1Справа № 335/7740/20 1-кс/335/1510/2021
УХВАЛА
В судовому засіданні ОСОБА_3 просив призначити йому адвоката за рахунок держави.
Вислухавши ОСОБА_3 , думку прокурора щодо заявленого клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ст. 49 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: 1) відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; 2) підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; 3) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його. Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу(установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні. Постанова (ухвала) про доручення призначити адвоката негайно направляється відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, і є обов`язковою для негайного виконання. Невиконання, неналежне або несвоєчасне виконання постанови (ухвали) про доручення призначити адвоката тягнуть відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, законодавець поклав обов`язок на слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд забезпечувати у окремих випадках участь захисника у кримінальному провадження особам, які мають статус підозрюваного або обвинуваченого.
Крім того, відповідно до ст. 3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.
Також, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.
Як вбачається з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», звернення про надання одного з видів правових послуг, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
Частина 1 ст. 19 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» передбачає, що у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , як учасник по розгляду скарги є заявником по скарзі, отже має статус скаржника, тому законних підстав щодо залучення йому захисника за рахунок держави саме в провадженні по розгляду скарги немає, отже клопотання задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 49, 52, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1