Справа № 947/6227/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000570 від 21.10.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крива Балка Саратського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_8 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_9 способом, небезпечним для життя багатьох осіб шляхом використання та приведення в дію саморобного вибухового пристрою.
З цією метою ОСОБА_8 усвідомлюючи, що самостійно вчинити злочин не зможе, вирішив залучити до його скоєння ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , шляхом пропозиції участі у скоєнні умисного вбивства у якості пособника та виконавця, на що отримав їх згоду.
При цьому ОСОБА_8 , розподіливши між учасниками злочину ролі взяв на себе обов`язок технічного забезпечення групи. ОСОБА_8 доручив ОСОБА_5 виконувати роль пособника, який повинен був сприяти вчиненню вбивства ОСОБА_9 шляхом спостереження за ним, доставлення знаряддя злочину на місце та своєчасного повідомлення виконавця злочину - ОСОБА_10 про переміщення ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , який виконував роль виконавця вбивства ОСОБА_9 , повинен був привести в дію саморобний вибуховий пристрій.
Так, діючи відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_8 , 13.10.2020 з метою конспірації злочинних дій, в магазині № НОМЕР_1 , розташованому на ринку «Летючий Голандець» по вул. Одарія, 3 в м. Одесі, придбав два мобільні телефони з IMEI кодами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , та цього ж дня в невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_8 придбав один пакет послуг оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 та один пакет послуг оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 , розподіливши їх між собою наступним чином: ОСОБА_5 використовував мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_3 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 , а ОСОБА_10 використовував мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 .
Крім того, ОСОБА_8 придбав відеокамеру, відеомонітор, два акумулятори, кнопку замкнення, електродроти, електродетонатори, уражаючі елементи (металеві кульки) та вибухову речовину бризантної дії тротил, з чого виготовив два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження.
Отримавши інформацію про те, що ОСОБА_9 21.10.2020 буде рухатися по автодорозі «Одеса-Кучургани» обрали місцем вчинення кримінального правопорушення частину автодороги міжнародного значення «Одеса-Кучургани» 9км+700м в бік с. Курган.
Для забезпечення пересування учасників групи при підготовці та вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_8 використовував автомобіль марки «Ауді», державний реєстраційний знак НОМЕР_6 , а ОСОБА_5 використовував автомобіль марки «Мазда 626», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 . ОСОБА_10 ОСОБА_8 доручив очікувати ОСОБА_5 на обумовленому місці скоєння умисного вбивства ОСОБА_9 .
З метою реалізації злочинного умислу, направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 способом, небезпечним для життя багатьох осіб ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 для власного використання під час вчинення злочину мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_3 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 та для подальшого доставлення до місця злочину і передачі ОСОБА_10 , який виконував роль виконавця мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 , два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження. Після чого відбув до місця мешкання.
Біля 08.00 годин 21.10.2020 ОСОБА_5 прибув на частину автодороги «Одеса-Кучургани» 9км+700м в бік с. Курган та, діючи за раніше розробленим та погодженим планом, передав ОСОБА_10 мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 та два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження.
В свою чергу, ОСОБА_10 встановив два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження на частині автодороги «Одеса-Кучургани» 9км+700м в бік с. Курган та перебував в укритті, підтримуючи постійний телефонний зв`язок з ОСОБА_5 щодо руху ОСОБА_9 на автомобілі марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 , та готовності до приведення в дію саморобних вибухових пристроїв.
Так, ОСОБА_10 , перебуваючи в укритті під мостом, біля автодороги «Одеса-Кучургани», по маршруту руху ОСОБА_9 , слідкуючи в екран-монітор за рухом автомобіля марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 , будучи обізнаним щодо розміщення ОСОБА_9 на передньому пасажирському сидінні, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , з метою умисного вбивства ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що злочин вчиняється способом небезпечним для життя багатьох осіб, оскільки в автомобілі окрім ОСОБА_9 , перебувало ще двоє осіб, діючи відповідно відведених ролей, в момент руху автомобіля марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 , біля місця закладення саморобних вибухових пристроїв, привів в дію саморобні вибухові пристрої, чим спричинив замкнення електромережі, внаслідок чого стався вибух.
За результатом умисних спільних злочинних дій організатора та пособника злочину - ОСОБА_8 , пособника злочину ОСОБА_5 та виконавця злочину ОСОБА_10 , внаслідок вибуху пошкоджено автомобіль марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 та заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_9 у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, рваної рани потиличної області.
Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , діючи умисно, вчинили всі дії, які вважали необхідними для закінчення злочину, однак довести свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 , до кінця не змогли, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_9 своєчасно надано медичну допомогу.
Після вчинення злочину ОСОБА_5 залишив обумовлене місце спостереження, а ОСОБА_10 - місце злочину.
2. Обґрунтування поданого клопотання стороною обвинувачення.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Окрім того, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення до кінця злочинного наміру спрямованого на пособництво у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб та не відмовився від вчинення запланованого ним злочину.
Крім того, ОСОБА_5 може знищити, сховати, або спотворити будь яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, може продовжити вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється, а саме може довести свій умисел на умисне вбивство потерпілого до кінця. Так, в ході досудового розслідування вже допитано потерпілого та свідків, проте в ході судового розгляду вказані особи будуть допитуватися безпосередньо судом та саме свідчення надані потерпілим та свідками під час судового розгляду і будуть враховуватися в ході подальшого судового розгляду та винесення рішення по справі. Крім цього, ОСОБА_5 може впливати та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні. Вищенаведене свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічного позбавлення волі, при цьому підозрюваний не пов`язаний міцними соціальними зв`язками, не має постійного місця роботи, може залишити місце проживання, враховуючи тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
3.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказавши, що підозрюваний з`являвся до правоохоронних органів, ризики необґрунтовані, неодноразово допитувався, не спілкується зі свідками, потерпілими, іншими підозрюваними, не має наміру переховуватися, має постійне місце реєстрації та проживання, проживає у цивільному шлюбі, є діти, має намір співпрацювати з органом досудового розслідування.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримала думку захисника, заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що має на утриманні хвору матір, з підозрою не згоден.

4. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
5. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
5.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 29.07.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, яке кваліфікується як закінчений замах в пособництві умисного вбивства умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечний для життя багатьох осіб.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується: протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 17.02.2021 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 11.05.2021 року, протоколом огляду місця події від 21.10.2020 року, актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 21.10.2020 року, протоколом огляду місця події від 21.10.2020 року, висновком експерта №742 від 19.05.2021 року, висновком експерта №354-Ф від 12.11.2020 року, висновком експерта № СЕ-19/116-21/5034-ВТХ від 16.04.2021 року, протоколом огляду інформації від 12.02.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.11.2020 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 26.03.2021 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 26.03.2021 року, протоколом огляду предметів від 12.02.2021 року, протоколом обшуку від 25.02.2021 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 06.04.2021 року, протоколом огляду документів від 17.06.2021 року, стенограмою до протоколу допиту свідка ОСОБА_15 , та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
5.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
Так, слідчий суддя при вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховує обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за ознаками закінченого замаху в пособництві умисного вбивства, що поставило під загрозу життя та здоров`я людей, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Беручи до уваги те, що матеріали клопотання та кримінального провадження містять протоколи допиту свідка ОСОБА_15 , який будучи допитаним слідчим суддею, повідомив про погрози з боку підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
При цьому ризик незаконного впливу на свідка об`єктивізується з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Враховуючи також те, що на даний час не всі речові докази органом досудового розслідування вилучені, зокрема, знаряддя вчинення кримінального правопорушення, існує ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення в клопотанні необґрунтований та не підтверджений жодними доказами, зокрема, не конкретизовано яким чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
В частині доводів сторони захисту відносно того, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні дитину, слідчий суддя зазначає, що вказані доводи не були підтверджені належними доказами.
5.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що кримінальне правопорушення вчинене із застосування насильства, застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, п.п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо, шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
5.4. Вирішення питання можливості застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за ознаками закінченого замаху в пособництві умисного вбивства, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000570 від 21.10.2020 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 27 (двадцять сім) днів, а саме до 25.08.2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1