Справа № 203/2277/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 17 липня 2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоросійська Краснодарського краю, громадянина РФ, росіянина, який має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, утриманців не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.06.2020 року Кіровським районний судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимий за злочин проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не погашену та не зняту в установленому порядку судимість, знову вчинив умисний корисливий злочини. А саме, 17.04.2021 року близько 15:00 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, у ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на проникнення у приміщення, з метою викрадення чужого майна. При цьому, визначив об`єктом свого спільного злочинного посягання майно, яке знаходиться всередині буд. АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження вхідних дверей до буд АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 проник до приміщення, яке належить ОСОБА_6 , та в якому перебувало майно потерпілого ОСОБА_7 . Продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, проникнувши до приміщення буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 викрав:
1)Дриль ЭЛПРОМ ЭД-700 вартістю 604 гривні 50 копійок;
2)Дриль-шуруповерт Dnipro-m CD-120-H вартістю 1766 гривень 07 копійок;
3)Дриль STERN ID13F вартістю 511 гривень 50 копійок;
4)Кутова-шліфувальна машина Makita 9558HN вартістю 1 162 гривні 50 копійок, а всього на загальну суму 4 044 гривні 57 копійок.
Однак, ОСОБА_3 не виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охоронної служби «ВЕНБЕСТ» на місці вчинення кримінального правопорушення після спрацювання сигналізації.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, та пояснив, що він 17.04.2020 року, проникши до буд. АДРЕСА_2 , пошкодивши вхідні двері,хотів викрасти інструменти, однак спрацювала сигналізація та його затримали працівники охоронної служби. У скоєному щиро кається та просить суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши заяву про слухання справи за його відсутності.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, врахувавши письмову заяву потерпілого, в якій він вказав, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої йому зрозумілі, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, документів, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню та визнання речових доказів.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням до іншого приміщення, вчиненого повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у повному визнанні винуватості, особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисний корисливий злочин, на даний час покарання за попереднім вироком у виді штрафу відбуте, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжує, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії.

Поряд із цим, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі, враховуючи дані про його особу, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає за можливе, звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Зважаючи на призначене судом покарання, а також, враховуючи положення ст.377 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід щодо обвинуваченого до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши з-під варти негайно в залі суду.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання перерахованих обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 25 червня 2021 року.

Зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 17.04.2021 року по 24.06.2021 року включно.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення:

- судово-товарознавчої експертизи № 3049-21 від 07.06.2021 року в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 44 (сорок чотири) копійки;

- судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/104-21/14509-Д від 05.05.2021 року в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Речові докази:

фрагмент арматури, 2 СПУ на 2 ЛС, 2 паперових конверти, в яких СПУ та дакто карта, які зберігаються на території Дніпровського районного управління поліції, за адресою: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2А, знищити.

2 чека, які надав потерпілий ОСОБА_7 , зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000227.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1