УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2021 Справа №607/14627/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6

та обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000338 від 19 червня 2020 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000338 від 19 червня 2020 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, оскільки строк зазначеного запобіжного заходу обвинуваченому закінчується та на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки продовжують існувати ризики, які були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та продовженні його строку. Зокрема, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, експертів та іншого обвинуваченого в даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечили щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та просять змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

При вирішенні клопотання прокурора, який вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників - адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які заперечили щодо продовження строку тримання під вартою та просять змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників слід відмовити за безпідставністю, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2020 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого неодноразово продовжувався, зокрема ухвалою суду від 28 грудня 2020 року строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 27 лютого 2021 року, оскільки наявний ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Таким чином суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено підстав для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна; а також продовжують існувати ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та продовженні його строку, зокрема останній з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, експертів та іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні,схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; крім цього ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за які не знята і не погашена, а також на даний час обвинувачується у вчиненні декількох епізодів злочинів, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину, про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити й інше кримінальне правопорушення.
Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 336, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_7 терміном до двох місяців, тобто до 18 квітня 2021 року.

Судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000338 від 19 червня 2020 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, відкласти на 15 год. 30 хв. 09 березня 2021 року, повторити виклик учасників судового провадження та надати вимогу на конвоювання в зал судових засідань обвинуваченого ОСОБА_7 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_7 , його захисникам та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1