Справа № 947/9213/21
Провадження № 1-кп/947/668/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обєднанні кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000086 від 28.01.2021 року та за № 0000065 від 13.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч, Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання у м. Одесі, раніше судимого:
?18.12.2012 Лугинським РС Житомирської області за ст. 309 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
?26.12.2014 Вінницьким МС за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, відповідно до ст. 71 КК України приєднано
1 рік по приговору Лугинським РС Житомирської області та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років. Звільнений 10.09.2018 умовно достроково з не відбутим строком 1 місяць 17 днів;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 12.01.2021 року приблизно о 15:00 годині більш точного часу не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебував біля будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та визначив предметом свого злочинного посягання майно, що перебуває в гаражі, розташованому за вищевказаною адресою, який належить потерпілому ОСОБА_6 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 шляхом підбору ключа, відчинив навісний замок, що висів на дверях зазначеного гаражу, тим самим проник до гаражу. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з приміщення гаражу шини літнього сезону, діаметром 17 дюймів, марки «Мишелин», 17/225/60, вартістю 3 010 гривень кожен, загальною вартістю 12 040 гривень, та диски срібного кольору з литого металу, марки «AEZ», у вигляді 10 спиць, діаметром 17 дюймів, вартістю 6 717 гривень кожна, загальною вартістю 26 868 гривень.
Надалі ОСОБА_5 , покинув місце скоєння кримінального правопорушення тим самим таємно викрав вищезазначене майно та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Своїми незаконними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 38 908 гривень.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч.3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщення.
Так, 28.01.2021 приблизно о 05:30 годині, обвинувачений ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії носять таємний характер, переліз через паркан будинку АДРЕСА_3 , та проник через відчинені двері до гаражу, який розташовано на території домоволодіння, звідки таємно викрав зварювальний інвертор «Kende» моделі MS-200, серійний номер 05, вартістю 750 гривень. Однак в подальшому об 05:50 годині, ОСОБА_5 був викритий потерпілим ОСОБА_7 при спробі покинути прибудинкову територію разом з викраденим, у зв`язку з чим з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальних актах, а саме: 12.01.2021 року приблизно о 15:00 годині він таємно викрав з приміщення гаражу який розташований біля будинку АДРЕСА_2 , автомобільні шини та диски, з якими з місця вчинення злочину зник. Крім того, 28.01.2021 року приблизно о шостій годині ранку він переліз через паркан будинку АДРЕСА_3 , та проник через відчинені двері до гаражу з якого таємно викрав зварювальний інвертор, але був помічений потерпілий та не зміг зникнути з місця злочину. У скоєному щиро кається, та просив його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії наступним чином.
-за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.
-за ч.3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, та відсутність обставин які обтяжують покарання,враховуючи вищезазначені обставини,ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів і має умисну форму вини, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі передбаченому санкцією статті обвинувачення, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 вигляді позбавленні волі, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Цивільний позов потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 не заявлявся.
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15,ч.3 ст. 185 КК України та призначити його покарання:
- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
- за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання, а саме: з 28.01.2021 року.
В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_5 під вартою з 28.01.2021 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).
Речові докази: зварювальний інвертор «Kende» модель MS-200, вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1