ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1717/21 Справа № 184/522/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 , відповідно до ст. 81 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
в режимі відеоконференції:
засудженої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року подання начальника ДУ Покровський виправний центр (№79) задоволено, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 17 днів.
Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджена ОСОБА_7 за час відбуття покарання вимог режиму утримання не порушувала у зв`язку з чим заходи дисциплінарного стягнення не застосовувались, працевлаштована у виробничій майстерні установи, розкрійником, до праці ставиться задовільно. За весь час відбуття покарання має 6 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, приймає активну участь з благоустрою відділення, на підставі чого суд дійшов до висновку, що засуджена не лише стала на шлях виправлення, а й довела його.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні подання начальника ДУ Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 відмовити.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, яке вчинено в стані алкогольного сп`яніння, під час судового розгляду свою провину визнавала частково, надавала суперечливі та непослідовні покази, що судом було розцінено як бажання приховати злочин та уникнути покарання. Крім того, вказує, що невідбутий термін обмеження волі складає 1 рік та 7 днів, що є значним у даному випадку та свідчить про те, що наразі мета призначеного покарання не виконана. Також звертає увагу й на те, що їй було відмовлено в помилуванні. За час відбуття покарання у ДУ Покровський виправний центр (№79) має лише 1 заохочення, а попередні заохочення були враховані судом при застосуванні до неї положень ст. 82 КК України, що вказує на недостатність для твердого переконання про те, що засуджена довела своє виправлення.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор підтримав апеляційну скаргу, вважав за необхідне ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання представника ДДУ Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .
Засуджена ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважала рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим, просила залишити його без змін.
Мотиви суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі, а тому рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, виходячи з наступного.
Задовольняючи клопотання представника ДУ Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 , суд першої інстанції зробив висновок про те, що остання за весь час відбування покарання характеризується позитивно, має 6 заохочень, стягнень не має, працевлаштована у виробничій майстерні установи, розкрійником, до праці ставиться задовільно, приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу за напрямом Підготовка до звільнення, етапи програми виконує систематично і самостійно. Бере участь в самодіяльних організаціях, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи.
З такими висновками суду першої інстанції повністю погоджується й апеляційний суд, оскільки вони повністю узгоджуються та підтверджуються наявними матеріалами клопотання.
Щодо доводів прокурора про те, що засуджена ОСОБА_9 вчинила особливо тяжкий злочин, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують висновків суду про доведення виправлення засудженої з наступних обставин.
Як видно з подання представника ДУ Покровський виправний центр (№79) та характеристики до нього, засуджена ОСОБА_7 за весь час відбуття покарання характеризується виключно позитивно, має 6 заохочень від 21.08.2014, 27.07.2015, 25.01.2016, 25.07.2016, 25.01.2017 та 30.12.2020 року за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці, а також за відповідальне виконання доручених завдань, активну участь в роботах з самообслуговування, була працевлаштована у виробничій майстерні установи, розкрійником, на час подання матеріалів до суду працевлаштована днювальною міжзонного контрольно-пропускного пункту, до праці ставиться сумлінно, відбула більше 3/4 від загального строку покарання, призначеного їй вироком суду, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу за напрямком Підготовка до звільнення, відвідувала лекції, тренінги та бесіди психолога, що у своїй сукупності вказує на те, що засуджена дійсно стала на шлях виправлення та своєю поведінкою та ставленням до праці, довела його.
При цьому, саме від ступеню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення засудженим, залежить момент виникнення у такої особи права на умовно-дострокове звільнення, у відповідності до ч. 3 ст. 81 КК України. У даному випадку, ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а тому, відбувши 3/4 частини строку покарання у останньої виникло законне право на умовно-дострокове звільнення, яким вона скористалась, а тому доводи прокурора в цій частині є безпідставними.
Так само апеляційний суд не може взяти до уваги, що засуджена ОСОБА_7 має всього одне заохочення після застосування до неї положень ст. 82 КК України, оскільки суд розглядає поведінка та характеристику засудженої за весь період відбуття покарання, а не за окрему його частину.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, враховуючи виключно позитивну характеристику засудженої ОСОБА_7 , її ставлення до порядку та умов відбування покарання у виді позбавлення та обмеження волі, наявність заохочень та відсутність стягнень, незначний залишок не відбутого покарання, з огляду на загальний строк покарання, у своїй сукупності свідчать про те, що мета покарання, визначена ч. 2 ст. 50 КК України у даному випадку досягнута та засуджена не лише стала на шлях виправлення, а й довела його, що є підставою для звільнення її від подальшого відбування покарання.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути визнані істотними в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України або потягнути неповноту судового розгляду в даному кримінальному провадженні не встановлено, а доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають, а відтак ухвала суду має бути залишена без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 , відповідно до ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4