Справа № 950/1060/21
Провадження № 1-кп/950/169/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2021 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000093, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України; освіта середня; розлучена; має на утриманні неповнолітню дитину; не працює; зареєстрована та фактично проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судима)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
Досудовим розслідуванням встановлено, що розпорядженням сільського голови Павленківської сільської ради від 10.08.2011 № 66 ОСОБА_3 призначено на посаду завідуючої Павленківським сільським клубом. При цьому будучи завідуючою, ОСОБА_3 прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності довірених їй установою матеріальних цінностей. Таким чином, з 10.08.2011 ОСОБА_3 несла повну матеріальну відповідальність за збереження довірених їй матеріальних цінностей.

22.01.2020 у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, направлений на привласнення належного Павленківській сільській раді майна, а саме ноутбуку марки «ACER», модель N15W4, серійний номер NXC3YEUD6600, який перебував на її відповідальному зберіганні. З цією метою, ОСОБА_3 здійснила привласнення вказаного ноутбуку, чим відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/6066-ТВ від 01.06.2021, завдала Павленківській сільській раді майнову шкоду на суму 4850,00 грн.

Суд кваліфікує такі дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України, тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

03.06.2021 між представником потерпілого у кримінальному провадженні № 0000093 ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та вибачитися перед представником потерпілого ОСОБА_5 за завдану нею матеріальну та моральну шкоду безпосередньо під час підписання угоди.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачена визнала себе винною по пред`явленому обвинуваченню, у вчиненому діянні каялася. Також ОСОБА_3 підтвердила, що угода була укладена нею та представником потерпілого добровільно, укладення угоди не було наслідком застосування до неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що угода про примирення між ним та обвинуваченою укладена добровільно, така угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Щодо поданої угоди про примирення прокурор просив її затвердити і призначити узгоджене сторонами угоди покарання, оскільки її умови не суперечать вимогам закону та не порушують права сторін угоди.

Заслухавши учасників підготовчого провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, а тому укладення угоди про примирення в даному кримінальному провадженні є можливим.

Роз`яснивши положення ч. 5 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченою та представником потерпілого у судовому засіданні.

Представник потерпілого обізнаний з наслідками укладення та затвердження угоди, а саме: обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення його права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, що підтвердив у судовому засіданні.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися та добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою можуть бути виконані повністю. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування збитку.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання, суд також враховує наступне.

01.07.2020 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, яким внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 191 КК України. Вказаним Законом посилено кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, зокрема, передбачений санкцією розмір штрафу збільшено до розмірів від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України вчинене ОСОБА_3 у січні 2020 року.

Оскільки з 01.07.2020 посилено кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, то з урахуванням приписів ч. 2 ст. 5 КК України, Закон № 2617-VIII зворотної дії не має, тому при призначенні покарання ОСОБА_3 слід застосувати санкцію ч. 1 ст. 191 КК України у редакції, яка діяла станом на січень 2020 року.

За таких обставин, узгоджена сторонами угоди міра покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян відповідає закону про кримінальну відповідальність, чинному на час вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу обвинуваченої, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченій узгодженого покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта, розмір яких згідно з довідкою Сумського НДЕКЦ складає 514,86 грн.

Питання про речові докази суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 03.06.2021 між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000093, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2021.

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 191 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 514,86 грн.

Речовий доказ ноутбук марки «ACER», модель N15W4, серійний номер NXC3YEUD6600, який передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого, вважати повернутим власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1