Справа № 703/11/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м.Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сміла Черкаської області, скаргу ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002735 від 29 грудня 2017 року , -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2021 року ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою, в якій просить: скасувати постанову старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002735, внесеного до ЄРДР 29 грудня 2017 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Скаргу обґрунтовує тим, що 28 грудня 2017 року близько 21 години 40 хвилин в с. Балаклея по вул. Миру, на 193 км автодороги Київ - Знам`янка, сталася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були ОСОБА_6 , який рухався на автомобілі «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , та ОСОБА_7 , який рухався на автомобілі «Ford Connect», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди скаржник отримав тілесні ушкодження та встановлено ІІІ групу інвалідності.
За вказаним факти внесено відомості до ЄРДР за №0002735 від 29 грудня 2017 року.
04 січня 2021 року скаржник отримав від суду копію позовної заяви ПАТ «СК «Уніка» до нього про стягнення матеріальних збитків в порядку регресу, з додатками до неї, з яких йому стало відомо, що вищевказане кримінальне провадження закрито постановою від 28 березня 2019 року, а відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, провадження по справі за яким закрито судом на підставі ст.38, 247 КУпАП.
Непогоджуючись з вищевказаною постановою слідчого про закриття кримінального провадження, скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, яку ухвалою від 28 січня 2021 року задоволено та постанову від 28 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002735 скасовано.
При цьому, у вказаній ухвалі слідчого судді було зазначено, що слідчі дії проведені у неповному обсязі і тому рішення у справі прийнято передчасно, без дослідження матеріалів справи. При новому розслідування даного кримінального провадження слідчому необхідно виконати низку слідчих дій щодо з`ясування всіх обставин про наявність чи відсутність події та складу злочину, в достатньому обсязі, а саме: допитати ОСОБА_6 ; призначити авто технічну експертизу, яка повинна встановити дії якого з водіїв знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП; призначити судово-медичну експертизу з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень завданих ОСОБА_6 ; провести оперативно-розшукові дії та допитати інших осіб, які можуть бути свідками по даному кримінальному провадженню.
30 квітня 2021 року старшим слідчим СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 знову було винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження.
Як вбачається з вищевказаної постанови, слідчий не провівши жодної слідчої дії, посилається на існуючі фактичні дані, які вже є в матеріалах кримінального провадження, тобто жодних слідчих дій, призначення експертизи, допиту скаржника та інших свідків проведено не було.
Враховуючи, що слідчі дії, які зазначені в ухвалі слідчого судді, чи будь-які інші слідчі дії з часу скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не було проведено, дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди та вину жодного з водії не встановлено, скаржник вважає, що постанова старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002735 є незаконною та підлягає скасуванню, в зв`язку з чим звернувся до слідчого судді з даною скаргою.
Представник скаржника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.
Старший слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 ТА ПРОКУРОР ОСОБА_8 у судовому засідання заперечили проти задоволення скарги та просили у її задоволенні відмовити, оскільки вважають, що в даному випадку відсутній склад злочину, а відтак постанова про закриття кримінального провадження винесена з дотриманням вимог КПК України.
Слідчий суддя, заслухавши доводи представника скаржника, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Представник скаржника стверджує, а слідчий не заперечує, що копію оскаржуваної постанови скаржник отримав лише 28 травня 2021 року.
Скарга ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , надійшла до суду 01 червня 2021 року.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржником ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , не пропущено строк, визначений ч.1 ст.303 КПК України, для подачі на розгляд слідчому судді скарги на постанову старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002735 від 29 грудня 2017 року.
Так, слідчим суддею встановлено, що в провадженні старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР 29 грудня 2017 року за №0002735 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.286 КК України, кримінальна відповідальність за даною частиною статті настає у разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
30 квітня 2021 року старшим слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0002735 від 29 грудня 2017 року, винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою вирішено кримінальне провадження №0002735, внесене до ЄРДР 29 грудня 2017 року, закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Під час судового розгляду даної скарги слідчим суддею встановлено, що слідчий при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №0002735 від 29 грудня 2017 року, вищевказаних вимог чинного КПК України не дотримався.
Згідно оскаржуваної постанови, слідчий зазначив, що з матеріалів вказаного кримінального провадження вбачалося, що 28 грудня 2017 року о 21 годині 40 хвилин в с. Балакеля Балаклеїввської ОТГ Черкаського району Черкаської області, по вул. Миру, на 193 км автодороги Київ Знам`янка, водій автомобіля ««Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 рухаючись в напрямку м. Сміла Черкаської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Connect», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у напрямку м. Городище Черкаської області, внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.
Отже, з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий прийшов до висновку, що дорожньо-транспортна пригоди трапилася виключно з вини ОСОБА_6 .
Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Так, відповідно до п.2 ч.4 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий мотивував своє рішення виключно на підставі протоколу огляду місця події від 28 грудня 2017 року з додатками до нього, показів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 від 29 грудня 2017 року та ОСОБА_10 від 20 лютого 2018 року.
Разом з тим, з вищевказаних доказів неможливо прийти до однозначного висновку про винуватість саме ОСОБА_6 у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки відповідно до схеми ДТП, яка є додатком до протоколу огляду місця події від 28 грудня 2017 року, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_6 після ДТП розташований не на зустрічній смузі руху, а місце зіткнення транспортних засобів, яке, на думку працівника поліції, відбулося на смузі зустрічного руху, встановлено останнім виключно на підставі наявності на ній уламків скла, при цьому приналежність даних уламків жодному з автомобілів не встановлювалася.
Крім того, свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є водієм та пасажирами автомобіля «Ford Connect», д.н.з. НОМЕР_2 , в зв`язку з чим є зацікавленими особами, що не прийнято слідчим до уваги, та безпідставно, без перевірки таких показаннь, покладено в основу твердження про винуватість ОСОБА_6 у дорожньо-транспортній пригоді.
Будь-яких інших доказів на підставі яких слідчий прийшов до висновку про те, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини ОСОБА_6 оскаржувана постанова не містить та в розпорядження слідчого судді не надано.
Також, як вбачається з матеріалів скарги, дане кримінальне провадження раніше вже було закрито на підставі постанови слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 28 березня 2019 року, яку ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2021 року скасовано.
Як вбачається з вищевказаної ухвали, слідчим суддею встановлено, що висновок про відсутність в події складу кримінального правопорушення в учасників ДТП є передчасним, являється безпідставним і таким, що не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Для встановлення обставин справи слідчому необхідно допитати ОСОБА_6 , призначити авто технічну експертизу, яка повинна встановити дії якого з водіїв знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП, оскільки встановити істину по справі за допомогою знань лише слідчого неможливо, такі як такі дослідження потребують спеціальних знань. Лише після отримання висновків експертизи можна роботи висновки про можливість або неможливість встановлення винного у ДТП.
Однак, жодна із зазначених у вищевказаній ухвалі слідчої та процесуальної дій слідчим не проведені, наявність або відсутність в діях обох водіїв, які були учасниками дорожньо-транспортної пригоди, порушень ПДР України, належними та допустимими доказами, зокрема, висновком експерта, не встановлена, що свідчить про безпідставність повторного закриття провадження у кримінальному провадженні.
Будьякого пояснення щодо невиконання вказівок слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, слідчим під час судового засідання не наведено.
Крім того, відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчий постановив, зокрема, виділити в копіях процесуальні документи з матеріалів кримінального провадження №0002735 від 29 грудня 2017 року, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності.
Однак, аналогічною постановою від 28 березня 2019 року у цьому ж кримінальному провадженні слідчим вже виділені процесуальні документи з матеріалів кримінального провадження №0002735 від 29 грудня 2017 року, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності.
При цьому, скаржник стверджує, що відносно нього за фактом вчинення вищевказаного ДТП складено протокол про адміністративне правопорушення, який розглянуто судом.
Таким чином, слідчий, приймаючи оскаржувану постанову, зокрема, в частині виділення матеріалів з кримінального провадження для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, грубо порушив вимоги ст.61 Конституції України.
Враховуючим вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що прийняте слідчим оскаржуване рішення не ґрунтується на належних та допустимих доказах, які свідчили б про законність його прийняття.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». (Алексахін проти України п.55)
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Згідно п.4 ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.
Керуючись ст.2, 8, 9, 84, 93, 214, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України,-
УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.
Постанову старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження №0002735 від 29 грудня 2017 року - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 8 червня 2021 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1