Справа № 541/1953/20
Провадження № 1-кс/541/231/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
Іменем України

14 квітня 2021 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миргород скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 24.03.2021 про призначення додаткової судово-медичної експертизи та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ
02 квітня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із скаргою на постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 24.03.2021 про призначення додаткової судово-медичної експертизи та зобов`язання вчинити дії у кримінальному провадженні № 0000529 від 28.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Підтримуючи скаргу в судовому засіданні зазначала, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження по факту заподіяння їй тілесних ушкоджень 27 червня 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке є неефективним і триває значний час. В ході досудового розслідування безпідставно приймалися рішення про закриття кримінального провадження. 24.02.2021 року слідчим суддею скасована постанова дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000529 від 28.06.2020. Незважаючи на встановлення слідчим суддею необхідності проведення ряду слідчих дій, в тому числі слідчого експерименту на місці вчинення кримінального правопорушення з участю спеціаліста та застосування фото, відео фіксації і за його результатами призначення додаткової судово медичної експертизи, а також надання таких вказівок прокурором, така слідча дія не була проведена. Так 24.03.2021 старшим дізнавачем СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 призначена додаткова судово-медична експертиза за наслідками проведення 04.12.2020 року слідчого експерименту. Вважає, що 04.12.2020 року фактично відбувся її додатковий допит. З огляду на це, оскільки дізнавачем не виконані вказівки прокурора та вимоги слідчого судді, просила постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 24.03.2021 про призначення додаткової судово-медичної експертизи скасувати, зобов`язати дізнавача провести слідчий експеримент за її участі з залученням спеціаліста та фото, відео фіксацією, встановити строк для його проведення та за результатами слідчого експерименту призначити додаткову судово-медичну експертизу.
Суб`єкт оскарження дізнавач СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.
Відповідно до положень ч.3 ст.307КПК України слідчий суддя вважає за можливе розгляд скарги за відсутності суб`єкта оскарження.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Тобто, ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Слідчим суддею встановлено, що СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000529 від 28.06.2020 за ст. 125 ч. 1 КК України. Потерпілою по вказаному кримінальному провадженню є ОСОБА_3 .
Дізнавачем СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 24.03.2021 призначена додаткова судово-медична експертиза на вирішення якої поставлені запитання за наслідками проведення слідчого експерименту.
Згідно ч.1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно ч.5 ст. 40 КПК України слідчий , здійснюючи повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Згідно ч. 2 ст. 40-1 КПК України, дізнавач уповноважений, звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

У відповідності до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, дізнавач належить до сторони обвинувачення.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.
Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування і не містить положень щодо скасування будь-якого процесуального рішення дізнавача та зобов`язання останнього вчинити якусь конкретну слідчу дію в ході досудового розслідування.
Зважаючи на вищевикладені обставини, оскільки в ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що потерпілою оскаржується процесуальне рішення дізнавача та бездіяльність останнього яка не може бути оскаржена на підставі ст. 303 КПК України, тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що при проведенні судово-медичної експертизи у випадку недостатності даних експертом може бути заявлено клопотання про надання таких доказів, в тому числі і шляхом проведення слідчого експерименту за її участі. Сам факт відсутності відеозапису слідчої дії не може беззаперечно підтверджувати недостатність даних для проведення експертного дослідження. Крім того, потерпіла ОСОБА_3 має право надавати докази в ході досудового розслідування, в тому числі на підтвердження наслідків заподіяння їй тілесних ушкоджень, серед іншого і фотографії про наявність яких остання повідомляла в ході судового розгляду скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 307,309КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 24.03.2021 про призначення додаткової судово-медичної експертизи та зобов`язання вчинити дії, відмовити.
Копію ухвали направити сторонам для відому.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1