Єдиний унікальний номер 722/362/21
Номер провадження 1-в/722/37/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника СВК 67 ОСОБА_5
та засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного та додаткового покарання,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування основного покарання у виді позбавлення волі та від додаткового покарання у виді конфіскації майна, посилаючись при цьому на те, що на даний час він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 та представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо клопотання та просили у його задоволенні відмовити, оскільки вважають, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому застосування до нього ст.81 КК України буде передчасним.
Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25.06.2020 року було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ст.69, ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді 3-х років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховується з 13.12.2018 року. Відповідно кінцевим строком відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі є 13.12.2021 року.
Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 13.12.2018 року. В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 12.08.2020 року.
Згідно матеріалів особової справи та довідки про заохочення і стягнення, складеної начальником відділення СПС №2 ОСОБА_5 , за час перебування у слідчому ізоляторі м.Чернівці та в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.
Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.
Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості (ч.2 ст.118 КВК України).
Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).
Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №42, станом на 17.03.2021 року на виконанні виконавчих листів щодо стягнень із засудженого ОСОБА_6 немає.
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №67 від 17.03.2021 року та матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_6 після розподілу з дільниці карантину, діагностики і розподілу тимчасово до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався. З жовтня 2020 року по теперішній час працевлаштований робітником їдальні для засуджених. Встановлені обсяги робіт та постановлені йому завдання намагається виконувати.
Із дослідженої характеристики, затвердженої начальником установи 18.03.2021 року та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_6 у відношенні до персоналу установи напоказ тактовний, у взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. В лютому 2021 року здобув професію «Машиніст каменерізальних машин», закінчивши навчальний центр, який функціонує в установі, проте потребував постійного контролю за відвідуванням занять. Перебуває на профілактичному обліку як особа, що схильна до вживання наркотичних речовин чи їх аналогів. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує під контролем і лише в якості спостерігача. В категоричній формі відмовляється приймати участь в будь-яких програмах диференційованого виховного впливу. Роботи із благоустрою установи виконує неохоче, потребує контролю за якістю їх виконання. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку, має переважно охайний зовнішній вигляд. Вину у скоєному злочині визнав.
Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_6 : станом на 17.08.2020 року дотримується вимог режиму (протокол №3 від 17.08.2020 року); станом на 14.01.2021 року дотримується вимог режиму (протокол №1 від 14.01.2021 року).
Як встановлено із довідки медичної частини №75 від 17.03.2021 року, засуджений ОСОБА_6 , 14.08.2020 року був оглянутий медичною комісією установи. Визнаний працездатним з раціональним працевлаштуванням. В подальшому за медичною допомогою не звертався, перебуває на обліку у лікаря психіатра.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ре соціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведені вище встановлені судом обставини в їх сукупності та особу засудженого, суд вважає, що як поведінка ОСОБА_6 , так і його відношення до праці протягом всього часу відбування покарання, не були достатньо сумлінними, а тому останній, на думку суду, на даний час не досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України, як «довів своє виправлення».
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
На підставі ст.81 КК України, ст.ст.6, 102, 107, 118 КВК України, керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного та додаткового покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 09.04.2021 року