печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1004/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчими Головного слідчого управління Держаного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001709 від 06.11.2019 за підозрою ОСОБА_7 в одержані для себе неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, підробленні офіційних документів, які видаються чи посвідчуються підприємством або громадянином-підприємцем з метою їх використання, підробці офіційних документів, які видаються чи посвідчуються підприємством або громадянином-підприємцем з метою їх використання, вчинене повторно, та використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , здійснює діяльність, пов`язану з наданням посередницьких та брокерських послуг у ході проведення митних формальностей під час ввезення на територію України та оформлення товарів і автомобілів для фізичних та юридичних осіб на території Одеської області.

Відповідно до п. 1 Положення про Держмитслужбу, Державна митна служба України (далі за текстом Держмитслужба), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 227 від 06.03.2019, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів.

Держмитслужба реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Держмитслужба відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, забезпечує застосування митних режимів, здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, поміщених у відповідні митні режими.

Статтею 18 Кримінального кодексу України передбачено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління зі спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до пункту 1 примітки до ст. 364 Кримінального кодексу України (далі КК України) службовими особами у статтях 364, 368, 3682, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.
Нормами ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особам, зазначеним у частині першій ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
Встановлено, що ОСОБА_5 здійснюючи діяльність, пов`язану з наданням посередницьких та брокерських послуг у ході проведення митних формальностей під час ввезення на територію України і оформлення товарів та автомобілів для фізичних та юридичних осіб, з метою незаконного збагачення шляхом заниження сплати сум обов`язкових митних платежів, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, 26.08.2020 приблизно о 10 год 28 хв у ході телефонної розмови з ОСОБА_8 , яка обізнана про його злочинну діяльність, пов`язану з використанням підроблених документів з метою заниження сплати сум обов`язкових митних платежів при розмитненні товарів та автомобілів, які імпортовані із-за кордону, запропонував їй, як службовій особі, що перебуває на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, надати неправомірну вигоду за вчинення в його інтересах дій з використанням нею свого службового становища всупереч інтересам служби, а саме умисного неналежного вжиття заходів щодо перевірки правильності визначення ним митної вартості, перевірки документів та відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення зазначених товарів і транспортних засобів, не здійснення належного контролю за його діяльністю, як митного брокера, повнотою та своєчасністю сплати ним митних платежів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне збагачення, шляхом не створення службовими особами митних органів штучних перешкод у веденні ОСОБА_5 підприємницької діяльності та затягуванні процесу проходження митних формальностей під час митного оформлення транспортних засобів особистого користування, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а також з метою здійснення мінімальної сплати митних платежів, останній підробив офіційний документ, шляхом внесення в нього недостовірних відомостей, який подавав до митних органів для здійснення митного оформлення транспортних засобів.

З метою штучного створення підстав для здійснення митного оформлення транспортних засобів на необхідному ОСОБА_5 митному пості Одеської митниці ДФС, він підробив листи (довідки) адресовані посадовим особам Одеської митниці ДФС, в які вніс недостовірні відомості про факт тимчасового проживання за місцем його реєстрації та фактичним проживанням, фізичних осіб, які ввозили на митну територію України транспортні засоби та яким ОСОБА_5 надавав послуги митно-брокерського обслуговування.

Зокрема, 22.02.2018 ОСОБА_5 подав до Одеської митниці ДФС електронну митну декларацію UA 500170/2018/003127 щодо здійснення митного оформлення транспортного засобу легкового автомобіля FORD модель EDGE Titanium VIN (кузова: № НОМЕР_1 ), який ввозився на митну територію України громадянкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 підробив лист (довідку) до Одеської митниці ДФС від 05.02.2018, в який вніс недостовірні відомості про те, що ОСОБА_9 на момент складання зазначеного листа проживала за місце проживання та реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, ОСОБА_5 підробив Договір про надання послуг митно-брокерського обслуговування № 3/16-02 від 16.02.2018, який був нібито укладені між ним «Декларантом», як Директором ТОВ «АВТОСВІФТ» та ОСОБА_9 як «Довірителем».

Продовжуючи свою злочинну діяльність 19.05.2018 ОСОБА_5 подав до Одеської митниці ДФС електронну митну декларацію UA 500650/2018/018291 щодо здійснення митного оформлення транспортного засобу легкового автомобіля BMW модель I3 VIN (кузова: № НОМЕР_2 ), який ввозився на митну територію України громадянкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 . З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 підробив лист (довідку) до Одеської митниці ДФС від 05.08.2018, в який вніс недостовірні відомості про те, що ОСОБА_10 на момент складання зазначеного листа проживала за місце проживання та реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, ОСОБА_5 підробив Договір про надання послуг митно-брокерського обслуговування № 23/07-05 від 07.05.2018, який був нібито укладені між ним «Декларантом», як Директором ТОВ «АВТОСВІФТ» та ОСОБА_10 як «Довірителем».

Крім того, 22.02.2018 ОСОБА_5 подав до Одеської митниці ДФС завідомо підроблений ним лист (довідку) від 05.02.2018, що встановлював факт проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою здійснення митного оформлення транспортного засобу легкового автомобіля FORD модель EDGE Titanium VIN (кузова: № НОМЕР_1 ), який ввозився на митну територію України ОСОБА_9 , а також підроблений Договір про надання послуг митно-брокерського обслуговування № 3/16-02 від 16.02.2018, який був нібито укладені між ним «Декларантом», як Директором ТОВ «АВТОСВІФТ» та ОСОБА_9 як «Довірителем», чим використав завідомо підроблені документи.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 19.05.2018 ОСОБА_5 повторно подав до Одеської митниці ДФС завідомо підроблений ним лист (довідку) від 08.05.2018, що встановлював факт проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою митного оформлення транспортного засобу легкового автомобіля BMW модель I3 VIN (кузова: № НОМЕР_2 ), який ввозився на митну територію України ОСОБА_10 , а також підроблений Договір про надання послуг митно-брокерського обслуговування № 23/07-05 від 07.05.2018, який був нібито укладені між ним «Декларантом», як Директором ТОВ «АВТОСВІФТ» та ОСОБА_10 як «Довірителем», чим використав завідомо підроблений документ.

12.01.20201 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 369 КК України.

Слідчий зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 369 КК України підтверджується наступними доказами: розсекреченими матеріалами проведених негласних (слідчих дій); протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; довідкою від 05.02.2018; договором № 3/16 від 16.02.2018 про надання послуг митно-брокерського обслуговування; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; довідкою від 08.05.2018; договором № 23/07-05 від 07.05.2018 про надання послуг митно-брокерських обслуговування.

Слідчий вказав, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та надасть можливості запобігти таким ризикам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить проведення з ним слідчих дій. Так, ОСОБА_5 розуміючи тяжкість вчинення ним кримінальних правопорушень, невідворотність покарання за це, може планувати втечу від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час більшість зі свідків не допитані у зв`язку з великим обсягом слідчих та процесуальних дій. При цьому ОСОБА_5 будучи обізнаний про діяльність правоохоронних органів, може чинити тиск на свідків, а також може використовувати зв`язки в правоохоронних органах.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 ,заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що підозра необґрунтована, ризики відсутні.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
12.01.20201 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 статті 194 КПК України, передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 369 КК України підтверджується наступними доказами: розсекреченими матеріалами проведених негласних (слідчих дій); протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; довідкою від 05.02.2018; договором № 3/16 від 16.02.2018 про надання послуг митно-брокерського обслуговування; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; довідкою від 08.05.2018; договором № 23/07-05 від 07.05.2018 про надання послуг митно-брокерських обслуговування.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

При аналізі заявлених ризиків слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193,194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, самозайнятій особі митному брокеру, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, строком на 47 діб, до 28.02.2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
5) заборонити спілкуватися із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Визначити строк дії обов`язків до 28.02.2021 року, включно, але не більше строку досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1