Справа № 136/2058/19
Провадження № 1-кп/930/115/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.06.2021 року Немирівський районний суд
Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2

учасників справи:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про надання доручення в порядку ст. 333 КПК України у кримінальному провадженні № 000109 від 07.05.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Немирівського районного суду Вінницької області, перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України.

04.06.2021 в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 заявив клопотання, про надання доручення в порядку ст. 333 КПК України у кримінальному провадженні № 000109 від 07.05.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до якого просив, доручити органу досудового розслідування провести слідчий експеримент з участю потерпілого ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що у матеріалах кримінального провадження практично не відображений механізм виникнення ушкоджень - бампер, заднє ліве, чи переднє ліве колесо, могли спричинити тілесні ушкодження виявленні у ОСОБА_6 . Тобто фактично не описаний спосіб вчинення кримінального правопорушення.

Згідно обвинувального акта « керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, на грутні особистих неприязних відносин, рухаючись по вул. Садова, що в с. Соболівка, Липовецького районну, різко повернув в сторону лівої обочини, по напрямку свого руху та вчинив умисний наїзд на ОСОБА_6 . Відповідно до висновку експерта №1146 від 15.10.2019 року ОСОБА_6 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому латеральної кісточки лівої гомілки з підвивихом стопи до зовні, яке виникло від травматичної дії тупого твердого предмету.

Слідчий експеримент під час досудового розслідування не проводився.

Необхідністю проведення слідчого експерименту є наступне: у обвинувальному акті не деталізовано ( спосіб ) - яким саме колесом автомобіля частиною - бампер, заднє ліве чи переднє ліве колесо могли спричинити тілесні ушкодження виявленні у ОСОБА_6 .?; згідно показань наданих у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_6 від 08.05. 2019 року « напевно бампером автомобіля зачепив мою ліву ногу, яка потрапила під ліве передане колесо автомобіля, яка відразу потрапила під переднє колесо автомобіля»; під час судового слідства допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 зазначив, що нога потрапила одразу під заднє ліве колесо автомобіля; допитані в судовому засіданні свідки обвинувачення вказали на наїзд, саме заднім лівим колесом автомобіля; п.4. 9.3 « Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» N 6 від 17.01.95 року, у висновку експерта повинно бути відображено механізм виникнення ушкоджень. Тобто чи могли дані тілесні ушкодження виникнути за описаних в матеріалах кримінальної справи обставинах . Дане питання в експертизі не розглядалось.

Показання ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_6 сам наніс удар ногою по автомобілю, потребують перевірки, які можливо зробити лише шляхом проведення слідчого експерименту та співставлення отриманого ним пошкодження з медичними документами (зокрема напрямок прикладання травмуючої сили, якою частиною автомобіля був удар ) механізм якого описаним частково у СМЄ - «з підвивихом стопи до зовні». Зокрема латеральна кісточка знаходиться нижче бампера автомобіля, її розташування виключає можливість пошкодження бампером. Згідно медичних документів будь-яких саден, синців на нозі у потерпілого не виявлено.

Саме тілесне ушкодження «з підвивихом стопи до зовні» на думку захисту в даному випадку є неможливим за описаних обставин особливо враховуючи наїзд саме заднім колесом автомобіля.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений клопотання підтримали, та просили суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні, заперечував проти задоволення клопотання у зв`язку з його необґрунтованість та недоведеність необхідності у проведенні вказаних слідчих дій.

Потерпілий та його представник заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Суд, заслухавши учасників справи, ознайомившись з клопотання приходить до наступних висновків.

Доказами в кримінальному провадженні, в розумінні ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Перевіряючи доводи захисника на предмет наявності підстав для проведення слідчого експерименту під час судового розгляду, суд не вбачає потреби у перевірці наведених обставин, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 333 КПК України передбачено, що у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.
Відповідно до ч. 4 ст. 333 КПК України під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.
Як вбачається зі змісту заявленого клопотання, захисник просить суд доручити органу досудового розслідування провести дії, які досліджувались судом та перевірялись в ході судового розгляду, шляхом допиту свідків, дослідженням письмових доказів, допитом обвинуваченого.
Разом з цим, враховуючи значення обставин, про перевірку яких просить захисник, суд вважає їх такими, що не мають істотного значення, з огляду на надані показання безпосередньо в судовому засіданні. Крім того, суд вважає, що обвинувачений та захисник мали можливість їх встановити або перевірити шляхом проведення слідчих дій на стадії досудового розслідування, але своїм правом не скористались, об`єктивних даних, які б обґрунтували заявлене клопотання, суду не надано.
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.
З огляду на викладене, враховуючи значення тих обставин, про встановлення яких просить захисник в клопотанні, в їх системному аналізі з положеннями ст. 333 КПК України, можливістю їх встановлення шляхом перевірки в ході судового розгляду, а також причин, з яких вони не були здійснені на стадії досудового розслідування, суд приходить до висновку, що при викладених обставинах, клопотання захисника задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 333, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про надання доручення в порядку ст. 333 КПК України у кримінальному провадженні № 000109 від 07.05.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 07 червня 2021 року о 09 годині 00 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1