Справа №212/7937/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі кримінальне провадження № 0000019 від 05 липня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільний Табір Криворізького району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму:

-10.12.2012 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 186, ч.3 ст.186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців;

-25.03.2013 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10.12.2012 остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. 08.06.2016 умовно-достроково звільнилась з Дніпродзержинської ВК Дніпропетровської області, невідбутий строк 5 місяців 10 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 у другій половині дня 03.07.2020 прийшла до раніше знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання останнього, а саме: АДРЕСА_3 . Цього ж дня, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , обвинувачена ОСОБА_3 побачила належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung» модель А31 (SM-A315F/DS) Prism Crush Blue 64 GB, та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом таємного викрадення.

Реалізуючи раніше виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 приблизно о 22.00 годині 03.07.2020, скориставшись тим, що потерпілий ліг відпочивати, впевнившись у тому, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з полиці шафи взяла належне ОСОБА_5 майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» модель А31 (SM-A315F/DS) Prism Crush Blue 64 GB, іmеі 1: 55702, іmеі 2: 55700, с/н НОМЕР_1 , тобто викрала, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 5988,64 гривень, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, обернувши його на свою користь та використавши викрадене майно за своїм розсудом.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_5 , та спричинила останньому матеріальну шкоду на загальну суму 5988,64 гривень.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що знайомий з обвинуваченою ОСОБА_3 , вона певний період проживала в його квартирі. Влітку минулого року, точної дати не пригадує, обвинувачена прийшла до нього в гості, та після того як він пішов спати, перебуваючи в його квартирі обвинувачена викрала його мобільний телефон та з місця злочину втекла. В подальшому, викрадений у нього мобільний телефон йому повернули працівники поліції, в зв`язку з чим на даний час шкода йому відшкодована. Покарання просив призначити на розсуд суду

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, погодившись з кваліфікацією вчинених нею діянь, щиро розкаялася та пояснила, як саме вона вчинила кримінальне правопорушення, відповідно до обвинувального акту. Так обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що дійсно 03 липня 2020 року, в вечірній час, знаходячись в житлі потерпілого на АДРЕСА_3 , після того як потерпілий ОСОБА_5 пішов спати, вона викрала належний останньому мобільний телефон, який в подальшому продала невідомому чоловіку, водію таксі, за одну тисячу гривень. Викрала телефон, оскільки на цей час не працювала, вживала наркотики та перебував у скрутному матеріальному становищі.

Даючи оцінку показанням обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотиви скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, які нею не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності її позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 винувата у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує її дії за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченим, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засуджених та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинувачені й ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, вчиненого умисно, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка є раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, на обліку у лікаря психіатра не перебувала та не перебуває, з серпня 2019 року перебуває на обліку у лікаря - нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, офіційно не працює, не заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд також приймає до уваги, що спричинена обвинуваченою ОСОБА_3 матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_5 відшкодована у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна потерпілому. Крім цього суд бере до уваги досудову доповідь, складену відносно обвинуваченої ОСОБА_3 .

З врахуванням зазначених вище обставин, суд прийшов до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, та беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченої ст.75, 76 КК України та звільнити її від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду її виправлення можливе без реального відбування покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На досудовому розслідуванні щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

У відповідності зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung» модель А31 (SM-A315F/DS) Prism Crush Blue 64 GB, іmеі 1: 55702, іmеі 2: НОМЕР_2 , с/н RF8N41AJS9P, що передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити в розпорядженні власника.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1