Справа № 128/693/21
УХВАЛА
Іменем України

13 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого:

1)26.05.2003 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

2)14.12.2010 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 11.02.2014 умовно-достроково на 7 місяців 25 днів;

3)16.09.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років з конфіскацією майна, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 03.12.2015 по 16.09.2016 включно. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27.02.2017 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2016 змінено в частині зарахування попереднього ув`язнення, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 03.12.2015 по 27.02.2017 включно,

про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України, в якій він просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбуття покарання, оскільки він позитивно характеризується в місцях позбавлення волі, має заохочення, неконфліктний, виконує всі вимоги адміністрації установи, а тому просить звільнити його умовно-достроково.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Суду пояснив, що в установі нічого не порушує, виконує всі доручення та тривалий час є днювальним на відділенні, допомагає в благоустрою установи. Не працевлаштовувався в установі, оскільки має проблеми зі здоров`ям, інвалідність йому не встановлена та офіційного висновку щодо неможливості працевлаштування йому не видавали. Чому він неодноразово вчиняв злочини пояснити не може. Розлучений, до затримання офіційно не працював, мав тимчасові заробітки, рідних не має, має дівчину у Львівській області, планує проживати разом з нею. Раніше він відмовлявся від умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання та застосування до ньго ст. 82 КК України, тому що був не впевнений в собі. На даний час він вважає, що остаточно виправився. Стягнуті за вироком кошти потерпілому та в дохід держави він не сплачував, так як не мав можливості.

Представник установи відбуття покарання в судовому засіданні при вирішенні клопотання засудженого підтримав подану установою характеристику на засудженого, яку просить взяти до уваги, так як вона складена безпосереднім керівником відділення, де відбуває покарання засуджениц, та при вирішенні клопотання просив його вирішити на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого, враховуючи відсутність сумлінного ставлення засудженого до праці, оскільки засуджений жодного дня в установі не був працевлаштований, перешкод до чого в матеріалах справи не встановлено, та враховуючи відомості про попередні судимості, за наслідками яких він належних висновків не робив та продовжував вчиняти умисні злочини, не зважаючи на те, що був раніше звільнений умовно-достроково, просив врахувати, що вчинений злочин завдав шкоди здоров`ю потерпілого, протягом всієї тривалості судового розгляду засуджений не визнавав вини у вчиненому та не розкаявся, тому вважає, що ОСОБА_5 на даний час не довів своє виправлення.

Вивчивши заяву засудженого, вислухавши його пояснення, з`ясувавши позицію прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_5 суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 є засудженим вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2016 за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років з конфіскацією майна, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 03.12.2015 по 16.09.2016 включно. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27.02.2017 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2016 змінено в частині зарахування попереднього ув`язнення, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 03.12.2015 по 27.02.2017 включно. Початок строку засудженому ОСОБА_5 рахується з 03.12.2015, кінець строку 08.09.2022, з урахуванням строку попереднього ув`язнення.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.12.2015, під час тримання у «Вінницькій УВП (№1)» допустив 2 порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, заохочень не отримував.

В державну установу «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 06.03.2017, де за час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався та 11 разів заохочувався. Засуджений ОСОБА_5 наміру працевлаштуватись не висловлює, виконує разові доручення на відділенні СПС № 6. Підтримує взаємовідносини з усіма категоріями засуджених, легко підпадає під їх вплив. У взаємовідносинах з адміністрацією та персоналом установи скритний, виконує їх законні вимоги з метою поблажливого ставлення до себе. Не завжди дотримується санітарно - гігієнічних норм, спальне місце та при ліжкову тумбочку не завжди утримує в чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До майна установи і предметів, якими користується в побуті ставиться безвідповідально, не здійснює за ними належний догляд. Безвідповідально ставиться до робіт із благоустрою установи, не вбачає необхідності у їх виконанні. Зарахований до участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі її реалізації не бере та ініціативи не проявляє. Підтримує зв`язки з співмешканкою шляхом телефонних розмов, отримав 5 посилок. Виконавчі листи до установи не надходили.

З позиції установи відбування покарань, викладеної в характеристиці засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_5 не проявив готовності до самокерованої і правослухняної поведінки, не досяг ступеня виправлення відповідно ст. 81 КК України, зокрема ОСОБА_5 раніше 2 рази притягувався до кримінальної відповідальності, звільнявся умовно-достроково, та в подальшому вчинив тяжкий злочин, що може вказувати на високий рівень кримінального рецидиву та за час відбування покарання застосовувалась ч. 5 ст. 72 КК України, що значно скоротила термін покарання, тому адміністрація установи вважає, що застосування ст. 81 КК України до нього є передчасним.

18.05.2017 комісією установи було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації.

14.09.2018 комісією установи було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України на підставі особистої заяви засудженого.

13.01.2020 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України на підставі особистої заяви засудженого.

На профілактичному обліку перебуває як схильний до членоушкодження.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого від 30.03.2021, вбачається, що засуджений отримав 2 дисциплінарних стягнення, а саме догану та 10 діб карцеру, та 11 заохочень, а саме 11 подяк.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, після чого належних висновків не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, свою вину у вчиненні злочину не визнавав.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого.

Суд бере до уваги, що, ОСОБА_5 перебуваючи в місцях позбавлення волі з 03.12.2015 та безпосередньо у ДУ «Стрижавська ВК (№81)» з 06.03.2017, отримав 2 дисциплінарних стягнення та 11 заохочень. Однак суд вважає, що сам факт належної поведінки протягом відбування покарання не є безумовною передумовою умовно-дострокового звільнення. При цьому, суд звертає увагу, що при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Так, ОСОБА_5 протягом відбування покарання неодноразово змінював як своє ставлення до можливого дострокового звільнення, так і пом`якшення покарання, в установі не працевлаштований за власним бажанням, будь-яких перешкод для його працевлаштування в судовому засіданні не встановлено, оскільки матеріали особової справи не містять відомостей про стан здоров`я засудженого, який перешкоджає до працевлаштування. Також суд враховує позицію адміністрації ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)», яка вважає, що застосування ст. 81 КК України до ОСОБА_5 є передчасним, оскільки він не проявив готовності до самокерованої і правослухняної поведінки.

Враховуючи неодноразові судимості ОСОБА_5 та попереднє застосування до нього умовно-дострокового звільнення, після чого він повторно вчинив умисний злочин, тяжкість вчиненого ним злочину, його поведінку під час відбування покарання, відсутність офіційного працевлаштування та наміру до такого працевлаштування, безвідповідальне та несумлінне ставлення до робіт з благоустрою, відсутність ініціативи в реалізації програми диференційованого виховного впливу, а також те, що він завдану шкоду за вироком суду не відшкодував та не виявляв такого бажання, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Таким чином, суд вважає передчасним вирішення питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , тому в задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: