав злочинну касту, в якій мав перебувати засуджений, зокрема «козли», «мужики», «порядочные», «непорядочные», інше; вирішував спори, які виникали між засудженими з точки зору неписаних кримінальних «законів», «по поняттям», виступаючи в таких випадках в ролі «мирового судді», а також між засудженими та особами поза межами установи, вів переговори від імені засуджених та визначав обґрунтованість претензій, а також приймав рішення про необхідність покарання винуватця та яким воно буде; здійснював розподіл матеріального забезпечення, та їх збір у засуджених для розподілу на власний розсуд у житловій зоні установи та дисциплінарному ізоляторі, використовував такий розподіл, у тому числі, як покарання та заохочення; проводив так звані співбесіди із засудженими, які прибували до подальшого відбування покарання в «Снігурівській виправній колонії № 5», доводив до них вимоги утримання та визначав, до якої касти буде відноситись засуджений; інше.
В результаті вказаних дій, ОСОБА_4 , у період з 29.11.2018 року по 18.01.2021 року, завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям, сприяв, спонукав, координував та здійснював інший вплив на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності, тобто умисно встановив та поширив злочинний вплив в установі виконання покарань, а саме на території ДУ «Снігурівської виправної колонії №5», яка розташована за адресою. Миколаївська область, Снігурівський район, село Центральне, вул. Суворова, буд. 1.
Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, є ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Запобігти вказаним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків не зможе обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Підозра є обґрунтованою, підтверджується наступними зібраними матеріалами кримінального провадження: протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_4 від 15.01.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 19.03.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.04.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.04.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.04.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.04.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.04.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.04.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.04.2021 року; характеристикою, наданою ДУ «Снігурівська виправна колонія №5» відносно ОСОБА_15 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

При цьому слід звернути увагу на те, що підозра визнається обґрунтованою у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться мова, могла вчинили правопорушення.

Враховуючи наявні у матеріалах клопотання докази, вважаю, що є достатні підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння обґрунтованою, чим спростовуються доводи сторони захисту стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри його підзахисного.

Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до положень ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду цього або іншого кримінального проваджень.

З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, того факту, що останній не має міцних соціальних зв`язків, не працює та не має інших законних джерел доходу, обізнаний про місце мешкання свідків, раніше неодноразово судимий, систематично порушує встановлені відносно нього ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05.01.2021 року правила адміністративного нагляду, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України, є доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 196, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання- задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 червня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.
Повний текст ухвали оголошено 23 квітня 2021 року о 14 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_16