У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.08.2021 Справа №607/14554/21
провадження № 1-кс/607/4818/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000142 від 03 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , місце реєстрації там само, громадянин України, одружений, не працює, утриманців не має, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
встановила:

прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить продовжити на 21 день, тобто до 14 вересня 2021 року? строк застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, цілодобово, до підозрюваного ОСОБА_5 та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які були покладені на нього раніше.
В обґрунтування таких вимог зазначає, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, в межах якого та відповідно до зміненої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин: приблизно о 0240 год. 03 травня 2021 року, він керував технічно справним автомобілем марки «CITROEN BERLINGO», р.н. НОМЕР_1 , рухався без пасажирів і вантажу по вул. Молодіжна, с. Стінки Чортківського району Тернопільської області, в напрямку центру села Стінка, вів автомобіль смугою свого транспортного потоку. Під час руху, ОСОБА_5 не був достатньо уважний та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5 та 2.3 /б, д/ Правил дорожнього руху, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Також, ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». Проїжджаючи по вул. Молодіжна, с. Стінки Чортківського району Тернопільської області, водій ОСОБА_5 , всупереч п. 12.3 Правил дорожнього руху не зменшив швидкості руху та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, для якого може бути створена небезпека чи перешкода. Зокрема, в цей час проїзною частиною дороги, попутним напрямком, відносно руху автомобіля «CITROEN BERLINGO», р.н. НОМЕР_2 , рухався пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода, водій ОСОБА_5 не зменшив швидкості руху та не надав йому дороги, а продовжуючи рух, вчинив наїзд на ОСОБА_6 . У результаті цього наїзду ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди. Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, що призвели до смерті. Таку підозру прокурор вважає обґрунтованою.
На даний момент, в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, стороні захисту відкрито матеріали досудового розслідування у вказаному провадженні. 05 травня 2021 року підозрюваному обрано, а 30 червня, 02 та 30 липня 2021 року продовжено, запобіжний захід у виді домашнього арешту до 24 серпня 2021 року включно, із забороною залишати житло цілодобово, із низкою обов`язків. Завершити досудове розслідування до слину строку дії вказаної ували неможливо, у зв`язку із ознайомленням сторони захисту із матеріалами кримінального провадження. Прокурор вважає, що підозрюваному слід продовжити термін дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, цілодобово, з метою забезпечення його належної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженню.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав і просив задовольнити з підстав, наведених у ньому.
Захисник адвокат ОСОБА_4 , клопотала про відмову в задоволенні клопотання прокурора. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що клопотання прокурора необґрунтоване, обраний ОСОБА_5 запобіжний захід втратив актуальність. Процесуальна поведінка підозрюваного належна. Усі обов`язки він виконує відповідально. З огляду на це підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, тим більше для його посилення з моменту останнього застосування немає.
ОСОБА_5 розділив позицію свого захисника.
Заслухавши пояснення, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що воно є частково обґрунтованим, виходячи з наступного:
ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 30 липня 2021 року ОСОБА_5 продовжено до 24 серпня 2021 року строк дії, обраного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2021 року, запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в частині заборони підозрюваному залишати житло по місцю проживання з 2200 до 0600 год., а також обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання в орган досудового розслідування свої паспорти, та інші документи, які надають право виїзду за межі території України /далі Ухвала від 30 липня 2021 року/.
Частиною 6 ст. 181 КПК України визначено, що у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
У свою чергу, ч. 4 ст. 199 КПК України встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
04 травня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України.
13 липня 2021 року її змінено і на даний момент ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
На думку слідчого судді така підозра не є необґрунтованою, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 03 травня 2021 року з додатком план-схемою; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 від 03 травня 2021 року, ОСОБА_8 від 16 червня 2021 року.
Зробивши висновок про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» /заява N 42310/04/, відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено те, що на цьому етапі досудового розслідування, існують факти та інформація, котрі, безперечно, хоча і не достатні для засудження ОСОБА_5 , однак є досить вагомими для того аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що він міг вчинити кримінальне правопорушення, пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.
Також, на думку слідчого судді, ризики, які зазначені в Ухвалі від 30 липня 2021 року, продовжують існувати, однак їх вага дещо зменшилась.
Зокрема, ОСОБА_5 може:
-переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого;
-незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою схилити їх до дачі неправдивих показів, або відмови їх надавати. Цей ризик зберігає своє існування у зв`язку із цим, що ці особи у будь-який час, до моменту надання показів у суді, або слідчому судді в порядку ст. 225 КПК України, можуть змінити їх під тиском підозрюваного, який може полягати як у погрозах, так і у проханнях.
Як вбачається із Ухвали від 30 липня 2021 року, котра перебуває у зальному доступі та з якою можна ознайомитись за допомогою сервісу Єдиного реєстру судових рішень:
-постановою заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 01 липня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 03 травня 2021 року продовжено до 03 серпня 2021 року;
-13 липня 2021 року прокурор ОСОБА_3 доручив слідчому СУ ГУНП в Тернопільській області повідомити підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника та потерпілу про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 03 травня 2021 року, а також надати доступ до його матеріалів;
-на виконання цього доручення слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 надіслав підозрюваному, його захиснику та потерпілій відповідні повідомлення з номерами 10874/9/4-2021 від 13 липня 2021 року та 10873/9/4-2021 від 13 липня 2021 року, відповідно;
-сторона захисту приступила до ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.
На даний момент таке ознайомлення сторони захисту триває, у зв`язку з чим закінчити досудове розслідування до моменту закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу неможливо.
Таким чином залишилось останнє питання, яке слідчий суддя повинен вирішити, розглядаючи дане клопотання і полягає воно у тому, чи має рацію прокурор, коли зазначає, що більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт цілодобово, не може запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .
Насамперед слід зазначити, що Ухвалою від 30 липня 2021 року щодо ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту, однак лише частково, тобто в нічну пору.
Отже на даний момент прокурор фактично просить посилити раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_5 , а тому повинен був би навести обставини, які, на його думку, породжують таку необхідність та, найголовніше, надати цьому докази. При цьому він обов`язково мав би довести, що вони виникли після ухвалення попереднього рішення про продовження застосування запобіжного заходу, або існували під час його прийняття, але про них він на той час не знав і не міг знати.
Однак цього прокурор не зробив, а тому його посилання на необхідність застосування до ОСОБА_5 домашнього арешту цілодобово залишаю без уваги.
При цьому беру до уваги рішення Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні відповідно до ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, у яких він неодноразово зазначає, що за наслідками та способами застосування, як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1 /с/ Конвенції /справа «Манчіні проти Італії»/.

З огляду на це, і правові підходи до застосування або продовження строку дії таких запобіжних заходів повинні бути схожими.

Після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані /див., серед багатьох інших джерел рішення у справі «Єлоєв проти України» № 17283/02 від 6 листопада 2008 року, пп. 5961, та рішення у справі «Свершов проти України» № 35231/02, пп. 6365, від 27 листопада 2008 року/.
Варто взяти до уваги, що прокурор не зсилався та у матеріалах клопотання немає жодного доказу того, що з 30 липня 2021 року до даного часу ОСОБА_5 допускав порушення процесуальної поведінки, або виникли інші обставини, які виправдовують його подальше позбавлення свободи та ще й із посиланням зобов`язань у порівняні із тим, які вони були раніше.
Також, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя, обираючи вид запобіжного заходу, який слід застосувати до особи, зобов`язаний взяти до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
У даній справі ті докази, які надав прокурор, мають занадто малу вагу, аби говорити про можливість застосування другого за суворістю запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням свободи.
Не ставлячи під сумнів наявність обґрунтованої підозри, що уже встановлено та описано вище, а також у жодному випадку не вдаючись в оцінку доказів на предмет їх належності для доведення винуватості ОСОБА_5 у тому кримінальному правопорушенні, за яким йому оголошено підозру, слідчий суддя звертає увагу на те, що ті докази, які надав прокурор, є значно слабшими навіть за той їх об`єм, який було надано ним при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_5 попереднього разу.
Як вбачається з Ухвали від 30 липня 2021 року, при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_5 попереднього разу прокурор надав висновки експертів № 66 від 10 червня 2021 року та № СЕ-19/120-21/6516-ІТ від 24 червня 2021 року.
У дане ж судове засідання таких доказів надано не було. Встановивши таку обставину, слідчий суддя оголосив перерву в розгляді клопотання, тим самим сприяючи учасникам розгляду справи у реалізації своїх прав на доведення перед судом своєї правової позиції. Після продовження розгляду справи прокурор наполягав на тому, аби подальший розгляд клопотання відбувся за наявними доказами.
Варто зазначити, що при розслідуванні кримінальних правопорушень за ст. 286 КК України висновки експертів, які давали б відповідь на питання, чи мав водій технічну можливість уникнути зіткнення із пішоходом; чи саме від такого зіткнення настали тілесні ушкодження /смерть/ останнього та чи було це наслідком порушення ПДР водієм, мають надзвичайно велику вагу.
Таким чином, саме незначна вага доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, які надав прокурор на обґрунтування клопотання про продовження домашнього арешту, приводить слідчого суддю до переконання, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, керуючись ч. 6 ст. 181, ч. 4 ст. 199 та ч. 4 ст. 194 КПК України.
Саме він зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .
Таким чином, клопотання прокурора слід задовольнити частково, тобто лише в часині продовження строку застосування запобіжного заходу, а у задоволенні клопотання захисту відмовити.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

клопотання прокурора задовольнити частково.

У задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із домашнього арешту на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до 14 вересня 2021 року, включно, а саме:

-з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання в орган досудового розслідування свої паспорти, та інші документи, які надають право виїзду за межі території України.
Роз`яснити ОСОБА_5 те, що у разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Вручити копію ухвали про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1