Справа № 297/1294/21
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
01 липня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області у особі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача Ра Уллах, прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого Сахіл (SAHIL), розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 04.02.2021 року, за обвинуваченням Сахіл (SAHIL) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

встановив:
Відповідно до обвинувального акту Сахіл (SAHIL) обвинувачується в тому, що він за попередньою змовою у групі з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, за попередньою домовленістю про сприяння за грошову винагороду в розмірі 8 тисяч євро, в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час грудня місяця 2020 року зустрів в невстановленому слідством місці у м. Києві громадян Індії ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким до 01.02.2021 року надавав проживання в одній з квартир м. Києва за невстановленою слідством адресою, харчування та керував їх діями, як особами, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, з метою підшукання співучасника (співучасників), та вичікування слушного часу для переправлення через кордон України до Угорщини.
Так, Сахіл (SAHIL), 01.02.2021 року близько 19 години зустрів на центральному залізничному вокзалі м. Києва, розташованому за адресою м. Київ, площа Вокзальна, 1, громадян Індії ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), відвіз їх на автомобілі марки «VOLKSWAGEN POLO», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » до м. Львова, де переховував останніх в готелі «Цісар» (Hotel «Cisar»), який знаходиться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 65, надавав харчування та керував їх діями, з метою підшукання співучасника (співучасників), в якості провідників, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження і вичікування слушного часу для переправлення через кордон України до Угорщини поза межами пункту пропуску.
В подальшому, 02.02.2021 року близько обіду, Сахіл (SAHIL) на вищевказаному автомобілі, транспортував з м. Львова до с. Астей Берегівського району громадян Індії ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), де в подальшому на узбіччі автомобільної дороги М-24, з сполученням м. Берегове та с. Астей Берегівського району, а саме між АЗС «Атіс» та АЗС «EFG» висадив останніх та своїми вказівками направив їх в напрямку прикордонного знаку НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований на околиці АДРЕСА_1 , з метою уникнення прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України та подальшого перетину державного кордону України з Угорщиною.

Після чого, 02.02.2021 року о 22:20 годин вищевказані нелегальні мігранти були затримані прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За викладених обставин, ОСОБА_9 ) обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненими за попередньою змовою групою осіб та щодо кількох осіб.

Обґрунтована підозра у вчиненні Сахіл (SAHIL) кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема протоколами допитів свідків ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками із свідками ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколами слідчих експериментів із свідками ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими доказами.
Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 28.05.2021 року застосовано відносно ОСОБА_12 (SAHIL) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном 60 днів, із визначенням можливості внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 грн..
01.07.2021 року прокурором ОСОБА_3 було подано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 ) на 60 діб, із визначенням розміру застави не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень.

У разі визначення застави у сумі не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень, прокурор також просить покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; без дозволу суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивовано тим, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 ) закінчується, а судовий розгляд кримінального провадження ще не завершено, тому необхідно вирішити питання щодо продовження строків дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно нього. З урахуванням продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений Сахіл (SAHIL) може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 332 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що є тяжким злочином, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_12 (SAHIL) покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, та що менш суворі запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого Сахіл (SAHIL).

Прокурор вважає, що на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, враховано вагомість наявних доказів про вчинення Сахіл (SAHIL)кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, а також враховано те, що він немає постійного місця роботи, є громадянином Індії, а також те, що інкримінований злочин у співучасті з невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, безпосередньо свідчить про можливість перешкоджання кримінальному провадженню спільно з невстановленими особами, та про відсутність стійких соціальних зв`язків, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Прокурор зазначає також, що продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення ЄСПЛ у справі «Єчюс проти Литви).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого Сахіл (SAHIL) більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, не зникли та не зменшились на даний час.

При цьому, менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала письмове клопотання з підстав викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав, що в клопотанні прокурора слід відмовити, оскільки ризики наведені прокурором у клопотанні не підтверджені, так всі свідки допитані у справі, тому впливати на них обвинувачений вже не може. Достатнім вважав застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю.
Обвинувачений Сахіл (SAHIL) просив звільнити його з-під варти. Готовий здати свій паспорт та з`являтися.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов до наступних висновків, що клопотання прокурора про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Суд вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу містить посилання на кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, зокрема передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Тобто, кожний конкретний ризик доведений та обґрунтований доказами його існування.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, Сахіл (SAHIL) обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від п`яти до семи роківз позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Отже, з метою уникнення такої відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Так, судом завершується судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_12 (SAHIL), досліджені письмові докази, допитано свідків, обвинуваченого.

Вищенаведені докази можуть свідчити, що Сахіл (SAHIL) може бути причетний до вчинення названого кримінального правопорушення, і ці докази могли б переконати неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 (SAHIL) був визначений відповідний розмір застави.

Отже, суд вбачає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 (SAHIL) строк тримання під вартою на термін 60 днів з визначенням розміру застави, оскільки суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується. Так Сахіл (SAHIL) обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, обвинувачений ніде не працює, не має сталого джерела доходів, що свідчить про відсутність факторів соціального стримування та значний ступінь суспільної небезпеки, є громадянином Індії, а отже з метою уникнення відповідальності може покинути територію України при цьому використовуючи свої зв`язки серед осіб, які можуть посприяти йому в цьому, а також те, що інкримінований злочин у співучасті з невстановленими слідством особами свідчить про можливість перешкоджання кримінальному провадженню спільно з невстановленими особами.

Також в ході розгляду доведений ризик можливості переховування обвинуваченого від суду.

Наведений виклад обставин у відповідності до ч. 3 ст. 199 КПК України свідчить про те, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання обвинуваченого Сахіл (SAHIL) під вартою.

З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки суд вважає, що обраний щодо Сахіл (SAHIL) 28.05.2021 року слідчим суддею Берегівського районного суду запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити на 60 днів тобто до 30 серпня 2021 року 13 години, визначивши у зв`язку із збільшенням з 1 липня розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, заставу в 76 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 180 804 (сто вісімдесят тисяч вісімсот чотири) гривень.

При цьому, суд вважає, що в разі внесення обвинуваченим застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Хмельницької області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, а також покласти обов`язок, який прокурор не вказував у своєму клопотанні, а саме здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ч. 1 ст. 177, ст. 197, ст. 199, ст. 363, ст.ст. 371, 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Карнал, штат Хар`яна, Індія, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина Індії, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 серпня 2021 року 13 години.

Визначити Сахіл (SAHIL) розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 76 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 180 804 (сто вісімдесят тисяч вісімсот чотири) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі Сахіл (SAHIL) повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення Сахіл (SAHIL) з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення Сахіл (SAHIL) з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі Хмельницької області без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання; 4) утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1