Справа № 191/3338/17
Провадження № 1-кп/191/233/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001321 від 15.07.2017 року відносно: ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, працюючого охоронцем в ТОВ «АТБ-маркет», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторони обвинувачення

- прокурора ОСОБА_4 ,

- потерпілого ОСОБА_5 ,

- представника потерпілого ОСОБА_6

- обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
15 липня 2017 року, приблизно в 00.10 годин, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_8 , здійснивши покупки, вийшли з магазину «Продукти-201» ТОВ АТБ-Маркет, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Садова, 110, де між ними виник усний конфлікт, на ґрунті того, що ОСОБА_8 побачила біля входу у вказаний магазин свого знайомого ОСОБА_9 , й у неї виникло бажання вжити разом з ОСОБА_9 алкогольних напоїв.
В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_3 не бажаючи вживати алкоголь з ОСОБА_9 , став ображати, принижувати та тягнути ОСОБА_8 від магазину в бік її місця проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час сварку між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 спостерігали ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_10 , які перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, стояли біля входу в магазин «Продукти-201» ТОВ АТБ-Маркет, та спілкувалися між собою, та яких обурила поведінка ОСОБА_3 відносно ОСОБА_8 з метою припинення дій ОСОБА_3 , які принижували ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 підійшли до ОСОБА_3 та зробили йому усне зауваження на його поведінку. ОСОБА_3 на зауваження з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відреагував агресивно та між ними виникла усна сварка, в ході якої ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_5 й ОСОБА_9 з іншого боку, висказували усні образи та принижували один одного. Під час сварки у ОСОБА_3 , з метою помсти за нанесені йому образи, виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 умисних тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , 15 липня 2017 року приблизно о 00.25 годин, усвідомлюючи, що внаслідок його дій можуть наступити тяжкі наслідки у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння, та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 , маючи при собі в кишені одягнених на ньому шортів розкладний ніж, дістав вказаний ніж, та утримуючи його в правій руці умисно наніс ОСОБА_5 один тичковий колотий удар ножем в передню поверхню черевної стінки, в ліву клубову область.
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодженні у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення живота в лівій клубовій області з евентрацією та поранення тонкого кишечника, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 15.07.2017 року приблизно о 00.10 годин, перебуваючи біля магазину «Продукти -201» ТОВ АТБ Маркет, розташованого за адресою: м. Синельникове вул. Садова, 110, разом з ОСОБА_8 , у нього виник конфлікт з останньою, так як ОСОБА_8 бажала вжити алкоголь разом з ОСОБА_11 , якого вони зустріли також біля АТБ. Під час конфлікту він почав штовхати ОСОБА_8 у спину, щоб вона йшла разом з ним до неї додому. За їх конфліктом спостерігали потерпілий разом зі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Потім підійшов потерпілий та ОСОБА_9 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння та зробили йому зауваження, почалась словесна перепалка, під час якої він наніс удар ножом в ліву частину живота ОСОБА_5 . У скоєному щиро кається. Відшкодував повністю матеріальні збитки у розмірі 6000 грн та моральні в розмірі 50000 грн. Уточнений цивільний позов в розмірі 50000 грн визнає в повному обсязі та зобов`язується сплати протягом трьох місяців.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що літом у 2017 році приблизно о 00.00 годині, перебуваючи в стані сп`яніння, біля АТБ маркет в м. Синельникове, він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зустріли обвинуваченого та ОСОБА_8 між яким сталася штовханина. Він разом зі ОСОБА_9 підійшов до обвинуваченого з метою зробити зауваження, почався словесний конфлікт. Обвинувачений одразу наніс йому один тичковий удар ножом в ліву частину живота. Одразу разом з ОСОБА_10 він пішов на прийомний пункт в лікарню. Матеріальна шкода відшкодовано йому в повному обсязі від цивільного позову в цій частині відмовляється. Уточнив цивільний позов про стягнення моральної шкоди та просить задовольнити в сумі 50000 грн, оскільки 50000 грн йому вже відшкодовано обвинуваченим. Просить не позбавляти волі обвинуваченого, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Суд засвоїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні. Він діяв з прямим умислом. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудним та повнолітньою особою. Кваліфікуючою ознакою пред`явленого в обвинуваченні злочину є спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Вина ОСОБА_3 в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, як обставину, що пом`якшує покарання за скоєне.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого: який раніше не судимий, працевлаштований, має позитивні характеристики з місця проживання та роботи, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікаря психіатра та нарколога, повне відшкодування матеріальних збитків та часткове відшкодування моральної шкоди, позицію потерпілого, який просив не позбавляти свободи обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, відшкодування збитків, позицію потерпілого, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні. Необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 121 КК України але в мінімальному розмірі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків згідно ст.76 КК України.
Провадження по цивільному позову в частині стягнення матеріальної шкоди суд вважає за необхідне закрити відповідно до п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з повним відшкодуванням збитків обвинуваченим та відмовою потерпілого від позову в цій частині.
Вирішуючи уточнений цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн. суд приходить до наступних висновків.
Статтею 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має керуватися засадами розумності, виваженості, та справедливості.
Суд вважає, що під час судового розгляду було доведено факт отримання ОСОБА_5 фізичного болю та фізичних і моральних страждань, оскільки останній переніс хірургічне втручання, тривалий період перебував на стаціонарному лікуванні, тривалий час не міг вести нормальне, активне життя, потребував зовнішньої допомоги.
Також ОСОБА_5 отримав і душевні страждання, яких зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_3 , оскільки саме через неправомірні дії останнього потерпілий залишається обмеженим в трудовій продуктивності, має порушення фізичної та психоемоційної сфери.
Тому фізичні та душевні страждання ОСОБА_5 суд оцінює в 50 000 гривень та вважає, що така сума є виваженою, розумною та справедливою в даному випадку з урахуванням тяжкості отриманих тілесних ушкоджень та пережитих душевних, фізичних страждань.
На підставі вищевикладеного, вимоги за уточненим цивільним позовом слід задовольнити повністю.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувалися

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Провадження по цивільному позову в частині стягнення матеріальних збитків закрити.
Уточнений цивільний позов ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Синельникове Дніпропетровської області на користь ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Синельникове Дніпропетровської області моральну шкоду в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень. 00 копійок.
Речові докази, а саме: чоловічу кофту сірого кольору, квитанція № 110597 ( т.3 а.с. 42), джинсові шорти синього кольору, вовняну футболку сірого кольору хустку бежевого кольору - квитанція № 110596 ( т.3 а.с. 127), розкладний ніж та три паперові конверти квитанція № 110595, які знаходиться на зберіганні в камері схову Синельниківського ВП знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1