справа №562/731/21
У Х В А Л А
іменем України

16.03.2021 року

Слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів, клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Здолбунів Рівненської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого,не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого -,

встановив:
В клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказується на те, що вперіод часу з кінця січня 2021 року по середину лютого 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у невстановленому під час досудового розслідування місці, ОСОБА_5 , усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись злочинним умислом, спрямованим на задоволення своєї статевої пристрасті, прагнення отримати сексуальне самоствердження, достовірно знаючи, що потерпіла ОСОБА_7 внаслідок малолітства не могла усвідомлювати сутність та значення вчинюваних щодо неї дій, вчинив відносно неї розпусні дії сексуального характеру, які виразились в неодноразовому пересиланні через всесвітню мережу інтернет «Viber» оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , на її власний мобільний телефон марки «OPPO» моделі СРН2083, ІМЕІ НОМЕР_3 та НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_5 , свій оголений статевий орган (член), своє оголене тіло, вів переписку сексуального характеру з потерпілою ОСОБА_7 та спонукав останню перекинути на його мобільний телефон, її оголене тіло, відеозаписи з доторканням до своїх статевих органів.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення, внесено 04.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337, (розбещенні неповнолітніх), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

В обґрунтування клопотання слідча зазначає про наявні ризики які було встановлено в ході досудового розслідування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме те що ОСОБА_5 може:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Даний ризик (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, може виїхати за межі м. Здолбунів, Рівненського району та Рівненської області, з метою переховування від правоохоронних органів, перешкоджання кримінальному провадженню. Крім того, має змогу вільно пересуватись територією Рівненського району та Рівненської області, у зв`язку із чим має змогу покидати своє місце проживання на довгий період часу та перебувати у будь-якому іншому місці має у наявності закордонний паспорт.

Просить суд обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як інший більш м» який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали просили його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника суд, приходить до наступного:
12» березня 2020 року у вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.
У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.
У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З огляду на вимоги ст. 177,178,179 КПК України в матеріалах провадження містяться не достатні дані, які переконали б суд у тому, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим, тому суд вважає , що необхідно обрати більш м`який запобіжний захід.
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Однак судом при дослідженні та перевірці доказів щодо наявності ризиків зазначених в клопотанні не знайдено достатньої обґрунтованості та мотивації, щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Зважаючи на те, що ОСОБА_8 , має постійне місце проживання, раніше не судимий, до будь якої відповідальності не притягався не ухиляється від слідства, дає підстави вважати, що у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов» язаного із триманням під вартою, буде достатнім та таким, що відповідає вимогам КПК України.
Оцінюючи обставини зазначенні в клопотанні суд приходить до висновку про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 в вигляді цілодобового домашнього арешту.
Враховуючи вищевикладе, суд приходить до висновку, що у клопотанні старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 відмовити.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні клопотаннястаршого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, капітан поліції ОСОБА_4 погоджене з прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Здолбунів Рівненської області, українцю, громадянину України, із вищою освітою, не одруженому,не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, із забороною останньому цілодобово залишати житло за місцем проживання АДРЕСА_1 без застосування електронних засобів контролю.
Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- цілодобово не покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора, слідчого або суду.
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із населеного пункту , в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- утримуватися від спілкування з потерпілою її законними представни та свідками.
- здати на зберігання відповідних державних органів влади свій паспорт/паспорти/ для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у разі їх наявності.
Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обчислювати з 16 березня 2021 року.
Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідче відділення поліції № 6- Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом пяти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії ухвали.
Слідчий суддя