Справа № 344/4953/21
Провадження № 1-кс/344/1973/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого управління Головного управління ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.5 ст. 25, ч.2 ст. 209 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

31.03.2021 слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, яке погоджено прокурором, а саме : 34 м3 пиломатеріалів хвойних обрізних ялина, ялиця (дошка, брус), які вилучено 30.03.2021 за наслідками обшуку сідлового тягача марки «ДАФ FX» з д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом з д.н.з. НОМЕР_2 з метою забезпечення збереження речового доказу з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування якого посилається на те, що у ході досудового розслідування встановлено групу осіб, які організували протиправну схему легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, зокрема отриманих в результаті експорту пиломатеріалів незаконного походження, з використанням сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, які видавались на підставі підроблених документів, про походження останньої.

Зокрема, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 здійснює купівлю документів про походження лісоматеріалів (товарно-транспортних накладних, та ін.), без фактичної купівлі деревини (лісоматеріалів, пиломатеріалів). Придбані документи, використовуються ОСОБА_4 з метою отримання сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій.

Таким чином, на підставі отриманих сертифікатів ОСОБА_4 як керівником ТОВ «Мерічейка» () здійснюється експорт лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів незаконного походження під виглядом офіційно придбаних.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що завантаження автомобілів, які транспортують лісоматеріали та виготовлені з них пиломатеріали незаконного походження, здійснюється на території лісопильного цеху та пилорами ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, встановлено, що за вищевказаною адресою здійснюється завантаження лісоматеріалами та пиломатеріалами незаконного походження з метою експорту, які транспортуються сідловим тягачем марки «ДАФ FX» з д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом з д.н.з. НОМЕР_2 , які є транспортними засобами з іноземною реєстрацією.

Проведеним 30.03.2021 обшуком сідлового тягача марки «ДАФ FX» з д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом з д.н.з. НОМЕР_2 , водієм якого був ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено вантажно - митну декларацію із товаросупровідними документами; пиломатеріали хвойні обрізні ялина, ялиця (дошка, брус), які не відповідали поданим для митного оформлення товаросупровідним документам, оскільки вологість переміщуваного вантажу характерна для свіжо спиляних лісоматеріалам.

Зважаючи на викладене, у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені пиломатеріали не могли бути виготовлені із сировини (лісоматеріалів) вказаних у сертифікаті про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій.

Крім того, вилучені в ході обшуку вантажно-митна декларація із товаросупровідними документами та пиломатеріали 31.03.2021 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучені під час обшуку пиломатеріали є предметом вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому. Додав, що такий арешт ніяким чином не зашкодить арештованому майну, така зберігається на території одного з лісгоспів Івано-Франківської області, однак можливості повідомити таке місцезнаходження немає можливості, оскільки таке відноситься до таємниці слідства, з метою забезпечення їх збереження у відповідному стані, зокрема, для проведення експертиз. Передача їх ОСОБА_4 може призвести до зміни якісних, кількісних властивостей. Обшук та вилучення проводився за участі спеціаліста.

Адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання про накладення арешту. Зокрема, вказав, що жодного належного доказу, який обумовлює арешт майна до матеріалів клопотання не долучено. Слідчим не зазначено, чи є належні умови зберігання такого майна, оскільки протилежне може призвести до його знищення. Разом з тим, такий арешт спричинить вкрай негативні наслідки для ОСОБА_4 , зокрема, ймовірні штрафні санкції. Вважає, що постанова про визнання речовим доказом належно не оформлена, відтак немає юридичної сили. Однак, вважає, що доцільним буде передача таких пиломатеріалів на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Власник майна ОСОБА_4 ( керівник ТОВ «Мерічейка») підтримав думку адвоката.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне :

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя,суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку,передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170цього Кодексу); розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При розгляді клопотанні встановлено, що органом досудового розслідування - відділом ОВС України в Івано-Франківській області в рамках кримінального провадження здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000040, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246, ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.5 ст. 25, ч.2 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського суду Івано-Франківської області 29.03.2021 було надано дозвіл на обшук сідлового тягача марки «ДАФ FX», н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом н.з. НОМЕР_2 , з метою виявлення речей і документів, які в подальшому відображені також у протоколі обшуку від 30.03.2021, є вилученими за участю спеціаліста у водія, ІНФОРМАЦІЯ_1 , і є предметом накладення арешту за даним клопотанням. Так, виявлено та вилучено, зокрема : 34 м3 пиломатеріалів хвойних обрізних ялина, ялиця (дошка, брус).

Постановою старшого слідчого з ОВС СУ ГУ ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_3 - 34 м3 пиломатеріалів хвойних обрізних ялина, ялиця (дошка, брус), визнано речовим доказом.

Вирішення спору про належність майна не належить до компетенції слідчого судді і у нього відсутні повноваження перевірити законність власності ТОВ «Мерічейка» ( керівник ОСОБА_4 ) щодо вказаного майна. В той же час, у матеріалах клопотання наявні матеріали, які дають підстави вважати, що таке було у володінні, фактично мало вибути з володіння за певною угодою.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення(цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені в ході обшуку за ухвалою суду речі та документи, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя переконаний, що слідчий довів необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Що стосується твердження адвоката, що матеріали клопотання не містять жодного належного доказу, слідчий суддя вважає безпідставним, оскільки зазначене не є предметом даного судового розгляду, а потребує встановленню під час проведення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна на даному етапі. Адже, у разі повернення вищезазначених пиломатеріалів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз; враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому таке втручання у власність є виправданим.

Також слідчий суддя враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на час розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Питання визначення місця зберігання арештованих речей не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна. Разом з тим, слід роз`яснити, що за змістом ст. ст.40, 98-100 КПК України питання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання віднесене до повноважень слідчого, тому саме такий після визнання речей та документів речовими доказами зобов`язаний вирішити питання про їх збереження, у тому числі і передачу на відповідальне зберігання у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.170-173,372,395КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на 34 ( тридцять чотири) м3 пиломатеріалів хвойних обрізних -ялина, ялиця (дошка, брус), які вилучено 30.03.2021 в ході обшуку сідлового тягача марки «ДАФ FX» н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом з н.з. НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02.04.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1