Провадження № 11-кп/4820/215/21
Справа № 688/831/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з приміщенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 24 серпня 2019 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком
ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносілка Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, неодруженого, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій, особи з інвалідністю І-ї групи підгрупи А,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 ухвалено рахувати з дня фактичного звернення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_8 у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_12 до ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 200 000 грн у відшкодування завданої їй моральної шкоди, та 300 000 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої малолітньому сину ОСОБА_12 .
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 2 512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) гривень 15 коп.
Знято арешт накладений на автомобіль марки «Аudі 80», р.н. НОМЕР_1 , відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2019 року.
Речові докази:
-автомобіль марки «Аudі 80», р.н. НОМЕР_1 , який поміщено на відповідальне зберігання на територію майданчика тимчасового у тримання ГУНП в Хмельницькій області (м. Шепетівка вул. Старокостянтинівське шосе, 31), ухвалено повернути законному володільцю ОСОБА_11 ;
-пару кросівок, вилучених із автомобіля «Аudі 80», р.н. НОМЕР_1 , ухвалено повернути власнику ОСОБА_13 ;
- змиви із керма, ручки коробки передач ухвалено знищити.
За вироком суду, 23 серпня 2019 року близько 21 год 40 хв ОСОБА_11 у порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306 (далі Правила дорожнього руху) на автодорозі «Шепетівка-Чуднів-Бердичів» від міста Шепетівки в напрямку села Судилків Шепетівського району Хмельницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Аudі 80», д.н. НОМЕР_1 , в салоні якого перевозив пасажира ОСОБА_14 .
Рухаючись на ділянці 0 км + 96 м вказаної автодороги, ОСОБА_11 у порушення вимог пунктів 1.5, 2.3(б), 1.10 (термін узбіччя) 12.1 Правил дорожнього руху, наближаючись до заокруглення дороги ліворуч, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не врахував дорожні умови, ширину проїзної частини, її заокруглення, габарити керованого ним транспортного засобу, не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним. У результаті цього допустив виїзд на праве по ходу руху узбіччя, що призвело до втрати поперечної стійкості автомобіля (занос), з подальшим виїздом на ліве узбіччя та лівий кювет, де відбулося перекидання автомобіля з подальшим зіткненням з опорою лінії електропередач.
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир «Аudі 80», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден на поверхні шиї справа, тринадцяти саден на поверхні правого передпліччя, синця на тильній поверхні правої кисті, садна на поверхні правого плечового суглобу, тупої закритої внутрішньочерепної травми з крововиливом під м`яку оболонку лобного полюса правої півкулі головного мозку, садна на поверхні лоба справа, садна в правій виличній ділянці голови, тупої закритої травми грудної клітини з переломами чотирьох ребер правої половини грудної клітини, з розривами обох легенів та двобічним гемопневмоториксом, саден та підшкірних крововиливів задньої поверхні грудної клітки, які мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті ОСОБА_14 на місці події.
Порушення ОСОБА_11 вимог п.п.1.5, 1.10 (термін узбіччя), 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_14 .
Порушення ОСОБА_11 вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння, у якому він керував транспортним засобом, характеризують його фізіологічний стан, який сприяв порушенню обвинуваченим вищезазначених норм Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просив вирок Шепетівського міськрайонного суду від 23 вересня 2020 року змінити та призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України.
Уважав, що вирок місцевого суду є незаконним та необґрунтованим в частині призначеного йому покарання.
Звертав увагу на стан його здоров`я після ДТП та те, що він не має можливості самостійно обслуговувати себе і тому потребує постійного стороннього догляду. Такий догляд включає те, що особа, яка йому допомагає, щоденно виконує певні функції з метою життєзабезпечення його існування.
Зазначав, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що він вчинив неумисне кримінальне правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому та визнав свою вину.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_6 проти апеляційної скарги обвинуваченого; думку потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які заперечили проти апеляційної скарги і наполягали на реальному покаранні обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наступне.

Згідно вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України, за наведених у вироку обставин підтверджуються зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, ніким з учасників провадження не оспорюються, тому вирок суду в цій частині відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не переглядається.

Дії ОСОБА_11 суд першої інстанції правильно кваліфікував за ч.2 ст.286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.65 КК України, належним чином умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і відомості, що характеризують обвинуваченого.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_11 призначено у відповідності з вимогами ст.65 КК України.

Обираючи вид покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд першої інстанції повною мірою врахував всі обставини, зокрема, й ті, на які посилається обвинувачений ОСОБА_11 .

Ураховано, що ОСОБА_11 уперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та військової служби, яку проходив до дорожньо-транспортної пригоди, має інвалідність 1-ї групи підгрупи А, є учасником бойових дій, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Повне визнання ним вини у вчиненому та щире розкаяння обґрунтовано визнано обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України.

Водночас узято до уваги позицію потерпілих, які в суді першої та апеляційної інстанції вважали за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_11 суворий захід примусу у виді реального покарання.

Окрім того, наголошено, що ОСОБА_11 у населеному пункті керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до ст.67 КК України визнано обставиною, що обтяжує покарання, і цим самим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, створивши серйозну загрозу життю і здоров`ю для його учасників, його протиправні дії призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді смерті людини.

Також суд першої інстанції врахував і стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Усі встановлені судом першої інстанції обставини, в їх сукупності, давали суду підстави для призначення обвинуваченому покарання в межах ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, але вище її нижньої межі, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Колегія суддів уважає, що таке рішення є переконливим та призначене судом першої інстанції покарання, яке слід відбувати реально, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 про можливість його звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України не можуть бути задоволені.

Підстав для застосування ст.75 КК України колегія суддів не вбачає з огляду на відсутність достатньої сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при цьому визначальною уважає й позицію потерпілих щодо покарання.

З урахуванням зазначеного та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , обставин вчиненого злочину, характеру грубого порушення ним Правил дорожнього руху України в стані алкогольного сп`яніння, який свідчить про те, що у момент вчинення злочину його дії являли собою потенційну небезпеку для життя та здоров`я інших осіб, відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Призначене покарання судом першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а доводи обвинуваченого та його захисників, що покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого внаслідок його суворості, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст.373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2020 року щодо ОСОБА_11 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4