Справа №766/3287/21
н/п 1-кс/766/2861/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуальних строків, в порядку статті 114 КПК України, в якому просив зобов`язати слідчого Дніпровського ВП ХВП ОСОБА_4 ознайомити його з матеріалами кримінального провадження № 0001713, встановити слідчому 3-х денний строк на виконання процесуальної дії.

Обґрунтування клопотання:

ОСОБА_3 зазначає, що за його заявою слідчим Дніпровського ВП ХВП ОСОБА_5 проводилось розслідування у кримінальному провадженні № 0001713, де він є потерпілим.

14.12.2020 р. ОСОБА_3 було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами вказаних кримінальних проваджень. Однак протягом тривалого часу ніякої відповіді не було отримано.

17.03.2021 р. ОСОБА_3 знайомився з матеріалами судової справи № 766/3287/21, в якій знаходився лист слідчого ОСОБА_4 від 09.02.2021 р., адресований йому. У листі слідчий повідомляв, що він не може знайомитись з матеріалами кримінального провадження, оскільки він нібито не є стороною у кримінальному провадженні. Вказаного листа від слідчого йому не надсилалось.

Положеннями КПК України передбачено, що думка слідчого щодо статусу учасника кримінального провадження має бути викладена у вигляді постанови, тобто процесуального рішення.

Оскільки кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 завдано моральної шкоди, а також можливо і матеріальної шкоди, то у вказаному кримінальному провадженні є потерпілим. Та відповідно до п.11 ч.1 ст.56 КПК України має право знайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Однак, слідчим не було виконано вимог ст.220 КПК, чим порушено його права.

Доводи сторін у судовому засіданні:

ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Наполягав, що він є потерпілим в силу ч.2 ст.55КПК України, оскільки предмет злочину земельна ділянка, яку самовільно захоплено належить до комунальної власності, а він є членом Херсонської територіальної громади.

Слідчий вважав, що клопотання задоволенню не підлягає з тих підстав, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні № 0001713 (об`єднане в одне провадження з № 0001715) за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.197-1 та ч.1 ст.366КК України. Власником земельної ділянки, яка можливо самовільно зайнята є Херсонська міська рада. Фудін є заявником про злочин, але не є потерпілим у кримінальному провадженні, а тому не має права знайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1, ч.2 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ч.1,2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

2. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

ОСОБА_3 вважає, що він автоматично є потерпілим в силу ч.2 ст.55КПК України, оскільки злочином йому завдано моральну шкоду, а тому не повинен був подавати заяву про визнання його потерпілим.

У кримінальному провадженні № 0001713 досудове розслідування здійснюється за ч.1 ст.197-1 та ч.1 ст.366КК України і ОСОБА_6 є заявником про вказані злочини. Частина 1 ст.197-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Фудін не є ні власником, ні володільцем самовільно зайнятої земельної ділянки, тобто злочин вчинений не відносно нього, а тому він не є потерпілим з моменту подачі ним заяви про злочин.

Частина 1 ст.366КК України передбачає відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Вказаний злочин також вчинено не відносно скаржника.

З клопотанням про визнання потерпілим ОСОБА_3 також не звертався. Тому, ОСОБА_3 не має процесуального статусу потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Оскільки, ОСОБА_3 подане до суду клопотання найменував як «про встановлення процесуального строку», то слідчий суддя зазначає, що він не є стороною кримінального провадження і не може звертатись з таким клопотанням.

ОСОБА_3 у своєму клопотанні (фактично скарга) керується п.1 ч.1 ст.303 КПК України, що визначає бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка може бути оскаржена на досудовому розслідуванні, та просить зобов`язати слідчого Дніпровського ВП ХВП ОСОБА_4 ознайомити його з матеріалами кримінального провадження № 0001713. Але ОСОБА_6 як заявником оскаржується не та бездіяльність, яка визначена п.1 ч.1 ст.303КПК України і яка може бути оскаржена заявником у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 2, 28, ч.2 ст.55, ст.ст.113, 114, 303, КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про встановлення процесуальних строків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 13 годині 05 хвилин 30 березня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1