233 Справа № 233/1898/21
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
13 травня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
У відповідності до статті 334 КПК України, на обговорення учасників судового засідання було поставлено запитання про можливість об`єднання вказаних кримінальних проваджень з присвоєнням унікального номеру №233/1281/21.
Справа підсудна Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.
Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314КПК України - відсутні, тож слід призначити справу до судового розгляду.
Питання про склад осіб, які братимуть участь у справі з`ясовано.
Клопотання про виклик свідків, учасниками судового провадження заявлені не були.
Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, відсутність заборон, зазначених у ч.4 ст.314-1 КПК України, необхідно доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Прокурор, надавши суду відповідне письмове клопотання, просив обрати та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з підстав, викладених в клопотанні, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177КПК України станом на теперішній час не перестали існувати, а запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повне та всебічне розслідування кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт за місцем мешкання обвинуваченого, де останній проживає разом з батьками.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши заявлене прокурором клопотання та його вимоги,а також клопотання сторони захисту, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.315КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2021 року відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 21 червня 2021 року включно.
На поточний час судове провадження відносно ОСОБА_5 навіть не розпочато та завершити до закінчення строку тримання під вартою останнього, тобто до 21 червня 2021 року не можливо, у зв`язку із проведенням відповідних процесуальних дій судового слідства.
Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності обрання та продовження, або зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд вважає, що на час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, не зникли існуючи ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може спробувати: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідка; вчинити інші кримінальні правопорушення.
Розглядаючи зазначене питання, судом враховується, що за вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЧ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення /зменшення/ ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, згідно до ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжких корисливих злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186КК України, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, дані про особу обвинуваченого, якому повних 37 років, на обліку у лікарів психіатра, нарколога, в протитуберкульозному диспансері не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, не працює, негативно характеризується за місцем мешкання. Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 може спробувати: переховуватися від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років може бути визнане ОСОБА_5 більш небезпечним ніж втеча; незаконно впливати на потерпілу та свідка ОСОБА_6 з метою зміни ними показань, що підтверджується тим, що він з ними особисто знайомий; вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 протягом останніх двох місяців обвинувачується у вчиненні ряду тяжких корисних злочинів, що дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 вказаної статті Закону.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим, суд критично ставиться до посилань обвинуваченого та його захисника щодо наявності місця мешкання та проживання разом з батьками, як на підґрунтя для зміни запобіжного заходу на більш м`який, такий як домашній арешт, оскільки сама по собі наявність таких обставин не може бути обґрунтованою підставою для зміни запобіжного заходу.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності вказаних ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 21 червня 2021 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим; дані про особу обвинуваченого, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177КПК України, суд вважає необхідним обрати та продовжити строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на строк шістдесят днів.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, та не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 182 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тож, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України слід призначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 45400 грн., поклавши на ОСОБА_5 певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Також суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати в одне провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 13 квітня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186КК України (справа № 233/1898/21) з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 03 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186КК України (справа №233/1281/21), присвоївши їм єдиний унікальний номер № 233/1281/21.

Об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20 травня 2021 року об 11 годині 00 хвилин в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 157, корпус 2.

Доручити Костянтинівському МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, в строк до 20 травня 2021 року, скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
Одночасно повідомити, про час та місце розгляду справи у суді: уповноваженого представника органу з питань пробації та направити копію ухвали.

Клопотання прокурора щодо обрання та продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Обрати та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.186 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 11 липня 2021 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_5 тримати від вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, а також направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

В судове засідання викликати прокурора, захисника, потерпілих, повідомити та доставити обвинуваченого.
Ухвала, в частині обрання та подовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою, яка тримаються під вартою з моменту отримання копії ухвали.

В іншій часині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1