Справа № 538/353/21
Провадження №1-кс/538/46/21

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лохвиця заяву про самовідвід судді Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

11.03.2021 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000010 від 06.01.2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 369-2 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою обвинуваченого ОСОБА_4 про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, розпискою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2021 р. вказана справа передана на розгляд судді ОСОБА_3 . Під час підготовчого засідання у вказаній справі 05.04.2021 р. суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід.

Заява судді ОСОБА_3 про самовідвід 08.04.2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 .

В судове засіданні прокурор, обвинуваченийта захисник обвинуваченого не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Прокурор та захисник в письмових заявах заперечували проти задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід, просили заяву розглядати без їх участі.

Суд, ознайомившись із заявою про самовідвід, дослідивши документи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02), зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Таким чином, у кримінальному процесуальному законі закріплено інститут самовідводу судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут самовідводу є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно з пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КПК України, у разі наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Зі змісту заяви судді ОСОБА_3 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 здійснює адвокатську діяльність на підставі Рішення адвокатів Полтавської області № 3 від 23.03.2005 року, (свідоцтво № 419 від 23.03.2005 року), та безпосередньо бере участь у розгляді справ Лохвицького районного суду Полтавської області. Крім того, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000010 від 06.01.2021 року зазначені особи у якості свідків ОСОБА_6 , який наказом ТУ ДСА України в Полтавській області № 17/к від 30.03.2015 року був призначений на посаду керівника апарату Лохвицького районного суду Полтавської області, (звільнений з займаної посади відповідно до наказу ТУ ДСА України в Полтавській області за № № 29/к від 12.03.2021року), ОСОБА_7 , яка наказом № 1/ос.а від 15.02.2016 року призначена на посаду секретаря канцелярії суду, яку обіймає по теперішній час; ОСОБА_8 , яка наказом № 17/ос.а від 29.05.2013 року призначена на посаду секретаря канцелярії суду, яку обіймає по теперішній час; та ОСОБА_9 , яка наказом № 1 від 17.01.1985 року призначена на посаду секретаря канцелярії суду (звільнена з займаної посади відповідно до наказу від 06.04.2021 року № 13/ос.а).

Враховуючи вищенаведене, з метою виключення у сторін кримінального провадження сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 369-2 КК України, суддя вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 82 КПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Заяву судді Лохвицького районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід - задоволити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000010 від 06.01.2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 369-2 КК України, разом з угодою про визнання винуватості - передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лохвицького
районного суду ОСОБА_1