Справа № 308/1208/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
перекладача ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000071 від 06.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст.307 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_7 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
На розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000071 від 06.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст.307 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_7 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.
Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурором подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та ОСОБА_7 . Клопотання обґрунтовані наступним. Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюються у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст.307 Кримінального кодексу України. Обґрунтованість підозри стверджується здобутими в ході досудового слідства доказами, зокрема проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, допитами свідків, протоколами обшуків та іншими проведеними слідчими діями. Строк тримання під вартою вказаних обвинувачених спливає 20.04.2021. Доцільність у продовженні тримання під вартою вказаних обвинувачених обумовлена необхідністю запобігти ризикам, зокрема:
-ризику переховування від слідства та суду;
-ризику можливого незаконного впливу на свідків злочину та інших обвинувачених;
-перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та наявність можливості вчинити інше кримінальне правопорушення;
-продовження злочинної діяльності.
Також вказує на відсутність в ОСОБА_4 постійного місця роботи, наявність репутації особи, яка схильна до протиправної діяльності.
При цьому у відношенні всіх обвинувачених прокурор вказує на тяжкість покарання, яке загрожує останнім у разі визнання їх винними та усвідомлення обвинуваченими цього факту, що і може призвести до продовження протиправної діяльності.
Окрім того звертає увагу суду на реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються вказані особи.
У судовому засіданні з розгляду даного кримінального провадження прокурор підтримав вказані клопотання, та просив їх задовольнити. У відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 додав, що такий являється організатором злочинної групи, відтак враховуючи наявність ризиків, вважає що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_12 , заперечувала проти клопотання сторони обвинувачення та просила суд відмовити в задоволенні клопотання. При цьому зауважила, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у визначеному судом розмірі, є надмірним та непосильним для підзахисного. Застава має бути реальною, вона повинна відповідати тому розміру, який повинен внести обвинувачений. Захисник вважає, що визначений судом розмір застави суперечить меті обраного запобіжного заходу. Разом з тим, адвокат просила суд взяти до уваги, що її підзахисний має інвалідність та підвищений артеріальний тиск.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_10 , заперечував проти клопотання сторони обвинувачення та просив суд відмовити в задоволенні такого клопотання. При цьому виклав свою позицію у запереченнях, які подав через канцелярію суду. У запереченнях на клопотання захисник зазначає, що такі не підлягає задоволенню з наступних підстав. Прокурором не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необхідність продовження ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ризики, наведені у клопотанні, є неконкретними та непідтвердженими певними доказами (тобто обгрунтованими припущеннями). Крім того, неможна протягом тривалого часу посилатися на одні й ті ж обставини, не наводячи нових в обґрунтування необхідності продовження тримання під вартою особи, оскільки це є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини. Через свій матеріальний стан, підзахисний не може внести заставу, визначену судом при обранні запобіжного заходу, тому перебуває під вартою, вже майже 5 місяців, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини може бути прирівняно до фактичного відбування покарання, що на даній стадії судового процесу також є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини. Захисник також зазначає, що обвинувачений протягом всього досудового та судового слідства належним чином виконував та виконує свої процесуальні обов`язки. Ні у прокурора, ні у суду немає жодних доказів неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_18 . Відтак відсутня мета застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Щодо обґрунтованості підозри, то захисник вказує на те, що ОСОБА_17 не визнає себе винними в інкримінованому йому злочині, а висунуте йому обвинувачення ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах, зв`язаних між собою голослівними припущеннями. Окрім того захисник вказує на недотримання прокурором строку подачі клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки таке має бути подане не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. На думку захисту, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням спеціальних електронних засобів контролю буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Окрім того, захисником ОСОБА_10 , на офіційну електронну адресу суду направлено клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому він просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням спеціальних електронних засобів контролю з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_17 , підтримав позицію свого захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_13 заперечував проти клопотання сторони обвинувачення та просив суд відмовити в задоволенні такого. Свою позицію виклав у формі клопотання про зміну запобіжного заходу, яке подав через канцелярію суду. У клопотанні захисник просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби із встановленням для обвинуваченого обов`язків з наступних мотивів. Підзахисний має постійне місце проживання та сім`ю, зокрема батьків пенсійного віку, дружину та малолітню дитину. Його майновий стан є задовільним, проте не дозволяє внести заставу в розмірі 408 600 грн. оскільки жодного нерухомого майна підзахисний не має, а живе у батьків. ОСОБА_7 активно сприяв розкриттю злочину під час досудового слідства, наразі свою вину у скоєному визнає та щиро розкаюється, про що готовий дати відповідні покази. Підзахисний не судимий і ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності. Порушень в слідчому ізоляторі не допускає. Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 не є продовжуваним. Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України також відсутні. Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 не є продовжуваним, отже нема конкретних підстав стверджувати про наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення. Усі речові докази та документи по справі зібрані, оскільки досудове розслідування завершено, отже відсутні ризики знищення доказів. Основні свідки по справі особи зі зміненими анкетними даними і знаходяться під захистом держави, відтак нема підстав передбачати вплив на свідків, експертів, спеціалістів.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 заперечувала проти клопотання сторони обвинувачення та просила суд відмовити в задоволенні такого, натомість подала суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт із (або без) застосуванням засобів контролю. Своє клопотання захисник обґрунтовує наступним. Захисник вважає, що враховуючи стан та тривалість розгляду справи, ризики, що зумовили обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшились і у своїй сукупності в подальшому його не виправдовують. Захисник зазначає, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого покарання, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Разом з тим просить суд врахувати дані про особу обвинуваченого, які не можуть встановлюватись тільки із процесуальних документів прокурора. Зокрема те, що підзахисний раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню доньку. Просить суд надати можливість обвинуваченому працювати та забезпечувати себе та свою сім`ю, що може бути реалізовано шляхом зміни запобіжного заходу. Захисник вважає, що кількість наявних ризиків на цей час зменшилася, при цьому обвинувачений у цьому кримінальному провадженні є виконавцем, що значно знижує його суспільну небезпеку. Також обвинувачений хоч і підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, проте на цей час за жоден з них не засуджений, та мав достатньо часу для усвідомлення зазначеного факту в умовах ізоляції від суспільства протягом більше року та гарантує належну процесуальну поведінку у подальшому.
Інші учасники кримінального провадження підтримали думку захисників, які виступили з вказаними клопотаннями.
Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених клопотань, суд встановив наступне.
На розгляді в суді перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000071 від 06.02.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст.307 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_7 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.
На стадії підготовчого провадження щодо обвинувачених у даному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , головуючим суддею обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених спливає 20.04.2021.
З урахуванням даного факту прокурором подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та ОСОБА_7 .
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до приписів, указаних ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, встановлювався судом при обранні запобіжного заходу вказаним обвинуваченим 23.02.2021 та 25.02.2021. Відтак суд, встановивши дані обставини, не вважає за необхідне надавити їм оцінку повторно.

При вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились. Жодних доказів, які б свідчили про відсутність таких, чи наявність нових обставин, суду не надано. При цьому надаючи оцінку доводам захисника, щодо розміру застави, суд виходить з того, що такий визначався судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу. У той же час застава визначалася як альтернативний запобіжний захід у тому розмірі, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку на тому ж рівні (з тією ж ефективністю), що і тримання під вартою. А відтак наведені захисником аргументи у сукупності із наведеними доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну визначеного розміру застави шляхом її зменшення. Відтак клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
При вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_16 , суд виходить з наступного.
Оцінюючи аргументацію сторін щодо наявності чи відсутності ризиків, які є підставою тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 суд приходить до висновку, що ризики передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були в основі обрання даного виду запобіжного заходу не відпали. При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».
Що стосується посилання захисника на те, що висунута його підзахисному у даному кримінальному провадженні підозра ґрунтується виключно на припущеннях, а обвинувачення не підтверджено жодними доказами, суд вважає необхідним зазначити, що вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного/обвинуваченого з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Щодо доводів захисника про порушення прокурором строку звернення з клопотанням, то суд звертає увагу захисника, на положення ч. 3 ст. 331 КПК України, якими передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Отже, у суду наявний обов`язок з повторного розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу. На відміну від стадії підготовчого судового провадження відповідне клопотання від прокурора у даному випадку не є обов`язковим до заявлення. Відтак недотримання строків для заявлення прокурором клопотання, на переконання суду, не перешкоджає вирішенню по суті питання, яке суд зобов`язаний розглянути. При цьому суд зауважує, що прокурором було вручено стороні захисту завчасно клопотання про продовження тримання під вартою, що не заперечується захисником. У той же час, заявивши клопотання про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, захисник фактично продемонстрував свою готовність до розгляду по суті питання про продовження або скасування/зміну строку дії запобіжного заходу, оскільки заявлене ним клопотання безпосередньо стосується цього кримінально-процесуального інституту та заявлений до вжиття захід - фактично є альтеративним видом заходу забезпечення кримінального провадження.
Отже, оцінивши докази сторони обвинувачення та сторони захисту в їх сукупності та співставленні, вирішуючи питання доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд не знаходить підстав, які б слугували для відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення щодо продовження тримання під вартою. При цьому доводи сторони захисту, що лежать в основі клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , є аналогічними з викладеними у запереченнях на клопотання прокурора. Отже, предметом розгляду як клопотання сторони обвинувачення, так і сторони захисту є вирішення питання доцільності тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_20 . Відтак оцінивши мету застосування запобіжного заходу, зокрема забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_21 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду, але не більше ніж на шістдесят днів, з можливістю внесення застави, розмір якої визначено судом при обранні вказаного запобіжного заходу.
При вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Оцінивши докази надані прокурором в обґрунтування клопотання про продовження тримання під вартою у співставленні з доводами наведеними у клопотанні сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_7 у їх сукупності, суд приходить до переконання, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому суд бере до уваги наступні обставини. Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, має сім`ю: дружину, батьків пенсійного віку та малолітню дитину ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує батьківського піклування, в тому числі утримання. Процесуальна поведінка останнього також свідчить про можливість досягнення мети застосування запобіжних заходів без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За наведених обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .
На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, суд, з метою забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням стадії розгляду справи, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому без дозволу суду залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки на ОСОБА_7 слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, без дозволу суду не відлучатися з місця проживання, повідомляти суд про зміну місця свого місця проживання, залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 176-178, 183, 196, 197, 199, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на шістдесят днів до 17 червня 2021 року включно.
Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_18 задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на шістдесят днів до 17 червня 2021 року включно.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу відмовити.
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.
Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 з тримання під вартою з визначенням розміру застави на цілодобовий домашній арешт з покладення наступних обов`язків, визначених ст. 194 КПК України:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- без дозволу суду не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконання зазначеної ухвали покласти на працівників Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Копію ухвали надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».
Повний текст ухвали проголошено 20.04.2021 о 16 год. 50 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1