Справа № 712/5002/21
Провадження №1-кс/712/2675/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

06 травня 2021 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично знаходився під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Заборонити користування, відновлення, відчуження та будь-яку зміну права власності арештованого майна до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області розслідується кримінальне провадження №0001112 від 01 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.04.2021 року близько 16.00 год. водій автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу буд. №135 вул. Черкаська с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області розпочав рух вперед та здійснив наїзд на лавку, на якій перебували гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП ОСОБА_6 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.

В ході проведення 30 квітня 2021 року огляду місця події на ділянці прилеглої території буд. №135 по вул. Черкаська с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області в м. Черкаси, було оглянуто місце пригоди, а також автомобіль марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому було встановлено наявність наступних пошкоджень внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, а саме пошкодження переднього бамперу, переднього державного номерного знаку, передня захисна дуга.

По завершенню огляду вищевказаний транспортний засіб направлено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за адресою м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104.

Так як транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а саме наїзду на пішохода, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто підпадає від вимоги ст. 98 КПК України, постановою слідчого було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Для встановлення істини у кримінальному провадженні є необхідність у збереженні речового доказу.

В ході досудового розслідування виникає необхідність в призначенні ряду судових експертиз, а саме проведення експертизи технічного стану транспортного засобу вище вказаного автомобіля та судової автотехнічної експертизи. Для проведення даних експертиз є необхідність у зберіганні даного транспортного засобу на спеціальному майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Зберігання автомобіля поза межами спеціального майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Головного управління Національної поліції в Черкаській області унеможливить проведення даних експертиз, так як буде фактична можливість втручання до елементів та деталей автомобіля, що призведе до спотворення істини у кримінальному провадженні.

Таким чином в ході досудового розслідування зібраними доказами було встановлено, що автомобіль марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично знаходився під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим даний автомобіль було оглянуто та описано, так як він містить на собі сліди кримінального правопорушення. Викладене є прямою підставою для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області розслідується кримінальне провадження №0001112 від 01 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.04.2021 року близько 16.00 год. водій автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу буд. №135 вул. Черкаська с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області розпочав рух вперед та здійснив наїзд на лавку, на якій перебували гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП ОСОБА_6 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.

В ході проведення 30 квітня 2021 року огляду місця події на ділянці прилеглої території буд. №135 по вул. Черкаська с. Сагунівка Черкаського району Черкаської області в м. Черкаси, було оглянуто місце пригоди, а також автомобіль марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому було встановлено наявність наступних пошкоджень внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, а саме пошкодження переднього бамперу, переднього державного номерного знаку, передня захисна дуга.

По завершенню огляду вищевказаний транспортний засіб направлено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за адресою м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104.

Так як транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а саме наїзду на пішохода, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто підпадає від вимоги ст. 98 КПК України, постановою слідчого було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Для встановлення істини у кримінальному провадженні є необхідність у збереженні речового доказу.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.1 ст. 316 КПК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 КПК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.ч.1-6 ст. 319 КПК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заборонено будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійсненим на підставі закону.

З огляду на те, що автомобіль, є знаряддям кримінального правопорушення, містить на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, являється речовим доказом по справі, яке має істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, з метою недопущення втрачання речових доказів, та з запобіганням в подальшому їх знищення, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого, що у разі не накладення на дане майно арешту воно може бути знищено, тому є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам відчуження цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задоволити.

Накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично знаходився під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди.
Заборонити користування, відновлення, відчуження та будь-яку зміну права власності арештованого майна до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1