Справа № 215/2650/21
ВИРОК
28 липня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх / неповнолітніх/ дітей, особою з інвалідністю не є , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.10.2008 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.11.2011 з Криворізької ВК Дніпропетровської області (№80) по відбуттю строку покарання;
- 17.04.2013 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 18.11.2013 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбутий строк покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 17.04.2013 року, та остаточно визначено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 12.05.2014 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України частково приєднане покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 18.11.2013, та до відбуття призначено 5 років позбавлення волі; звільнений з Софіївської ВК Дніпропетровської області № 45 постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 13 днів;
- 03.07.2017 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.05.2014 та остаточно до відбуття 4 роки 3 місці позбавлення волі; 04.01.2021 звільнений по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3
Обвинувачений ОСОБА_3 31.03.2021, близько о 13.00 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту «Інтернат» по вул. Сергія Колачевського в Тернівському районі м. Кривого Рогу зустрів малознайомого йому гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в нього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, а саме, заволодіння перфоратором електричним Dnipro M, RH-98 Q, чорного кольору, потужністю 980 Вт, який лежав у пластиковому кейсі чорного кольору, який належить на праві власності потерпілому.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_3 попрохав надати йому у користування вказаний перфоратор, під вигаданим приводом використання у побуті, заздалегідь не бажаючи його повертати. В свою чергу, ОСОБА_5 , будучи переконаним у правомірних діях ОСОБА_3 , добровільно передав останньому перфоратор електричний Dnipro M, RH-98 Q, чорного кольору, потужністю 980 Вт, який був у робочому стані. Після чого, ОСОБА_3 , отримавши від потерпілого вказаний перфоратор та продовжуючи діяти з метою реалізації свого злочинного умислу, повідомив ОСОБА_5 , що поверне йому перфоратор протягом декількох годин.
Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи перфоратор електричний DniproM, RH-98 Q, чорного кольору, потужністю 980 Вт, який лежав у пластиковому чорному кейсі з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном, яким він заволодів, на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальний збиток на суму 1113,33 грн.
Ці умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно взяв у потерпілого перфоратор та не повернув.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності в якій зазначив, що претензій до обвинуваченого не має.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого: ч. 2 ст.190 КК України , за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючою покарання обставиною, згідно п.1 ч.1 ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, не одружений, не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх/ дітей, не працює, характеризується посередньо, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з квітня 2013 з приводу вживання опіоідів зі шкідливими наслідками, в травні 2014 знятий з нагляду через відсутність відомостей, інвалідом не являється.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як високий. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення збоку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого, обраний ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2021 втратив свою дію 22.06.2021 року.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: перфоратор електричний DniproM, RH-98 Q, чорного кольору, потужністю 980 Вт, який згідно розписки знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити в користуванні потерпілого.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: