Справа № 215/913/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 , 1964 року народження, про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обставин та закінченням строків давності, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернівського районного суду м.Кривого Рогу надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обставин та закінченням строків давності. Посилається на помякшення законодавцем покарання за злочин, передбачений ст.203-2 КК України, та сплив строків давності виконання вироку, пердбачених ст.49 КК України.

В судовому засіданні захисник своє клопотання підтримав, просив звільнити засудженого саме від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому в засіданні засіданні заперечував щодо клопотання.

Явка засудженого не визнавалось судом обовязковою.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали особової справи засудженого суд дійшов таких висновків.

Вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 21.03.2013 ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.203-2 КК України до штрафу в розмірі 7500 н.м.д.г. з конфіскацією грального обладнання. Ухвалою зазначеного суду від 19.04.2018 ОСОБА_5 замінено несплачену суму штрафу на покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців. На цей час засуджений відбуває дане покарання в умовах ДУ "КУВП №3".

Також, 13.08.2020 Закон України "Про заборону грального бізнесу" втратив чинність на підставі Закону України "Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор".

Відповідно до ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України ;
13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;
13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);
13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;
14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Тобто, на стадії виконання вироку вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності законом не передбачено.
Як випливає з положень ст.284-288 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється судом щодо підозрюваного (обвинуваченого) під час судового розгляду кримінального провадження.
При цьому, якщо звільнення від кримінальної відповідальності відбувається до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то від призначення покарання та його відбування , в тому числі у звязку з декриміналізацією діяння, звільняється засуджений, тобто особа, стосовно якої постановлено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, і яку в такий спосіб уже піддано кримінальній відповідальності.

Згідно до ч.1 ст.9 КПК України , під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, ст.22 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, передбачені законом підстави для звільнення засудженого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності відсутні.

Посилання захисника на норми ст.49 КК України , на думку суду, також є необгрунтованими.

Керуючись ст.537,539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 , 1964 року народження, про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обставин та закінченням строків давності - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом 7 днів з дня проголошення засудженим та прокурором.

СУДДЯ