ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №632/397/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/429/21 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.186 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-обвинуваченого ОСОБА_7 ,
-захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження №11кп/818/429/21 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31 березня 2020 року,-

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Харківської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.05.2013 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки;
- 10.02.2016 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, на 6 років позбавлення волі. Звільнений 17 березня 2017 року по відбуттю строку покарання;
- 06.06.2019 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ст.395 КК України на 1 місяць арешту. Звільнений 16 серпня 2019 року по відбуттю строку покарання,-

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Як установив суд, 17 січня 2020 о 01 годині 20 хв. ОСОБА_7 знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_9 , яка зайшла у під`їзд № 6 зазначеного будинку. За цих обставин у обвинуваченого виник умисел на відкрите викрадення майна потерпілої.
Реалізуючи свій умисел ОСОБА_7 прослідував за ОСОБА_9 у вказаний під`їзд зазначеного будинку, де, знаходячись на сходовому майданчику між першим і другим поверхами повалив потерпілу, після чого відкрито викрав належне їй майно ланцюжок із золота, зірвавши його з шиї ОСОБА_9 .
Потім обвинувачений з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши його на свою користь, спричинивши потерпілій майнову шкоду у розмірі 14250 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначив, що суд першої інстанції не врахував в повному обсязі обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданих збитків. Крім того не враховано, що він має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, наявність міцних соціальних зв`язків, на обліку у психлікарні не перебуває. На думку обвинуваченого звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Просить вирок суду змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За положеннями ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як убачається із матеріалів провадження, суд визнав пом`якшуючими покарання щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого про наявність пом`якшуючої покарання обставини - активне сприяння розкриттю злочину, є безпідставними, оскільки матеріали кримінального провадження таких даних не містять.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем реєстрації характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків, а також обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Яких-небудь нових даних, які б свідчили про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, в апеляційній скарзі не наведено.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_7 раніше тричі судимий та звільнявся від відбування покарання з випробуванням, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі, без застосування положень ст.75 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання за своїм видом та розміром є справедливим і підстави для призначення більш м`якого покарання і звільнення ОСОБА_7 від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України, відсутні.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: