Дата документу 09.06.2021 Справа № 311/1878/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 311/1878/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/589/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Василівського районного суду Запорізької області,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)»,

розглянула 9 червня 2021року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 20 травня 2021 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,за наступних обставин.

Так, 16 травня 2021 року, в період часу приблизно з 19 години до 20 години, знаходячись на ґрунтовій дорозі на відстані ? 1300 м, від с. Долинка у напрямку с. Коновалова Василівського району Запорізької області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з прямим умислом та з метою заподіяння смерті останньому, умисно наніс ОСОБА_10 множинну кількість ударів дерев`яною палицею та взутими ногами по голові, обличчю та тулубу, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки, з множинними переламами ребер, яка супроводжувалась розвитком шоку, та від якої настала смерть ОСОБА_10 на місці події, тим самим ОСОБА_8 умисно вбив ОСОБА_10 .

18.05.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню № 0000225за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

До слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 . В клопотанні слідчий вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів до 18.07.2021 року, слідчий суддя вважав встановленим і доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що в сукупності унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає, що застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід є занадто суворим. Суд не взяв до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання. Жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. ОСОБА_8 не має сенсу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, всі свідки вже допитані, а тому відсутній ризик впливу на них. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 20.05.2021 року та ухвалити нову ухвалу, обравши ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків не залишати цілодобово місця свого проживання.

Позиції учасників судового провадження.
Підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

В силу ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На думку колегії суддів, рішення слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою прийнято з дотриманням вищезазначених норм національного та міжнародного законодавства.

Для з`ясування зазначених обставин судом вивчено матеріали провадження, вислухано з цього приводу думку сторін кримінального провадження.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. На докази обґрунтованості пред`явленої підозри слідчий суддя послався в оскаржуваній ухвалі.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Однак, тяжкість підозри не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від суду, суд бере до уваги не лише серйозність висунутої останньому підозри за ч. 1 ст. 115 КК України та суворість очікуваного покарання, у разі визнання особи винною, а і відсутність у ОСОБА_8 сталих соціальних зв`язків.

Отже сукупність наведених обставин вказує на існування певної ймовірності того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій щодо переховування.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України також знайшов своє підтвердження, з урахування того, що потерпіла ОСОБА_11 є матір`ю вбитого ОСОБА_10 , та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив вбивство ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 , мешкають в одному селі з потерпілою, тому ОСОБА_8 може будь-яким способом провокувати у неї бажання змінити або відмовитись від своїх показань, ризик чого з огляду на особу підозрюваного є дійсним та наявним.
Дані про відсутність постійного джерела доходу можуть наштовхнути підозрюваного продовжити злочинну діяльність, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно необґрунтованості певних ризиків, передбачених ст. 177 КК України не знайшли свого підтвердження і під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про необхідність застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та цього не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

В апеляційній скарзі апелянтом не наведені аргументовані підстави на спростування висновків та рішення слідчого судді, а тому доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими відповідно до обставин, встановлених слідчим суддею.

Доводи захисника щодо наявності у ОСОБА_8 постійного місця проживання та відсутності судимостей не здатні спростувати висновки слідчого судді стосовно неможливості на даний час застосування відносно ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

На даній початковій стадії досудового розслідування запобіжний захід у виді тримання ОСОБА_8 під вартою слід визнати ефективним превентивним заходом задля досягнення дієвості кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 20 травня 2021 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4