Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4230/20
У Х В А Л А

"23" лютого 2021 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в ході розгляду у закритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 152 ч.1, 130 ч.1 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 153 ч.1 КК України, відносно яких застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 152 ч.1. 130 ч.1 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.2, 153 ч.1 КК України. Відносно обвинувачених застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 06 березня 2021 р.

Завершити розгляд кримінального провадження до вказаного строку не надається можливим із поважної причини, оскільки у судове засідання не з`явилася потерпіла, представник потерпілої. Судом у зв`язку із цим визнано неможливим продовження судового розгляду, в ході якого суд мав перейти до допиту обвинувачених.

Відповідно до ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених.

Прокурор просить продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , мотивоване тим, що вони обвинувачуються у вчинені умисних злочинів, відносно кожного із них продовжують існувати ризики, які були встановлені при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п. 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вони не мають міцних соціальних зв`язків, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам, забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків. ОСОБА_4 вчинив нові злочини в період іспитового строку.

Захисники, обвинувачені заперечують проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначають, що прокурором не доведено продовження існування ризиків, на які він посилається, не доведено, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, виконання ними процесуальних обов`язків. Просять змінити запобіжний захід відносно обвинувачений на домашній арешт, покладенні на них обов`язків.

Суд вислухавши учасників судового засідання вважає, відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вони згідно обвинувального акта обвинувачуються у вчинені умисних злочинів, у т.ч. тяжкого злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України (передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років). ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив нові злочини в період іспитового строку. Відносно кожного із них продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України: а саме: незаконно впливати на потерпілу, а відносно ОСОБА_4 також ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи те, що він згідно обвинувального акта раніше судимий, інкриміновані йому злочини вчинив в період іспитового строку.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисників, обвинувачених про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ними процесуальних обов`язків.

Суд зазначає, що стороною захисту не надані докази, нові документи, які б свідчили про істотні зміни, що відбулися із час застосування, продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Не надано також документи, які б свідчили про неможливість продовження тримання обвинувачених під вартою.

Суд визнає, що справжні інтереси суспільства переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 371 ч.2 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснює судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,331,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 23 квітня 2021 р.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23 квітня 2021 р.

У задоволенні клопотання захисників, обвинувачених про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду