Справа № 129/30/18
Провадження по справі № 1-кп/129/44/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" квітня 2021 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження (кримінальну справу) № 0000635 про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Доброводи Уманського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого механізатором ТОВ «Агропідприємство «Грузьке», на своєму утриманні нікого немає, судимого:
1) 18.04.2012 року Гайсинським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком 1 рік;
2) 23.10.2012 року Гайсинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.1 і ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71, КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки і 1 (один) місяць (06.01.2015 року із Піщанської ВК (№59) звільнений по відбуттю покарання), -
у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України; -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого механіком ТОВ «Агропідприємство «Грузьке», на своєму утриманні нікого немає, несудимого, -
у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -
Встановив:
03.11.2017 року приблизно о 00 годин 00 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи групою осіб, спільно, разом прийшли до місця проживання ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_3 , заздалегідь знаючи, що за місцем її проживання перебуває ОСОБА_9 .
Підійшовши до вищевказаного домоволодіння ОСОБА_7 , зайшов в подвір`я, де зустрів ОСОБА_10 , яку попрохав викликати з будинку на вулицю ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 в цей час очікував на вулиці неподалік від входу в подвір`я.
В той час, коли ОСОБА_9 вийшов із будинку на подвір`я, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та демонструючи явну зневагу до них, з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок, навмисно підійшов до ОСОБА_9 безпричинно, наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку носа, в результаті чого ОСОБА_9 впав коліньми на землю.
Не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_7 , з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок та наказав ОСОБА_9 вийти з ним на вулицю за межі подвір`я, що останній зробив.
Перебуваючи на вулиці неподалік від подвір`я ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , рухаючись позаду ОСОБА_9 , з мотивів явної неповаги до суспільства, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок наніс один удар ногою ОСОБА_9 по обох ногах, збивши тим самим його з ніг, внаслідок чого, останній впав на землю спиною донизу.
Відразу після чого, ОСОБА_7 , перебуваючи праворуч від ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 - ліворуч, продовжуючи хуліганські дії, діючи із спільним умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та демонструючи явну зневагу до них, усвідомлюючи, що перебувають в громадському місці, використавши нікчемний привід нанесли біля 5-ти ударів ногами кожен ОСОБА_9 по голові, який в цей час лежав на землі.
Внаслідок зазначених спільних хуліганських дій ОСОБА_11 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці обох повік правого ока; саден в ділянці голови та обличчя; закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку. Тілесні ушкодження у вигляді синця та саден згідно із висновком експерта № 201 від 13.12.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, а тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та пояснив, що він разом із ОСОБА_12 03.11.2017 року у нічний час у АДРЕСА_3 , діючи групою осіб, умисно з хуліганських спонукань вчинив бійку із ОСОБА_9 , заподіявши йому тілесні ушкодження, за обставин, які зазначені в обвинувальному акті.
Заявлений потерпілим ОСОБА_9 до нього, ОСОБА_5 , цивільний позов про відшкодування завданих злочином 1064,55 грн. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди визнав частково, погодився на стягнення з нього на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди в межах доведених витрат позивача на лікування та 10000 грн. моральної шкоди, оскільки на його думку такий розмір відшкодування буде достатнім для усунення заподіяних цим злочином потерпілому фізичних і душевних страждань та негативних емоцій потерпілого внаслідок його приниження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та пояснив, що він разом із ОСОБА_5 03.11.2017 року у нічний час у АДРЕСА_3 , діючи групою осіб, умисно з хуліганських спонукань вчинив бійку із ОСОБА_9 , заподіявши йому тілесні ушкодження, за обставин, які зазначені в обвинувальному акті.
Заявлений потерпілим ОСОБА_9 до нього, ОСОБА_11 , цивільний позов про відшкодування завданих злочином 1064,55 грн. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди визнав частково, погодився на стягнення з нього на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди в межах доведених витрат позивача на лікування та 10000 грн. моральної шкоди, оскільки на його думку такий розмір відшкодування буде достатнім для усунення заподіяних цим злочином потерпілому фізичних і душевних страждань та негативних емоцій потерпілого внаслідок його приниження.
Поряд з визнанням вини обвинуваченими, їх винуватість в скоєнні злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні такими доказами:
- витягом з ЄРДР від 04.11.2017 року, за яким до ЄРДР за № 0000635 за заявою ОСОБА_9 внесено 04.11.2017 року відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, а саме спричинення ОСОБА_5 та ОСОБА_12 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 03.11.2017 року приблизно о 23:30 год. в с. Грузьке Гайсинського району Вінницької області (а.с. 158);
- рапортом ст. інспектора-чергового СРПП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області про отримання та реєстрацію телефонного повідомлення зі служби 102 від 04.11.2017 року про спричинення ОСОБА_5 та ОСОБА_12 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 03.11.2017 року в с. Грузьке Гайсинського району Вінницької області (а.с. 159);
- заявою ОСОБА_9 від 04.11.2017 року про вчинення злочину відносно нього, а саме заподіяння ОСОБА_5 та ОСОБА_12 йому, ОСОБА_9 , тілесних ушкоджень 03.11.2017 року приблизно о 23:30 год. в с. Грузьке Гайсинського району Вінницької області (а.с. 160);
- висновком судово-медичної експертизи № 201 від 06.11.2017 року-13.12.2017 року, яким підтверджується, що у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці обох повік правого ока; саден в ділянці голови та обличчя; закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку. Тілесні ушкодження у вигляді синця та саден згідно із висновком експерта № 201 від 13.12.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, а тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я; дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого, твердого предмету або співудару об нього, можливо у термін, та при обставинах на які вказує особа, яка проходила експертизу (а.с.а.с. 161-162);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2017 року, згідно із яким ОСОБА_9 у присутності двох понятих детально показував та розповідав на місці скоєння кримінального правопорушення всі відомі йому обставини скоєних відносно нього хуліганських дій обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_12 та заподіяння ними йому тілесних ушкоджень (а.с. 163-164);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.12.2017 року, згідно із яким ОСОБА_5 у присутності двох понятих детально показував та розповідав на місці скоєння кримінального правопорушення всі відомі йому обставини скоєння ним спільно із ОСОБА_12 відносно ОСОБА_9 хуліганських дій та заподіяння ними ОСОБА_9 тілесних ушкоджень (а.с. 165-166);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.12.2017 року, згідно із яким ОСОБА_7 . ОСОБА_5 у присутності двох понятих детально показував та розповідав на місці скоєння кримінального правопорушення всі відомі йому обставини скоєння ним спільно із ОСОБА_5 відносно ОСОБА_9 хуліганських дій та заподіяння ними ОСОБА_9 тілесних ушкоджень (а.с. 167-168);
- копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 20.03.2012 р. Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області, підтверджується особа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 171);
- копією паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого 20.10.2011 р. Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області, підтверджується особа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 183).
Оцінені в сукупності зазначені докази переконливо підтверджують винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_11 у скоєнні поставленого їм за вину кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винних та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винних у скоєнні злочину осіб та попередження нових злочинів.
Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд обтяжуючою його обставиною враховує рецидив злочинів, а пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання, позитивні характеристики з місця проживання та роботи обвинуваченого.
Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_5 враховує його особу, який є осудним, раніше судимим, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, працює механізатором ТОВ «Агропідприємство «Грузьке», власної сім`ї немає, має професійно-технічну освіту, має задовільний стан здоров`я.
Також, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує досудову доповідь Гайсинського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 15.03.2021 р., за якою з огляду на особу ОСОБА_5 , спосіб його життя, історію правопорушень, ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб та ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як високий, однак у разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. (а.с. 199-201).
За таких встановлених обставин у їх сукупності, навіть попри скоєння обвинуваченим стосовно ст. 12 КК України одного кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином за ч.2 ст. 296 КК України, а також, враховуючи особу обвинуваченого, який визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину; щиро кається та жалкує про скоєне; має постійне місце роботи, - займається суспільно корисною працею, працюючи механізатором ТОВ «Агропідприємство «Грузьке»; позитивно характеризується за місцем роботи та проживання; впродовж судового розгляду справи не вчинив нових правопорушень; та з огляду також на думку потерпілого, який у вирішенні питання про призначення покарання покладався на розсуд суду; та висновків досудової доповіді органу пробації; з урахуванням засад виваженості та справедливості, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) суд визнає, що виправити ОСОБА_5 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових злочинів та виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_13 , суд за відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання, позитивні характеристики з місця проживання та роботи обвинуваченого.
Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_13 враховує його особу, який є осудним, раніше несудимим, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, має молодий вік, має власну сім`ю, має постійну роботу, працює механіком ТОВ «Агропідприємство «Грузьке».
Також призначаючи покарання ОСОБА_13 , суд враховує досудову доповідь Гайсинського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 16.03.2021 р., за якою з огляду на особу ОСОБА_11 , спосіб його життя, історію правопорушень, виправлення ОСОБА_11 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та він не становить високої небезпеки для суспільства, а рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній (а.с. 203-205).
За таких встановлених обставин у їх сукупності, навіть попри скоєння обвинуваченим стосовно ст. 12 КК України одного кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином за ч.2 ст. 296 КК України, а також, враховуючи особу обвинуваченого, який визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину; щиро кається та жалкує про скоєне; має постійне місце роботи, - займається суспільно корисною працею, працюючи механіком ТОВ «Агропідприємство «Грузьке»; позитивно характеризується за місцем роботи та проживання; впродовж судового розгляду справи не вчинив нових правопорушень; та з огляду також на думку потерпілого, який у вирішенні питання про призначення покарання покладався на розсуд суду; та висновків досудової доповіді органу пробації; з урахуванням засад виваженості та справедливості, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) суд визнає, що виправити ОСОБА_11 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових злочинів та виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинувачених запобіжного заходу не обирати.
Потерпілий ОСОБА_9 подав до суду цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завдані злочином, за яким просив із кожного окремо із обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_11 стягнути по 1064,55 грн. матеріальної шкоди та по 15 000 грн. моральної шкоди, а цивільний позов просив розглядати у його відсутність, про що подав письмову заяву (а.с. 71).
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є втрати, яких зазнала особа у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення порушеного права, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.
Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, враховуючи межі заявлених позовних вимог, встановлення судом вини у скоєнні ОСОБА_5 та ОСОБА_12 нетяжкого злочину за ч.2 ст. 296 КК України, а саме хуліганства, в зв`язку із цим спричинення ними потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди, що підтверджено також письмовими поясненнями потерпілого про наявність у нього майнових витрат на лікування внаслідок заподіяних йому тілесних ушкоджень, доведених документально доказами витрат на лікування, суд визнає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 по 1064 грн. 55 коп. матеріальної шкоди із кожного відповідача.
Згідно з ст.23, ст. 1167 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань та інших обставин, які мають істотне значення з врахуванням вимог розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню і непов`язана з розміром цього відшкодування.
Враховуючи встановлення судом вини у скоєнні ОСОБА_5 та ОСОБА_12 нетяжкого злочину за ч.2 ст. 296 КК України, а саме хуліганства, в зв`язку із цим спричинення ним потерпілому ОСОБА_9 моральної шкоди та письмових пояснень потерпілого про наявність у нього душевних мук та страждань від приниження обвинуваченими його честі та гідності, з урахуванням засад розумності та справедливості (ст. 23 ч.3 ЦК України), меж заявлених вимог, суд визнає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 по 10000 грн. моральної шкоди із кожного відповідача (ст.1167 ЦК України), а тому в іншій частині позов не підлягає до задоволення.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк - два роки.
Відповідно до ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити, якщо в період іспитового строку два роки він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.
Згідно з п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 не обирати.
ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік і два місяці.
Відповідно до ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_6 звільнити, якщо в період іспитового строку один рік він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.
Згідно з п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_6 не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_9 задовільнити частково.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 1064 грн. 55 коп. на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) грн. на відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 1064 грн. 55 коп. на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. на відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_9 відмовити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: