Справа № 158/591/21
Провадження № 1-кп/0158/133/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000248 від 07.04.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки смт. Демидівка, Млинівського району Рівненської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючої, одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В

06 квітня 2020 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на кухні своєї квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, під час раптово виниклого словесного конфлікту із ОСОБА_4 , нанесла останній один сконцентрований удар кухонним ножем в область живота справа, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з наскрізним пошкодженням правої долі печінки, внутрішньочеревною кровотечею (рана розміром 2,0х 1,0 см з рівними краями знаходиться на шкірі передньої стінки живота в ділянці правого підребер`я), котре, згідно висновку судово-медичної експертизи № 384 від 21.05.2020, за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, тобто заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

09 квітня 2021 року між прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_6 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до умов даної угоди, прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, правової кваліфікації діянь обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України; обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Окрім того, угодою визначено покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачена ОСОБА_5 , її захисник адвокат ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Разом з тим, захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 просив суд при застосуванні до його підзахисної положень ст.75,76 КК України врахувати, що остання офіційно працює за межами України, а саме у Республіці Польща, а тому, у разі затвердження угоди та покладення на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, зможе виконувати п.1 вказаної статті лише 1 раз на 3 місяці.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні щодо затвердження угоди про визнання винуватості не заперечила та вказала, що будь-яких претензій морального або ж матеріального характеру до обвинуваченої немає; просила суд не застосовувати суворої міри покарання до обвинуваченої.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про визнання винуватості, дійшов наступних висновків.

В силу п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Окрім того, суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Також суд приймає до уваги надану письмову згоду потерпілої ОСОБА_4 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, та визначені в межах санкцій ч. 1 ст. 121 КК України. Таким чином, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.

Керуючись статтями 314, 374, 376, 394, 468, 472, 473-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 квітня 2021 року, укладену між прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , з участю її захисника адвоката ОСОБА_6 .

Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично, а саме один раз на три місяці з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2020 року - скасувати.

Речові докази у справі, а саме: три кухонні ножі, які поміщено до двох спецпакетів №7075845 та №7075844; речовина бурого кольору, схожа на кров, яку поміщено на бинт до паперового конверту коричневого кольору; сліди рук, які поміщено до спецпакету №4400354; рушник білого кольору із слідами речовини бурого кольору, який поміщено до спецпакету №INZ4038651; кофта сірого кольору, яку поміщено до спецпакету №4447857; змиви рук у гр. ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту коричневого кольору; футболка темно-синього кольору, в яку була одягнена ОСОБА_4 06.04.2020 року при нанесенні їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , на якій спереду справа наявний проріз довжиною близько 1 см., що поміщена до паперового конверту - знищити.

Відеозапис огляду місця події, записаний на оптичний диск DVD-R із надписом «Відео огляду місця події 06.04.2020 за адресою: АДРЕСА_2 » - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч