Справа № 729/1130/20 1-кп/729/36/21 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

17.02.2021 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8
провівши у приміщенні суду в м. Бобровиці підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 20.05.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске Броварського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Світильне Броварського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальним актом встановлено, що у грудні 2019 року, ОСОБА_7 , будучи головою фермерського господарства «Земледар», уклавши усну угоду з ОСОБА_5 щодо осушки зерна кукурудзи належного останньому, здійснив таку осушку і відповідно до домовленості ОСОБА_5 . ОСОБА_7 у період з грудня 2019 року по березень 2020 року реалізував вищезазначене зерно кукурудзи та повернув ОСОБА_5 частину грошових коштів.

Станом на 18.05.2020 залишок не повернутого ОСОБА_7 боргу ОСОБА_5 становив 1700 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України становило 45 285 грн.

У подальшому ОСОБА_5 , з метою примушення ОСОБА_7 до виконання цивільно-правових зобов`язань перед ним, а саме повернення боргу у вигляді грошових коштів у сумі 1700 доларів США, вступив у змову з ОСОБА_4 .

Реалізовуючи спільний злочинний умисел щодо примушення ОСОБА_7 до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме повернення боргу у вигляді грошових коштів у сумі 1700 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України становив 45 285 гривень, 18.05.2020 у денний час ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , прибули на автомобілі марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 на територію фермерського господарства «Земледар» за адресою Чернігівська область Бобровицький район с. Нова Басань вул.Миру, 85, де у той час перебував ОСОБА_7 . Під час зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , висловлюючи ОСОБА_7 погрози вбивством, які потерпілий сприймав як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, примушували ОСОБА_7 до виконання цивільно-правового зобов`язання, а саме повернення боргу, на що останній пояснив, що не має такої можливості і поверне грошові кошти пізніше.

Також, реалізовуючи спільний злочинний умисел щодо примушення ОСОБА_7 до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме повернення вищезазначеного боргу, 02.06.2020, у денний час, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , прибули на автомобілі марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , на територію фермерського господарства «Земледар» за адресою Чернігівська область Бобровицький район с. Нова Басань вул. Миру, 85, де перебував ОСОБА_7 , та під час зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , висловлюючи ОСОБА_7 погрози вбивством, які потерпілий сприймав як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, примушували ОСОБА_7 до виконання цивільно-правового зобов`язання щодо повернення боргу.

В подальшому, реалізовуючи спільний злочинний умисел шодо примушення ОСОБА_7 до виконання цивільно-правових зобов`язань щодо повернення боргу, 10.06.2020 у денний час ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знову прибули на автомобілі марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 на територію фермерського господарства «Земледар», де перебував ОСОБА_7 . Під час зустрічі, ОСОБА_4 , не маючи намірів спрямованих на посягання на майно ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та бажаючи від спільних дій з останнім досягнення єдиного злочинного результату, а саме повернення ОСОБА_7 боргу ОСОБА_5 у сумі 1700 доларів США, сівши до автомобіля марки ВАЗ 211040, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 , почав рухатись з місця події та в подальшому був зупинений працівниками поліції.

Такі дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.355 КК України як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, із погрозою вбивства.

17 лютого 2021 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно з умовами даної угоди, ОСОБА_4 засвідчує, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаюється. Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано. Сторони угоди погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст.75 КК України.

17 лютого 2021 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченими. Згідно з умовами даної угоди, ОСОБА_5 засвідчує, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаюється. Кримінальним правопорушенням майнової шкоди потерпілому не завдано. Сторони угоди погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст.75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, визнали повністю та підтвердили фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаялися у вчиненому. Просили угоду про примирення затвердити та надали згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання та звільнення від їх відбування покарання з випробуванням.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовчому судовому просив затвердити угоду про примирення. Зазначив, що угода укладена ним добровільно, з обвинуваченими примирився та не має до них жодних претензій матеріального чи морального характеру.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтримав позицію потерпілого та наполягав на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, оскільки така не суперечить вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з такого.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 1 ст.469 КПК України визначено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, отже дане кримінальне правопорушення, відповідно до класифікації, наведеної у ст.12 КК України, є нетяжким злочином, а відтак щодо такого відповідно до ч.3 ст.469 КПК України передбачена можливість укладення угоди про примирення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнали та надали суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання та звільнення від їх відбування покарання з випробуванням.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цілком розуміють права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Крім того, обвинуваченим роз`яснено наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку, та те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що примирився з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до яких не має жодних претензій матеріального чи морального характеру, оскільки кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано.

При цьому судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_7 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, якими для потерпілого є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про примирення.

Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та Кримінального Кодексу України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання.

Зокрема, встановлено, що зміст угоди про примирення відповідає вимогам, передбаченим ст.471 КПК України.

Також встановлено, що умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.

Перевіряючи узгоджене сторонами угоди покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням ст.75 КК України на відповідність його вимогам Кримінального Кодексу України, судом встановлено, що таке покарання визначене у межах установлених санкцією ч.2 ст.355 КК України, із урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на психіатричному чи наркологічному обліку не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, наявності обставини, що пом`якшує покарання, якою є щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думки потерпілого, який жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Перевіряючи узгоджене сторонами угоди покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням ст.75 КК України на відповідність його вимогам Кримінального Кодексу України, судом встановлено, що таке покарання визначене у межах, установлених у санкції ч.2 ст.355 КК України, із урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на психіатричному чи наркологічному обліку не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, наявності обставини, що пом`якшує покарання, якою є щире каяття, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також думки потерпілого, який жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

На думку суду, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.50 КК України, меті покарання.

При цьому, можливість узгодження сторонами звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачено ст.471 КПК України та ч.2 ст.75 КК України.

Так, згідно ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на вищенаведене, суд доходить переконання, що угоду про примирення, укладену 17 лютого 2021 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, відповідно до положень ст.75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Разом з тим, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки визначені ч.1 ст.76 КК України.

Також, суд доходить переконання, що угоду про примирення, укладену 17 лютого 2021 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) відповідно до положень ст.75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Разом з тим, на ОСОБА_5 слід покласти обов`язки визначені ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обиралися. Підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.100, 314, 174, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000147 від 20.05.2020, укладену 17 лютого 2021 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000147 від 20.05.2020, укладену 17 лютого 2021 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази автомобіль марки ВАЗ 211040, державний номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , передані на зберігання ОСОБА_7 залишити у його користуванні;

Речові докази: флеш накопичувач micro SD16 GB, два оптичні диски DVD-R VIDEX 4.7 GB, п`ять оптичних дисків DVD-R Verbatim 4.7 GB, які приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, а саме: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1