Справа № 529/330/21
Провадження № 1-кп/529/53/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретаря c/з - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000193 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акта, 10.04.2021 близько 09 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 проїжджаючи на велосипеді повз господарство належне потерпілій ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_3 , побачив металеві стовпи на яких тримається пошкоджений паркан даного господарства.
В подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 переконавшись у відсутності власника господарства потерпілої ОСОБА_4 та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, за рахунок власної фізичної сили, шляхом витягнення із землі, викрав чотири металеві труби пошкодженого паркану. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 306 грн. 00 коп.
Таким чином, своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування 29.04.2021 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України та в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, з потерпілою примирилися, завдану шкоду відшкодовано в повному обсязі, претензії з боку потерпілої відсутні.

В угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання за вчинення вищевказаного кримінального проступку у виді громадських робіт на строк 100 годин., а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду між ним та потерпілою, вказав, що вину визнає, наслідки укладення угоди йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, наслідки укладення угоди їй зрозумілі, претензії до обвинуваченого відсутні.

Заслухавши сторони угоди, думку прокурор який не заперечив проти затвердження угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про примирення може бути затверджена.
Як вбачається з пояснень в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_5 , змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, в угоді вказані вірне формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального проступку за ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків.

Судом також встановлено, що потерпіла і обвинувачений узгодили, яке покарання за вчинене повинен нести обвинувачений ОСОБА_5 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України, та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

В судовому засіданні встановлено, що потерпіла та обвинувачений розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.
Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим з призначенням узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 29 квітня 2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000193 від 13.04.2021 за ч. 1 ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин.

Речовий доказ чотири металеві труби, залишити потерпілій ОСОБА_4 як її власність.
У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1