печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого Слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001308 від 14 серпня 2021 року ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження №0001308 від 14.08.2021 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

З клопотання слідує, що Печерським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001308 від 14.08.2021 року за підозрою ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 3451 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.08.2021 близько 15:45 на вул. Грушевського, 9 у м. Києві ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працює у виданні «Буква» та перебуває на посаді журналіста, на основі редакційного завдання від редактора вказаного видання мав на меті зафіксувати події проведення акції протесту в центральній частині міста Києва, тим самим здійснюючи законну професійну діяльність журналіста. У вказаний час невстановлена група осіб в кількості чотирьох чоловіків серед яких був ОСОБА_3 та ОСОБА_8 без попередньої змови між собою з метою спричинення тілесних ушкоджень і побоїв підійшли до ОСОБА_9 та повідомили, щоб останній видалив фото які здійснював на свій фотоапарат, нащо вказаним особам було пред`явлено службове посвідчення журналіста та повідомлено свою посаду в голос, а також про те що не буде видаляти фото, оскільки займається законною журналісткою діяльністю.

Зі змісту клопотання вбачається, що з метою доведення свого умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень і побоїв групою осіб без попередньої домовленості між собою в складі яких перебували ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та інші дві невстановлені особи, які достовірно знаючи, що перед ним знаходиться журналіст під час виконання професійних обов`язків під мало значним приводом розпочали словесний конфлікт із застосуванням нецензурної лайки та образливих слів і відразу розпочали наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_9 , а саме: ОСОБА_8 кістями правої, лівої руки почергово завдав близько 7 ударів в область голови та два удари обутою ногою в область тулубу потерпілого, після чого ОСОБА_3 завдав правою обутою ногою почергово близько 10 ударів в область голови, тулубу, та ніг потерпілого. Від завданих ударів ОСОБА_3 та ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_9 відчув сильний біль та моральні страждання, чим спричинили побої останньому.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями умисно заподіяв побої журналісту у зв`язку з виконанням цим журналістом законної професійної діяльності, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 3451 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вважає достатніми підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_3 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину, при цьому не надавши першої медичної допомоги потерпілому, та переховувався від органів досудового розслідування, так як вчинення вказаного злочину, набуло суспільного резонансу у засобах масової інформації та соціальних мережах, проте підозрюваний до органів досудового розслідування не з`явився, а також не направився до місця свого проживання, що свідчить про переховування від органів досудового розслідування та намагання підозрюваного уникнути від кримінальної відповідальності. Крім того на обгрунтування вказаного ризику сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_3 було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 3451 КК України у вчиненні не тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, з огляду на що вважає, що ризик переховування є цілком реальним;

ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_3 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконно впливати на потерпілого, свідків, підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні з метою схиляння їх до зміни показань безпосередньо в суді, зокрема шляхом погроз, оскільки підозрюваний обізнаний, зокрема, із відомостями, де саме працює потерпілий та свідки, що негативно вплине на хід досудового розслідування;

ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_3 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний в громадському місці демонстрував агресивну, неконтрольовану поведінку, наносив побої журналісту у громадському місці, тому вчинення нового кримінального правопорушення при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу є цілком імовірним.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку сторони обвинувачення, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, суспільний інтерес, високий рівень суспільної небезпечності інкримінованого кримінального правопорушення, а також з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання з огляду на те, що ризики, зазначені у клопотання і на які посилався прокурор в судовому засіданні, стороною обвинувачення не доведено, оскільки ОСОБА_3 не переховувався від органу досудового розслідування,. Крім того просив зважити на те, що ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив нетяжкий злочин, з огляду на що, на його думку, у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

15.08.2021 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 3451 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що докази, які вказують на наявність обґрунтованої підозри, долучено до матеріалів клопотання, зокрема:

протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 від 14.08.2021;

протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 14.08.2021;

протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_9 від 15.08.2021;

протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 15.08.2021;

протоколом перегляду відеозапису від 14.08.2021;

протоколом перегляду відеозапису від 15.08.2021;

інші матеріали в їх сукупності.

З огляду на викладене, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного, а саме те, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження і саме такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , дані, які характеризують особу останнього, його вік, соціальні зв`язки, сімейний стан, склад сім`ї, майновий стан, характер діяння, високий рівень суспільної небезпечності інкримінованого кримінального правопорушення, а також суспільний інтерес викликаний інкримінованим ОСОБА_3 злочином.

Крім того, враховує й те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а тому приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні та заявлених у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 не допускає його тримання під вартою слідчому судді не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну інтерес інкримінованого діяння, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки інкримінований злочин вчинено із застосуванням насильства.

Питання доведеності винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що в резолютивній частині ухвали слідчого судді, постановленій під час розгляду даного клопотання, неправильно вказано дату народження підозрюваного, а саме, « ІНФОРМАЦІЯ_3 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Тому слід вважати написаним у резолютивній частині судового рішення дату народження підозрюваного ОСОБА_3 03 жовтня 2001 року.

Керуючись ст. 29 Конституції України, статтями 176-178, 181-186, 193-196, 205, 208, 309, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м. Львів, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16 жовтня 2021 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001308.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1