ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 663/2609/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/364/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
УХВАЛА
іменем України

01 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0000994 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 21.01.2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Скадовськ Херсонської області, одруженого, з повною вищою освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.11.2016 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.11.2016 року та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту його затримання в порядку виконання вироку. До набрання вироком законної сили обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Суд встановив, що ОСОБА_7 , 16.07.2019 року близько 16:40 год., перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав безпровідні навушники «Beats solo-2 wireless STN-019», вартістю 353,11 грн., які належать ОСОБА_9 . Після чого, з викраденим майном місце вчинення злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на суму 353,11 грн.

Вимоги апеляційних скарг

В апеляційнаих скаргах обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 просять вирок скасувати та закрити кримінальне провадження в зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх доводів зазначають, що суд допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотне порушення вимог КПК щодо оцінки доказів, що потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказують, що суд безпідставно критично поставився до показань обвинуваченого про те, що він не мав умислу на крадіжку майна, забув про навушники, які поклав до своєї сумки, що виключає злочинність діяння та кваліфікацію його дій за ч.2 ст. 185 КК України. Зазначають, що суд дав неправильну оцінку протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_10 особи для впізнання від 14.08.2019 року за фотознімками, який складено із порушенням вимог КПК, оскільки свідок ОСОБА_11 в суді показала, що її не викликали до відділу поліції для проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, фотознімки ОСОБА_7 для впізнання їй не пред`являли.

Обвинувачений ОСОБА_7 , окрім цього в своїй апеляційній скарзі вказує, що суд при призначенні йому покарання не врахував, що він характеризується сусідами задовільно, має на утриманні дітей, мати пенсійного віку, яка хворіє. Хоч він і перебуває на обліку у нарколога, однак відразу ж розпочав лікування від наркотичної залежності, і перебування його в місцях позбавлення волі призведе до порушення процедури проходження лікування на підставі програми замісної підтримуючої терапії «Методон» та погіршення стану його здоров`я.

Захисник, окрім наведеного, в своїй апеляційній скарзі зазначає, що суд не дав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_7 вів себе в магазині природньо, викликав довіру тому вона повірила обвинуваченому, що він має намір купити навушники. Суд поклав в основу вироку недопустимі докази, а саме протокол огляду місця події від 17.07.2019 року території магазину «Палітра» з підстав, що огляд був проведений до внесення відомостей в ЄРДР про вчинений злочин із залученням в якості понятого заінтересованої особи працівника магазину ОСОБА_10 , протокол не містить підписів понятих та позначки про роз`яснення їм прав та обов`язків. Слідством не встановлена вартість навушників станом на 16.07.2019 року, оскільки вони на експертизу не надавались, в магазині не була проведена інвентаризація, тому факт недостачі товару в магазині не підтверджений. Не встановлено місце вчинення злочину, оскільки на приміщення, в якому розміщено магазин «Палітра» у справі немає жодного правовстановлюючого документу. При огляді місця події були вилучені сліди папілярних узорів та направлені на дактилоскопічну експертизу, яка встановила, що слід пальця руки залишений ОСОБА_7 , однак підозра не може ґрунтуватись на припущеннях. При призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України суд не вказав частину цієї норми кримінального закону, не вказав у якій установі повинен ОСОБА_7 відбувати покарання, на користь яких установ мають бути стягнуті процесуальні витрати на проведення експертиз, у вироку не вказав усіх учасників процесу, а лише прокурора ОСОБА_12 .

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги з наведених в них підстав.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, просила залишити вирок без змін.

Потерпілий ОСОБА_9 до апеляційного суду не з`явився в адресованій суду заяві просив здійснювати апеляційний розгляд у свою відсутність.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення судів першої інстанцій у межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону в цілому судом дотримано.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України обґрунтований доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, що йому інкримінуються підтверджена:

-показаннями потерпілого ОСОБА_9 про те, що він має магазин «Палітра» по вул. Сергіївській в м. Скадовську Херсонської області. Здійснює торгівлю дрібними побутовими товарами. Ввечері 16.07.2019 року йому зателефонувала ОСОБА_10 , яка працює продавцем у зазначеному магазині й повідомила про зникнення навушників. Наступного дня він прибув до магазину та переглянув відеозапис із камери відеоспостереження, на якому побачив як молода особа, як в подальшому з`ясувалося ОСОБА_7 , переглядає навушники й після того як продавець відволіклася, викрав навушники, а в пусту коробку поклав пачку з під цигарок, в якій було виявлено камінець. Він звернувся до поліції з заявою про вчинення крадіжки і в ході розслідування злочинець був відшуканий, а викрадене майно повернуто йому працівниками поліції;

-показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що напередодні крадіжки навушників обвинувачений прийшов до магазину де вона працює продавцем та цікавився навушниками, які начебто хотів придбати для сина. Наступного дня він прийшов та попросив показати йому навушники, вона надала йому для огляду декілька навушників, той їх перевірив і сказав, що має намір придбати одні з них, однак має кошти тільки на картці. Вона повідомила йому про можливість розрахуватися банківською карткою, проте він відмовився і сказав, що з картки зніме кошти й повернеться. Коли він вийшов з магазину, вона перевірила коробку з навушниками, які давала обвинуваченому, проте виявила замість них пачку з під цигарок в середині якої знаходився камінець;

-свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № 028640 від 04.10.200 року про те, що ОСОБА_9 зареєстрований фізичною особою підприємцем /дата запису 04.10.2006 року/ (а.п. 11том 2);

-видатковою накладною № Ф-00049901 від 05.09.2018 про отримання ПП ОСОБА_9 товару, в тому числі навушників STN-019 (т. 2 а.п. 12);

-протоколом огляду місця події від 17.07.2019 року, яким зафіксовано огляд території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На прилавку виявлено та вилучено картонну коробку від навушників «Beats solo-2 wireless STN-019» в середині якої знаходиться коробка з під цигарок «Kent» з камінцем щебню, а також сліди папілярних узорів на трьох відрізках «СТ» з поверхні картонної коробки від навушників (т. 2 а.п. 13-16);

-оптичним диском, добровільно виданим потерпілим ОСОБА_9 з відео-файлом із записом з камери відеоспостереження в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з якого вбачається перебування обвинуваченого ОСОБА_7 у вказаному магазині, який переглядає навушники та дочекавшись поки продавець відволіклася, кладе їх до рюкзаку, а в коробку з під них щось кладе, як в подальшому з`ясувалося пачку з під цигарок із камінцем всередині (т. 2 а.п. 23);

-протоколом огляду від 05.08.2019 та фото таблицею до нього, згідно якого оглянуто добровільно видані ОСОБА_7 безпровідні навушники «Beats solo-2 wireless STN-019» синього кольору, які в подальшому вилучено (т. 2 а.п. 30-32);

-висновком експерта №2447-МТ від 12.08.2019, відповідно до якого ринкова вартість навушників «Beats solo-2 wireless STN-019» на момент вчинення злочину могла складати 353,11 грн. (т. 2 а. п. 41-44);

-висновком експерта №523-ДК від 21.08.2019, відповідно до якого слід пальця руки розміром 12х17 мм., відкопійований на відрізку липкої стрічки № 1 розміром 25х47 мм., залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_7 , дактилоскопічна карта на ім`я якого надана для порівняння (т. 2 а. п. 53-65).

Будь- яких підстав ставити під сумнів достовірність показань потерпілого та свідка чи підстав вважати, що потерпілий чи свідок оговорили обвинуваченого суд не встановив.

Не наведено таких підстав стороною захисту і в ході апеляційного розгляду.

Суд у вироку навів переконливі мотиви з яких підстав він не приймає до уваги показання обвинуваченого про відсутність умислу на крадіжку майна з огляду на те, що вони спростовуються послідовними та детальними показаннями свідка ОСОБА_10 та відеозаписом із камери спостереження в приміщенні магазину «Палітра», які узгоджуються між собою та суперечать показаннями обвинуваченого та з яких беззаперечно вбачається цілеспрямованість дій обвинуваченого на вчинення крадіжки навушників, який вчиняє вказані дії після того як продавець відволіклася, спостерігаючи за нею, після чого кладе щось до коробки з під навушників, як в подальшому з`ясувалося пачку з під цигарок з камінцем, тим самим зімітувавши по вазі наявність в коробці навушників, після цього перевіряє інші навушники, з метою відволікти продавця, потім перевіряє гаманець та покидає приміщення магазину під приводом необхідності зняття коштів із банківської картки для купівлі навушників, хоча міг розрахуватись карткою в приміщенні магазину, проте до магазину того та наступного дня так і не повернувся.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи сторони захисту про те, що протокол огляду місця події, а саме території магазину «Палітра» від 17.07.20219 року є неналежним та недопустимим доказом, оскільки проведений до внесення відомостей до ЄРДР.

З матеріалів провадження вбачається і це не заперечувалось потерпілим, що ця слідча дія була проведена у відповідності до вимог ст.ст. 214, 223, 237 КПК України, з письмового дозволу власника магазину, за участю спеціаліста-криміналіста НДЕКЦ та у присутності двох понятих. Потерпілий ОСОБА_9 був учасником огляду та поставив свій підпис у протоколі, будь яких зауважень та заяв зі сторони понятих та учасників слідчої дії щодо процедури проведеного огляду не надходило.

Всупереч доводам скарги захисника підписи понятих наявні на кожному аркуші протоколу огляду в тому числі й на тому, де зафіксовано про роз`яснення їм прав та обов`язків.

Доводи захисника про упередженість понятої ОСОБА_10 є голослівними, оскільки об`єктивно не підтверджені.

Посилання захисту на те, що огляд місця події незаконно відбувся до внесення відомостей про злочин до ЄРДР є безпідставними, оскільки проведення такого огляду відбувалося з урахуванням нагальності в розкритті злочину, який щойно був виявлений потерпілим, що відповідає положенням ч. 3 ст. 214 КПК.

Доводи захисника про недопустимість як доказу висновку товарознавчої експертизи, яким встановлено вартість викраденого майна колегія суддів також оцінює критично, оскільки передбачених законом підстав для визнання цього доказу недопустимим захисник не наводить.

Зауваження сторони захисту про те, що слідчим на експертизу безпосередньо не був наданий предмет крадіжки є непереконливими, оскільки перед експертом ставилось питання про вартість на момент вчинення злочину конкретного товару, який був викрадений 16.07.2019 року в магазині «Палітра».

З висновку експерта вбачається, що предметом оцінки був саме такий товар, що був викрадений у потерпілого, а саме: безпровідні навушники «Beats solo-2 wireless STN-019», вартість яких визначалась експертом на день вчинення злочину.

Доказів на спростування визначеної експертом вартості викраденого майна, захисник не надала.

Разом із тим, заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг про неналежну оцінку судом доказу - протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_10 особи для впізнання від 14.08.2019 року за фотознімками та довідки до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_10 серед наданих їй фотознімків із зображеннями схожих за зовнішніми ознаками осіб, впізнала ОСОБА_7 як особу, яка 16.07.2019 року вчинила крадіжку навушників із магазину «Палітра» по вул. Сергіївська, 28 в м. Скадовськ Херсонської області (т. 2 а. п. 27-28), який складено із порушенням вимог КПК.

Під час судового розгляду свідок ОСОБА_10 показала, що її не викликали до відділу поліції для проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, фотознімки ОСОБА_7 для впізнання їй не пред`являли, особу ОСОБА_7 працівники поліції показували їй на відео з камер спостереження і вона по відео підтвердила, що саме ця особа викрала навушники.

Однак у протоколі пред`явлення особи за фотознімками для впізнання від 14.08.2019 року зафіксовано, що впізнання проводилося у приміщенні Скадовського ВП, у присутності понятих і для впізнання свідку ОСОБА_10 пред`являлися 4 фотознімки.

За таких обставин слід дійти висновку, що протокол пред`явлення особи за фотознімками для впізнання від 14.08.2019 року та довідка до нього складені із порушенням вимог ст. 228 КПК України, а тому мають бути виключені із числа доказів, на яких ґрунтується висновок про винуватість ОСОБА_7 .

При цьому колегія суддів дійшла висновку, що виключення цього протоколу з додатком з доказової бази не впливає на незаперечність та переконливість решти доказів у провадженні, сукупність яких є достатньою для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки.

Виключення з доказової бази вказаного протоколу не ставить під сумнів достовірність показання свідка ОСОБА_10 , про те, що вона впізнала у ОСОБА_7 , присутньому в судовому засіданні саме того чоловіка, який 16.07.2019 року з приміщення магазину «Палітра» викрав безпровідні навушники, відвернувши на мить її увагу від товару. Крім того, сам ОСОБА_7 не оспорює той факт, що 16.07.2019 року перебував у приміщенні вказаного магазину та взяв безпровідні навушники, поклавши їх до своєї сумки, але не оплативши їх вартість та виніс з магазину.

Оцінюючи доводи апеляційних скарг про відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину через недоведеність корисного мотиву, мети незаконного заволодіння чужим майном та прямого умислу на вчинення злочину, колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Так, норма ст. 185 КК України встановлює кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна; вона охороняє право власності і забороняє вчиняти зазначені у ній дії. Ця норма містить обов`язкові ознаки складу злочину, які виокремлюють (ідентифікують) фактично вчинені дії як крадіжку й відрізняють її від діянь, що посягають на інші об`єкти кримінально-правової охорони, або від фактів, які зумовлюють виникнення інших (некримінальних) правовідносин.
Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення.
Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки - місце, час, спосіб та обставини скоєння злочину.
Спосіб викрадення майна є таємним, одним із різновидів якого є викрадення майна у присутності інших осіб, які, на переконання винної особи, не сприймають його дії як викрадення майна. Враховуючи специфіку цього злочину, способами вилучення майна переважно виступають фізичне витягання, переміщення, видалення його з володіння власника.
Із фактичних обставин кримінального провадження, засвідчується, що:
- предметом викрадення були безпровідні навушники, які належать потерпілому;
- ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину достовірно знав, що повинен розрахуватись за товар, не мав в цьому-будь-яких перешкод, оскільки в магазині працював термінал, однак скориставшись, що продавець ОСОБА_10 відволіклась, таємно від неї поклав навушники до своєї сумки, замінивши в оригінальній упаковці товар на пачку з-під цигарок з камінцем для імітування ваги коробки, не оплативши цей товар;
- покинув приміщення магазину з викраденим майном і до магазину не повернувся, хоча мав можливість повернути товар власнику або розрахуватись на нього, отже розпорядився ним на власний розсуд, що свідчить про наявність умислу обернути це майно на свою користь, а не повернути власнику і така поведінка, яка є недобросовісною, повністю виключає правомірність заволодіння майном потерпілого;
- майно було повернуто потерпілому не обвинуваченим, а працівниками поліції тільки після того, як потерпілий звернувся із заявою про вчинення крадіжки до поліції.
Установлені у провадженні фактичні ознаки діяння збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України за кваліфікуючою ознакою повторності, тому колегія суддів погоджується з вироком суду першої інстанції про правильність застосування до дій ОСОБА_7 цієї норми закону і підстав для закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав, не знаходить.

Оцінюючи доводи апеляційних скарг про порушення судоми вимог кримінального та кримінального процесуального закону при призначенні ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи свої висновки в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у нарколога, не працює, одружений, має двох малолітніх дітей, раніше судимий за вчинення умисного корисного злочину та вчинив аналогічний злочин у період іспитового строку, у вчиненні якого не розкаявся, встановив відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і дійшов обґрунтованого висновку про неможливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та необхідність призначення йому покарання за сукупністю вироків з застосуванням ст. 71 КК у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Приймаючи до уваги сукупність цих обставин, рішення місцевого суду в частині призначеного покарання є мотивованим, обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України. При цьому, незазначення у вироку частини статті 71 КК України, про що вказує у скарзі захисник, не є істотним порушенням КПК, яке б потягло за собою скасування або зміну судового рішення.

Доводи захисника, що суд безпідставно при призначенні покарання не визначив установу виконання покарань, де належить його відбувати є неприйнятими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у резолютивній частині обвинувального вироку суд, серед іншого, зазначає покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та обрану остаточну міру покарання ним.

У свою чергу, положення ч. 3 ст. 11 та ст. 86 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачають, що кримінально-виконавчі установи поділяються на кримінально-виконавчі установи відкритого типу (виправні центри) і кримінально-виконавчі установи закритого типу (виправні колонії), при цьому вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 65 КК суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК, та відповідно до положень Загальної частини КК, яким не передбачено визначення місця відбування покарання за його типом.

Отже, системний аналіз вищенаведених норм кримінального процесуального та кримінально-виконавчого законодавства дозволяє зробити висновок, що визначення типу установи виконання покарань (відкритого або закритого) для відбування покарання у виді позбавлення волі не належить до компетенції суду під час постановлення обвинувального вироку, а здійснюється Державною кримінально-виконавчою службою України вже після винесення вироку відповідно до нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, що свідчить про те, що в цьому випадку суд обґрунтовано не визначив конкретну установу, де належить відбувати призначене ОСОБА_7 покарання.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника суд, визнавши ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в резолютивній частині, присудивши до стягнення з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення судових експертиз вказав, що ці витрати підлягають стягненню на користь держави. Якщо захиснику є незрозумілим поняття «на користь держави» вона, як сторона кримінального провадження в порядку ст. 380 КПК має право подати до суду заяву про роз`яснення вироку в цій частині.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 3 ч. 1 ст. 409, 418, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 - змінити

Виключити з мотивувальної частини вказаного вироку посилання суду на протокол пред`явлення свідку ОСОБА_10 особи для впізнання від 14.08.2019 року за фотознімками та довідку до нього як на докази винуватості ОСОБА_7 .
В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді: три підписи
Згідно з оригіналом:
Секретар судового засідання
Ухвала набрала законної сили 01.04.2021 року ОСОБА_5 .