ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 522/4073/21
1-кп/522/1308/21

24 червня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2021 за № 0000065 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдови, громадянина Республіки Молдовы, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

31.01.2021 року о 05 годині 37 хвилин, ОСОБА_9 , знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Старосінна площа, кут провулку Вознесенського, де помітив раніше незнайому йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка через погодні умови впала та опинилась на землі. В цей час у ОСОБА_9 , раптово виник злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання він визначив мобільний телефон, який тримала в руках ОСОБА_4 .
Для безперешкодної реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, розуміючи при цьому, що він має фізичну перевагу, Прейда вирішив під приводом надання допомоги потерпілій, підійти до неї та після чого шляхом ривка, вирвати з її руки мобільний телефон, а саме «iPhone 11» в корпусі пурпурного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 27 000 гривень, щоб остання не змогла чинити будь-який опір.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи які саме дії йому необхідно виконати, для безперешкодного заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , діючи відкрито підійшов до потерпілої ОСОБА_4 та під приводом допомогти взяв її за руку, щоб підняти, але не надавши їй можливості встати зненацька для неї, відштовхнув її назад, в область обличчя, вільною своєю рукою, у зв`язку з чим потерпіла впала, знову опинившись на землі.
Після чого ОСОБА_9 , шляхом ривку вирвав з руки потерпілої її мобільний телефон саме «iPhone 11» в корпусі пурпурного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 27 000 гривень, та швидко направився в протилежну від неї сторону.
Разом з викраденим майном, не бажаючи бути викритим. ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Вказаним кримінальним правопорушенням, потерпілій ОСОБА_4 , спричинено матеріальний збиток на загальну суму 27 000 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину визнав повністю, в ході допиту підтвердив, що відкрито заволодів мобільним телефоном належним потерпілій за обставин, викладених у обвинувальному акті та зазначив, що у скоєному щиро розкаюється. Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином ОСОБА_9 визнав у повному обсязі.
За відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та стосуються вирішення процесуальних питань.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_11 злочину за вказаних вище обставин, а його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, вік та особу винного, який раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає - щире каяття.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання в межах передбачених у санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк.
Разом з цим, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, визнав вину у вчинені злочину, щиро розкаявся, наявності обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що обтяжують його, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства та його може бути звільнено від відбування покарання з випробування на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, згідно зі ст. 76 КК України.
При вирішенні заявлених позовних вимог потерпілої ОСОБА_4 суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 майнової шкоди, заподіяної злочином в сумі 27 000 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він є обґрунтованим та розмір матеріальної шкоди підтверджується встановленими в ході судового розгляду обставинами.
Вимоги потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди, заподіяної злочином, на підставі норм ст.1167 ЦК України підлягають задоволенню частково.
Так, дійсно в ході розгляду встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_4 зазнала фізичних та душевних страждань. Разом з цим, при визначені розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої суд, з урахуванням роз`яснень наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості і враховує характер і обсяг страждань (душевних, психічних тощо) потерпілої, характер немайнової шкоди (її тривалість, можливості відновлення), а також тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для їх відновлення, а також матеріальне становище обвинуваченого.
З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_4 підлягають задоволенню частково, а саме: в сумі 10 000 гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Питання про речові докази вирішити судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 174, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_13 винним у вчинені злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_13 відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України наступні обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в сумі 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Скасувати арешт з куртки чорного кольору, з капюшоном, білою лейбою, прошита вздовж нитками, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 11 лютого 2021 року.
Речові докази:
- куртку чорного кольору, з капюшоном, білою лейбою, прошита вздовж нитками в спеціальному пакеті №INZ4018853 - повернути власнику - ОСОБА_12
- 2 DVD диски з відеозаписами з камер відео спостереження за адресою: м.Одеса, пл. Старосінна та за адресою: м.Одеса, пл. Привокзальна, 2, зберігати при матеріалах кримінального провадження.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді тримання від вартою, змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення, а саме: перебування під вартою в період з 04.02.2021 до 24.06.2021.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень встановлених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1