ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 676/6116/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/277/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши 19 серпня 2021 р. у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі Тернопільського апеляційного суду в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької обл. від 19 травня 2021 р.,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької обл. від 19 травня 2021 р. відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту на майно, повернення майна та визнання незаконною ухвали слідчого судді.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_7 не довів, а місцевий суд не встановив, що гроші в сумі 2500 доларів США, що були предметом кримінального правопорушення, були та/або є його власність.

Не погоджуючись з таким рішенням місцевого суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою:

- визнати незаконною ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької обл. від 17 травня 2018 р. про надання дозволу на проведення обшуку у зв`язку з порушенням таємниці нарадчої кімнати, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства;

- скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької обл. від 04 вересня 2018 р. тимчасово вилучених грошових коштів в розмірі 2500 доларів США, купюри номіналом по 100 доларів США кожна (25 штук), які були вилучені у апелянта під час проведення обшуку в квартирі квартирі АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ГУНП в Хмельницькій області повернути це майно володільцю ОСОБА_7 ;

- в ході апеляційного розгляду дослідити ряд долучених до справи доказів.

На думку апелянта, суд першої інстанції, ухвалюючи відмовити у визнанні незаконною ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/10947/18 (провадження №1-кс/686/4994/18 від 17.05.2018) взагалі не вмотивував та не обґрунтував судового рішення, чим порушив ст. 370, п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України.

Крім цього зазначає, що така відмова позбавила скаржника доступу до правосуддя, так як право на доступ до суду включає в собі не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом (рішення ЄСПЛ у справах Мултіплекс проти Хорватії, заява №58112/00, п. 45, та Кутіч проти Хорватії, заява №48778/99, п. 25)

На переконання апелянта, суд першої інстанції, відмовляючи у скасуванні арешту на майно порушив вимоги ч. 4 ст. 174 КПК України, згідно якої суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту на майно.

Клопотання скаржника про скасування арешту майна та його повернення зумовлене тим, що реєстр матеріалів кримінального провадження в порушення вимог ст. 109 КПК України не містить реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а також часу їх проведення, види заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування, а тому суд першої інстанції, ухвалюючи рішення 23 червня 2020 р. про закриття кримінального провадження, не був проінформований про прийняття таких процесуальних рішень.

Одним із доводів апеляційної скарги є те, що місцевий суд, відмовляючи у скасуванні арешту на майно, порушив вимоги ч. 2 ст. 174 КПК України, якою зобов`язано саме суд першої інстанції скасувати арешт майна, якщо буде доведено, що арешт накладено необґрунтовано.

Зазначає, що місцевий суд залишив недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, не надавши їм оцінку згідно вимог ст. 94 КПК України, та які підлягають доказуванню згідно ст. 91 КПК України.

На переконання апелянта, у клопотанні про накладення арешту на майно від 17 травня 2018 р. сторона обвинувачення визначає ОСОБА_7 як володільця майна, на яке накладається арешт, посилаючись на положення ч. 3 ст. 170 КПК України.

Вказує, що протокол огляду, помітки та вручення грошей від 16.05.2018 не є первинним бухгалтерським документом, що підтверджує належність 2500 доларів США Управлінню служби безпеки в Хмельницькій області.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, суддя місцевого суду цих вимог дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що, перебуваючи на посаді заступника начальника Хмельницького відділу поліції - начальника слідчого відділу, на якого з 23.01.2018 р. покладено тимчасове виконання обов`язків заступника начальника Кам`янець-Подільського відділу поліції - начальника слідчого відділення, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, в порушення вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 3, 7, 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого законом порядку здійснення службовими особами органів державної влади своїх повноважень і бажаючи їх настання, діючи як керівник органу досудового розслідування, який відповідно до п.п. 1, 3, 6 ч. 2 ст. 39 Кримінального процесуального кодексу України має право включати себе до складу слідчої групи, давати слідчому письмові вказівки та здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 16.05.2018 близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні Кам`янець-Подільського ВП ГУ НП в Хмельницькій області, що знаходиться за адресою: 32300, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Шевченка, 27, біля кабінету №15 одержав для себе від громадянина ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, що згідно офіційного курсу, встановленого Національним банком України, станом на 16.05.2018 р. становить 65527 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 2 копійки, за закриття кримінального провадження №0000717 від 03.05.2018 р., за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з метою не притягнення ОСОБА_8 і його співслужбовців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності в рамках вищевказаного провадження, тобто в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третіх осіб, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області у справі №676/6116/18 (1-кп/689/59/20) від 23 червня 2020 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження задоволено; кримінальне провадження №0000102, відомості про яке 14.05.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, закрито на підставі пункту 10 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України (т.3 а.с. 230-239).

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду у справі №676/6116/18 (11-кп/817/268/20) від 17 грудня 2020 року апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Хмельницького гарнізону ОСОБА_11 залишено без задоволення, а ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2020 року - без змін (т.4 а.с. 74-77).

Ухвалою Верховного Суду у справі №676/6116/18 від 15 березня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 (т.4 а.с.114-116).

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.09.2018 року (1-кс/686/9420/18) накладено арешт у кримінальному провадженні №0000102 на тимчасово вилучені грошові кошти в розмірі 2500 доларів США, купюри номіналом по 100 доларів США кожна (25 штук), наступних номерів та серій: LB 21903852 H, LB 92116459 J, HB 29827465 R, HF 59327897 E, HB 38618984 K, HB 15238908 N, KB 17700015 G, HB 97222847 N, HB 31611784 R, KB 92090176 J, HB 09942134 L, HD 24637412 A, KF 27844386 A, HA 02109027 B, HD 97390116 A, HD 41448688 A, KL 76099296 B, KB 65718723 G, HH 98157882 A, AG 04208233 A, HB 98101897 F, KB 61502127 L, FL 37345809 B, BG 35178064 A, AA 60816721 A, при огляді яких на поверхні купюр виявленні світіння барвника яскравого жовто-зеленого кольору, які були вилучені під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , шляхом тимчасового позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування, з метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження вищевказаного майна (т.1 а. с. 141).

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 06.09.2018 року у справі 686/10947/18 (11-сс/792/464/18) ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 04.09.2018 року про накладення арешту на тимчасово вилучені грошові кошти в розмірі 2500 доларів США та інше майно залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення (т.1 а.с. 156-162).

У березні 2021 ОСОБА_7 звернувся до Ярмолинецького районного суду Хмельницької обл. з клопотанням про скасування арешту на майно, повернення майна та визнання незаконною ухвали слідчого судді. Просив суд визнати незаконною ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/10947/18 (провадження №1-кс/686/4994/18 від 17.05.2018 року про надання дозволу на проведення обшуку в зв`язку з порушенням таємниці нарадчої кімнати, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства; скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 04.09.2018 року у справі №686/10917/18, на тимчасово вилучені у кримінальному провадженні №0000102 грошові кошти в розмірі 2500 доларів США.

Суддя місцевого суду вирішив дане клопотання відповідно до ч. 5 ст. 534 КПК України. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачене цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 закрите.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: 5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначає суддя місцевого суду у оскаржуваній ухвалі, ОСОБА_7 не довів, а суд не встановив, що гроші у сумі 2500 доларів США, що були предметом кримінального правопорушення, були та/або є його власністю, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, оскільки матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували протилежне.

Відповідно до протоколу огляду, помітки та вручення грошей від 16.05.2018 року на виконання постанови військової прокуратури Хмельницького гарнізону №9/99т вих. 18 від 15.05.2018 року щодо контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту із використанням спеціальних хімічних речовин та грошових коштів, з метою виявлення та фіксації слідів тяжкого злочину в присутності заявника ОСОБА_12 складено протокол про проведення огляду, обробку (помітку) та вручення грошових коштів в сумі 2500 доларів США (25 купюр номіналом по 100 доларів США), які належать Управлінню СБ України у Хмельницькій області, у зв`язку із перевіркою заяви про злочин з приводу вимагання у нього грошових коштів ОСОБА_7 за не притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Протокол містить перерахунок серій та номерів усіх купюр, копії яких є складовою частиною протоколу.

Зі змісту ухвали місцевого суду вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_7 надав пояснення, під час яких відмовився висловити свою власну позицію про те, чи був він на момент вилучення власником спірних грошових коштів, лише обмежився поясненнями про те, що у його житлі їх вилучено, а отже він фактично є володільцем.

Проте, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор стверджує про належність даних коштів Управлінню СБ України у Хмельницькій обл., що, на думку судді місцевого суду, підтверджуються документально, а саме, відповідно до протоколу огляду, помітки та вручення грошей від 16.05.2018, грошові кошти в сумі 2500 доларів США (25 купюр номіналом по 100 доларів США) належать Управлінню СБ України у Хмельницькій області.

На підставі зазначеного, місцевий суд, на думку колегії суддів апеляційного суду, прийняв обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 .

Інші доводи апелянта та докази на їх підтвердження апеляційний суд не оцінює, оскільки це виходить за межі повноважень, що надані апеляційному суду при розгляді апеляційної скарги. У тому числі, суд не оцінює доводи та докази щодо незаконності ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.09.2018 року (1-кс/686/9420/18) про накладення арешту, щодо законності ухвали про надання дозволу на проведення обшуку.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого суддя, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому зазначеним Кодексом.

Так, ОСОБА_7 скористався своїм правом на апеляційне оскарження вищенаведеної ухвали слідчого судді, в результаті чого Апеляційний суд Хмельницької області ухвалою від 06.09.2018 року у справі 686/10947/18 (11-сс/792/464/18) ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 04.09.2018 року про накладення арешту на тимчасово вилучені грошові кошти в розмірі 2500 доларів США та інше майно залишив без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення.

Враховуючи викладені обставини, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту на майно, повернення майна та визнання незаконною ухвали слідчого судді залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 419, ч. 6 ст. 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької обл. від 19 травня 2021 р., якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту на майно, повернення майна та визнання незаконною ухвали слідчого судді, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 6 ст. 539 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді