Номер провадження: 11-сс/813/359/21
Номер справи місцевого суду: 522/2315/21 1-кс/522/1350/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.02.2021 року у кримінальному провадженні №0000116 від 05.02.2021 року,-
встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати місце проживання у період часу з 22:00 до 07:00 години, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 18.02.2021 року, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаджилар, Агджабедінського району, Республіки Азейбаржан, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 28.09.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі та 28.10.2015 на підставі ст. 75, п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.
З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що 08.02.2021 року до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням звернувся слідчий СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженим прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000116 від 05.02.2021 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує на те, що суд при обранні запобіжного заходу не врахував всі наявні ризики, зокрема ризик впливу на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, ризик можливого продовження злочинної діяльності та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, судом не надано належної оцінки тій обставини, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Учасники кримінального провадження були належним чином повідомлені про дату та час розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явились, про причину неявки не повідомили, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників судового провадження та згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювати технічну фіксацію судового засідання.
Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя врахував характеризуючі підозрюваного дані, відповідно до яких останній має постійне місце проживання в м. Одеса, хоч і офіційно не працевлаштований, сам з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_8 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд також враховує той факт, що прокурор не надав апеляційному суду доказів існування будь-яких ризиків, які б вказували на те, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту не забезпечить виконання ним покладених обов`язків. Вказані обставини свідчать про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора.
Доводи прокурора про існування ризику впливу підозрюваного на потерпілих та свідків є непереконливими, оскільки таких фактів з початку досудового розслідування встановлено не було. Таких даних також не містять матеріали провадження, з яких вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення були внесені ще 16.05.2016 року.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими.
При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.02.2021 року про відмову у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і застосуванні запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту - без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4