ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6437/16-к
провадження № 1-кп/753/71/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2021 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0002464 від 10.11.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, неодруженого, працюючого на посаді провідного юрисконсульта Полтавського обласного центру зайнятості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Міністра оборони України № 808 від 16.12.2014 молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_12 прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу строком на п`ять років, відряджено до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі та присвоєно чергове військове звання «лейтенант юстиції».

Статтями 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, Незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Статтями ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Законом України «Про оборону України», зокрема, статтею 17 передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до укладеного між Міністерством оборони України та ОСОБА_12 контракту, при прийнятті на військову службу, останній ознайомлений із законами та іншими нормативно-правовими актами України, якими врегульований порядок проходження громадянами України військової служби та добровільно взяв на себе наступні зобов`язання:

- свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів (начальників);

- дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

- знати та сумлінно виконувати службові обов`язки за посадами, які займатиме протягом строку контракту, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України;

- суворо зберігати державну таємницю.

Проходячи військову службу на вищевказаній посаді, у військовому званні «лейтенант юстиції», ОСОБА_12 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Наказом військового прокурора Центрального регіону України № 243 о/с від 14.04.2015 ОСОБА_12 призначено на посаду старшого слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону.

Згідно з наказом про розподіл обов`язків № 10 від 27 квітня 2015 року «Про розподіл функціональних обов`язків між працівниками військової прокуратури Дарницького гарнізону» на старшого слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_12 покладено обов`язки щодо приймання, реєстрації, розгляду і вирішення заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, виконання наданих у визначеному законом порядку доручень та вказівок у кримінальному провадженні, реєстрація, облік та збереження речових доказів і цінностей, вилучених у кримінальних провадженнях та інші.

Наказом військового прокурора Центрального регіону України № 296 о/с від 19.05.2015 ОСОБА_12 призначено на посаду старшого прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону.

Згідно з наказом про розподіл обов`язків № 16 від 29 травня 2015 року «Про розподіл функціональних обов`язків між військовослужбовцями військової прокуратури Дарницького гарнізону» на старшого прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_12 покладено обов`язки щодо здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення в суді у кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких проводиться слідчими прокуратури, здійснення контролю за досудовим слідством у кримінальних провадженнях, які перебувають у провадженні слідчих прокуратури, здійснення контролю за станом збереження речових доказів по кримінальних провадженнях (кримінальних справах), забезпечення схоронності речових доказів у кримінальних справах, які перебувають у провадженні, збереження речових доказів, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Дарницького гарнізону та інші.

Наказом військового прокурора Центрального регіону України № 350 о/с від 06.07.2015 ОСОБА_12 призначено на посаду прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону.

Згідно з наказом про розподіл обов`язків № 27 від 07 серпня 2015 року «Про розподіл функціональних обов`язків між прокурорсько-слідчими працівниками військової прокуратури Дарницького гарнізону» на прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_12 покладено обов`язки щодо здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення в суді у кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких проводиться слідчими прокуратури, здійснення контролю за досудовим слідством у кримінальних провадженнях, які перебувають у провадженні слідчих прокуратури, здійснення контролю за станом збереження речових доказів по кримінальних провадженнях (кримінальних справах), забезпечення схоронності речових доказів у кримінальних справах, які перебувають у провадженні, збереження речових доказів, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Дарницького гарнізону та інші.

03.04.2014 ОСОБА_12 склав присягу працівника прокуратури, якою урочисто присягнув народу України неухильно додержуватися Конституції, законів та міжнародних зобов`язань України, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку; захищати права і свободи людини та громадянина, інтереси суспільства і держави.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII органи прокуратури України здійснюють свої повноваження на підставі додержання Конституції України та чинних на території республіки законів, незалежно від будь-яких органів державної влади, посадових осіб, а також рішень громадських об`єднань чи їх органів, захищають у межах своєї компетенції права і свободи громадян на засадах їх рівності перед законом, незалежно від національного чи соціального походження, мови, освіти, ставлення до релігії, політичних переконань, службового чи майнового стану та інших ознак, вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-XII прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону діяльність прокуратури ґрунтується на засадах верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні (слідчі) розшукові дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням з прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії, повідомляти особі про підозру, затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання, звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності та інше.

Таким чином, виходячи з наведених норм законодавства та переліку обов`язків і повноважень ОСОБА_12 на посадах старшого слідчого, старшого прокурора та прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України - останній, на час вчинення зазначеного злочину був працівником правоохоронного органу та службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями.

Однак, обіймаючи вказані посади, ОСОБА_12 вирішив використати свої службові владні повноваження не з метою досягнення завдань, покладених на органи прокуратури та завдань кримінального провадження, а з метою особистого незаконного збагачення.

Так, відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Частиною 4 ст. 168 КПК України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 27 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19 листопада 2012 року (далі Порядок), схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Згідно з ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Порядку вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, який здійснює таке провадження.

Відповідно до п. 21 Порядку речові докази у вигляді готівки у національній валюті України або іноземній валюті передаються для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (далі - уповноважений банк). У разі коли готівка у національній валюті України чи іноземній валюті не містить слідів кримінального правопорушення, валютні кошти зараховуються на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки уповноваженого банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Однак, у порушення вимог вказаних нормативних актів ОСОБА_12 , будучи службовою особою, умисно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, у період 29 квітня 2015 року 22 жовтня 2015 року заволодів грошовими коштами, які вилучені під час обшуку, були тимчасово вилученим майном та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, у якому він проводив досудове розслідування та в подальшому здійснював процесуальне керівництво.

Встановлено, що у провадженні військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України згідно з відомостями Єдиного реєстру досудових розслідувань у період з 01 квітня по 30 червня 2015 року перебувало кримінальне провадження № 0000041 за підозрою командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчими у вказаному кримінальному провадженні були ОСОБА_14 (з 01.04.2015 по 16.04.2015), слідчий органів внутрішніх справ ОСОБА_15 (з 16.04.2015 по 14.05.2015), ОСОБА_12 (старший групи слідчих з 14.05.2015 по 19.05.2015) та ОСОБА_16 , (з 03.06.2015 до направлення обвинувального акту до суду).

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось групами прокурорів у складі: 1) виконувача обов`язків військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 , старшого прокурора прокуратури ОСОБА_18 , старшого прокурора прокуратури ОСОБА_19 , прокурора прокуратури ОСОБА_20 (у період з 03.04.2015 по 16.04.2015); 2) військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 , старшого прокурора прокуратури ОСОБА_21 , старшого прокурора прокуратури ОСОБА_22 , прокурорів прокуратури ОСОБА_23 , ОСОБА_20 та старшого прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_24 (у період з 16.04.2015 по 21.04.2015); 3) військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 , старших прокурорів прокуратури ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , прокурорів прокуратури ОСОБА_20 та ОСОБА_23 (у період з 21.04.2015 по 14.05.2015); 4) військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 , заступника прокурора ОСОБА_25 , прокурорів прокуратури ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_23 (у період з 14.05.2015 по 28.05.2015); 5) військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 , заступника прокурора ОСОБА_25 , старшого прокурора прокуратури ОСОБА_12 та прокурора прокуратури ОСОБА_27 (у період з 28.05.2015 до направлення обвинувального акту до суду).

08.04.2015 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва старшому слідчому військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_14 надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях за місцем знаходження військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме грошових коштів, документації, зразків продукції, комп`ютерної техніки, записних книжок, мобільних телефонів та майна, отримано в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Того ж дня старшим слідчим військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_14 проведено обшук за місцем знаходження військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Під час вказаного обшуку виявлено грошові кошти в сумі 57 000 грн., які було просвічено люмінесцентною лампою, в результаті чого на купюрах номіналом 100 та 200 грн. було виявлено фарбу жовто-зеленого кольору та напис «неправомірна вигода СБУ». За результатами проведення обшуку вказані грошові кошти в сумі 57 000 гривень, а також документи, мобільні телефони, банківські картки, грошові кошти в сумі 9 300 грн. були вилучені.

Постановою від 19.06.2015, винесеною старшим прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_12 та протоколом огляду від 19.06.2015, складеним ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 57 000 грн. оглянуті, визнані речовим доказом та передані для зберігання до ФЕУ СБУ в м. Києві та Київській області.

08.04.2015 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва старшому слідчому військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_14 надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях за місцем постійного проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме грошових коштів у розмірі 57 000 грн., які ОСОБА_13 мав намір отримати від ОСОБА_28 та документації.

Того ж дня співробітниками другого управління ГУ БКОЗ СБ України за дорученням слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_14 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 . Під час вказаного обшуку вилучено грошові кошти: в сумі 38 800 доларів США та 60 500 гривень, ноутбук «HP», системний блок з жорстким диском та папку чорного кольору з документами на 83 аркушах.

Грошові кошти в сумі 38 800 доларів США та 60 500 гривень належали дружині ОСОБА_13 ОСОБА_29 (30 000 доларів США) та їх синам ОСОБА_30 (5 000 доларів США та 35 000 грн.) та ОСОБА_31 (3 800 доларів США та 25 500 грн.), тобто не були предметом кримінального правопорушення.

Вилучені грошові кошти, комп`ютерна техніка та документи передані співробітниками СБ України до військової прокуратури Дарницького гарнізону супровідним листом від 09.04.2015.

09.04.2015 слідчим ОСОБА_14 вилучені грошові кошти у сумі 38 800 доларів США та 60 500 гривень оглянуті та визнанні речовими доказами, так як могли, на його думку, бути отримані злочинним шляхом.

Однак, у порушення вимог ст.ст. 170-175 КПК України слідчий ОСОБА_14 не звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучені грошові кошти та у порушення п. 21 Порядку вказані грошові кошти, як тимчасово вилучене майно, не передав для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, а прийняв рішення про їх поміщення на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів військової прокуратури Дарницького гарнізону.

При цьому, у книгу обліку речових доказів військової прокуратури Дарницького гарнізону записи про здачу на зберігання грошових коштів не вносились та відповідні документи, які б підтверджували здачу на зберігання грошових коштів до матеріалів кримінального провадження не долучались. Опечатаний пакет із зазначеними коштами слідчий ОСОБА_14 зберігав у сейфі № 7 свого службового кабінету № 13 у приміщенні військової прокуратури Дарницького гарнізону за адресою: вул. Поліська, 28, м. Київ-93, ключі від якого мав лише він.

14.04.2015 кримінальне провадження № 0000041 передано за підслідністю до СУ ГУ МВС України в м. Києві, де розслідувалось до 12.05.2015. Разом з цим, речові докази у вказаному провадженні не передавалися.

29 квітня 2015 року, у зв`язку із переведенням ОСОБА_14 на іншу посаду до військової прокуратури Західного регіону України, останній за вказівкою військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 разом із слідчим цієї прокуратури ОСОБА_16 та старшим слідчим цієї прокуратури ОСОБА_12 , перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_16 , перерахували вказані грошові кошти, встановили їх суму 38 800 доларів США та 60 500 грн., помістили їх до поліетиленового пакету, який повторно опечатали, після чого ці грошові кошти ОСОБА_14 та ОСОБА_12 були поміщені до верхньої чарунки сейфу, що знаходився у службовому кабінеті ОСОБА_14 . Таким чином, сума грошових коштів та їх номінал відповідали даним, відображеним у протоколі обшуку квартири ОСОБА_13 .

ОСОБА_14 після того як передав кримінальні провадження військовому прокурору Дарницького гарнізону ОСОБА_17 , передав 29 квітня 2015 року ОСОБА_12 ключі від службового кабінету № 13 та ключі від верхньої чарунки сейфу № 7, до якої ОСОБА_14 разом із ОСОБА_12 помістили грошові кошти в сумі 38 800 доларів США та 60 500 грн., що вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 .

В той же день 29.04.2015 спеціаліст ІІ категорії з питань захисту державних таємниць військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_32 переписала в журналі обліку сховищ (сейфів, металевих шаф, спецсховищ та ключів від них) відомості про те, що кабінет № 13 та наявний у ньому сейф № 7 перебуває у користуванні ОСОБА_12

14.05.2015 після доручення здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 слідчим військової прокуратури Дарницького гарнізону на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України, військовим прокурором ОСОБА_17 старшого слідчого військової прокуратури ОСОБА_12 визначено старшим групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні.

28.05.2015, після призначення ОСОБА_12 з 19.05.2015 на посаду старшого прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону, військовим прокурором ОСОБА_17 його включено до складу групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, після чого ОСОБА_12 , маючи відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 36 КПК України повний доступ до матеріалів кримінального провадження, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування, особисто проводив слідчі та процесуальні дії, зберігаючи матеріали кримінального провадження № 0000041 в сейфі № 7 свого службового кабінету № 13 і приміщенні військової прокуратури Дарницького гарнізону.

При цьому, ОСОБА_12 у порушення п. 21 Порядку вказане тимчасово вилучене майно грошові кошти в сумі 38 800 доларів США та 60 500 грн. не передав для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ та не прийняв щодо цих коштів іншого законного процесуального рішення. У зв`язку із цим зазначені кошти ОСОБА_12 також зберігав у сейфі № 7 свого службового кабінету № 13 в приміщенні військової прокуратури Дарницького гарнізону за адресою: АДРЕСА_5 , ключі від якого мав лише він.

04.06.2015 ОСОБА_29 та її сини ОСОБА_33 , ОСОБА_34 звернулися до військового прокурора Дарницького гарнізону із заявами про повернення вилучених під час обшуку квартири грошових коштів в сумі 38 800 доларів США та 60 500 гривень, ноутбуку «HP», системного блоку з жорстким диском та папки чорного кольору з документами на 83 аркушах, обґрунтовуючи свої заяви належністю цих коштів саме їм, а не підозрюваному.

Водночас ОСОБА_12 , отримавши ці заяви, будь-якої відповіді ОСОБА_29 та її синам ОСОБА_31 , ОСОБА_30 не надав.

05.06.2015 в інтересах ОСОБА_13 зі скаргою та клопотанням до військового прокурора Дарницького гарнізону звернувся захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_13 , в яких він просив визнати проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 незаконним та повернути вилучені під час обшуку грошові кошти в сумі 38 800 доларів США та 60 500 гривень, ноутбук «HP», системний блок з жорстким диском та папки чорного кольору з документами на 83 аркушах ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , оскільки обшук проведений із суттєвими порушеннями КПК України, а вилучені гроші, речі та документи не були зазначені в ухвалі суду як такі, що підлягають відшуканню і вилученню та не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню.

08.06.2015 старший прокурор військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_12 надав захиснику ОСОБА_9 та ОСОБА_13 відповідь на цю скаргу, в якій зазначив, що предмети, вилучені під час обшуку у квартирі підозрюваного ОСОБА_13 оглянуті, визнані речовими доказами, приєднані до матеріалів кримінального провадження та передані до кімнати зберігання речових доказів військової прокуратури Дарницького гарнізону.

Водночас в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 підозрюваному ОСОБА_13 інкриміновано лише те, що він, перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_28 неправомірну вигоду у сумі 57 000 грн., за сприяння у здійсненні останнім підприємницької діяльності, а саме за надання повторного позитивного висновку (рекомендації) щодо консервів м`ясних, поставлених до військової частини НОМЕР_2 , а також сприяння у подальшому проходження продукцією ТОВ «Славпродукт» лабораторних досліджень у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно з відомостями Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні не досліджувалося інших можливих фактів отримання неправомірної вигоди ОСОБА_13 .

ОСОБА_12 , маючи в силу своїх повноважень прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону доступ до матеріалів кримінального провадження та речових доказів, усвідомлюючи, що він є службовою особою, яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, контроль за станом збереження речових доказів по кримінальних провадженнях, а також тимчасово вилучене майно, яке було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000041, а саме грошові кошти у сумі 38 800 доларів США та 60 500 гривень знаходяться у сейфі його службового кабінету, знаючи про те, що вказані грошові кошти не входили до переліку, щодо якого слідчим суддею прямо надано дозвіл на вилучення згідно з ухвалою від 08.04.2015 у справі 753/7000/15-к, усвідомлюючи те, що на вказані грошові кошти не накладено арешт, оскільки вони не були предметом злочинного посягання, підозра ОСОБА_13 щодо вказаних коштів не висувалась, а тому вони не будуть предметом дослідження під час судового розгляду кримінальної справи та судом не будуть витребувані, умисно не визнав вказані грошові кошти безпідставно вилученими, не повернув особі в якої вони були вилучені, вирішив цим скористатися та забрати з сейфу свого службового кабінету грошові кошти у сумі 38 800 доларів США та 60 500 гривень, які вилученні під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_13 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_12 , перебуваючи на посадах старшого слідчого, старшого прокурора та прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, як службова особа, яка наділена організаційно-розпорядчими функціями, будучи працівником правоохоронного органу, зловживаючи своїм службовим становищем, у порушення вищевказаних вимог Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», Кримінального процесуального кодексу України, Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19 листопада 2012 року, використовуючи наявність лише у нього можливості вільного доступу до сейфу № НОМЕР_3 , встановленого у його службовому кабінеті № 13 в приміщенні військової прокуратури Дарницького гарнізону, за адресою: АДРЕСА_5 , у період 29 квітня 2015 року 22 жовтня 2015 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, взяв із вказаного сейфу та виніс із приміщення прокуратури грошові кошти у сумі 38 800 доларів США (що за середнім курсом Національного банку України у період з 29.04.2015 по 22.10.2015 становить 834 976 грн.) та 60 500 гривень, які вилученні під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_13 , що більше як у 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великому розмірі, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

При цьому ОСОБА_12 на виконання свого злочинного умислу, з метою приховання слідів вчинення ним кримінального правопорушення, обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000041 вирішив до суду фактично не скеровувати.

Так, 29.06.2015 ОСОБА_12 складено та затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000041 за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

30.06.2015 ОСОБА_12 підготував лист № 2354 вих-15 про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000041 до Голосіївського районного суду м. Києва, який надав на підпис військовому прокурору Дарницького гарнізону ОСОБА_17 , після чого останній у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зробив відмітку про скерування обвинувального акту до суду.

Про надходження обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000041 до Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_12 доповів ОСОБА_17 , що не відповідало дійсності, оскільки він фактично вказаний обвинувальний акт до суду не направляв.

При цьому ОСОБА_12 , з метою переконання військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 в тому, що кримінальне провадження № 0000041 призначене до розгляду у Голосіївському районному суді м. Києва, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, особисто підготував на комп`ютері, роздрукував та надав ОСОБА_17 від імені судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_35 без її підпису повідомлення № 1-697/11, 1/753/11/15 від 25 вересня 2015 року про явку прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону до Голосіївського районного суду м. Києва для участі 07.10.2015 о 14 год. 00 хв. у підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженню № 0000041 за ч. 3 ст. 368 КК України за обвинуваченням ОСОБА_13 , вказавши виконавцем вказаного повідомлення особу ОСОБА_36 , яка в Голосіївському районному суді м. Києва не працює.

В подальшому ОСОБА_12 , усвідомлюючи що, у зв`язку із переведенням ОСОБА_17 на посаду військового прокурора Білоцерківського гарнізону Центрального регіону України, буде проводитись приймання-передача справ, документів та майна військової прокуратури Дарницького гарнізону в ході чого буде встановлено відсутність речових доказів грошових коштів в сумі 38 800 доларів США та 60 500 грн., а також те, що обвинувальний акт до суду він не подавав, вирішив обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000041 передати до суду.

15.10.2015 ОСОБА_12 , перебуваючи у приміщенні свого службового кабінету у військовій прокуратурі ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000041 передав солдату строкової військової служби військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_37 , відрядженому до військової прокуратури Дарницького гарнізону та надав останньому вказівку доставити обвинувальний акт до Голосіївського районного суду м. Києва.

16.10.2015 ОСОБА_38 доставив обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000041 до Голосіївського районного суду м. Києва, не отримавши при цьому за вказівкою ОСОБА_12 відмітку суду про отримання обвинувального акту, про що доповів останньому.

27.10.2015 ОСОБА_12 , знаючи, що підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000041 доручено начальнику відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_39 , діючи з метою укриття факту призначення кримінального провадження № 0000041 до підготовчого судового засідання, перебуваючи на посаді слідчого військової прокуратури Білоцерківського гарнізону, прибув до приміщення Голосіївського районного суду м. Києва, дізнавшись, що судовий розгляд кримінального провадження буде здійснюватись суддею ОСОБА_40 , зайшов до її службового кабінету № 11 Голосіївського районного суду м. Києва, де в той час перебував секретар судового засідання ОСОБА_41 , представився останньому прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_12 , пред`явив посвідчення працівника прокуратури, поцікавився на яку дату призначено до розгляду кримінальне провадження стосовно ОСОБА_13 та отримав у ОСОБА_42 повістку про явку прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону до Голосіївського районного суду м. Києва для участі 12.11.2015 о 10 год. 00 хв. у підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Після отримання згаданої повістки ОСОБА_12 , маючи намір приховати час та дату підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_13 в Голосіївському районному суді м. Києва, не передав її керівництву військової прокуратури Дарницького гарнізону. Лише 30.10.2015 після неодноразових вимог виконувача обов`язків військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_43 , ОСОБА_12 вимушений був повідомити фактичне місцезнаходження повістки.

09.11.2015 за результатами перевірки стану обліку та зберігання речових доказів у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону, яку проводив прокурор відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_44 , керівництву військової прокуратури Центрального регіону України стало відомо про факт відсутності у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону грошових коштів в сумі 38 800 доларів США та 60 500 грн., які були тимчасово вилученим майном і визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000041.

При цьому ОСОБА_12 , маючи намір приховати факт заволодіння ним грошовими коштами і перекласти відповідальність за це на інших осіб, умисно, у різний час впродовж 04.11.2015 09.11.2015 повідомляв, що згадані грошові кошти він здав до відділу фінансування та бухгалтерського обліку військової прокуратури Центрального регіону України, що грошові кошти викрали із автомобіля під час їх транспортування до військової прокуратури Центрального регіону України, помилково передав із речами своїм батькам за місцем проживання в м. Полтава, помилково передав разом із іншими речовими доказами у кримінальному провадженні, яке було скеровано за підслідністю до військової прокуратури Західного регіону України, що грошові кошти знаходяться в нього та він їх поверне, що не відповідало дійсності.

В результаті таких незаконних дій ОСОБА_12 , які виразились в оберненні вказаних грошових коштів на свою користь, спричинено збитки ОСОБА_29 в сумі 30000 доларів США (що за середнім курсом Національного банку України у період з 29.04.2015 по 22.10.2015 становить 645600 грн.), ОСОБА_30 в сумі 5000 доларів США та 35000 грн. (за середнім курсом Національного банку України у період з 29.04.2015 по 22.10.2015 становить 142600 грн.) та ОСОБА_31 в сумі 3800 доларів США та 25500 грн. (за середнім курсом Національного банку України у період з 29.04.2015 по 22.10.2015 становить 107276 грн.), та загалом потерпілим спричинено збитки на суму 895476 грн.

Крім цього, такими своїми діями ОСОБА_12 завдав збитки державі на вказану вище суму, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 100 КПК України у разі втрати стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Також ОСОБА_12 , будучи працівником правоохоронного органу, на який законом покладено завдання щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, в результаті своїх протиправних дій підірвав авторитет та престиж діяльності військової прокуратури Дарницького гарнізону та органів військової прокуратури України загалом.

Таким чином, ОСОБА_12 заволодів чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою провину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України не визнав та суду пояснив, що він не був наділений повноваженнями щодо коштів вилучених у житлі ОСОБА_45 , оскільки ці кошти не були йому ввірені, він їх не повертав власникам за вказівками безпосереднього керівника ОСОБА_17 , який також був старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні. Щодо змін у майновому становищі ОСОБА_12 пояснив, що під час служби в зоні АТО він отримував подвійну зарплатню, яку майже не витрачав. Це дало змогу відкласти кошти, які він у послідуючому влітку 2015 року витратив на новий телефон, ювелірні вироби та комп`ютерну техніку. З придбанням у 2015 році автомобіля Мазда-3 допомогла сестра ОСОБА_46 , яка надала близько 7000 доларів США. Також вона надавала в кінці 2015 року свої власні кошти в сумі 60,5 тис. грн. різними купюрами, які він під тиском тодішнього керівництва прокуратури надав ОСОБА_17 . Відповідальність за порядок зберігання речових доказів у прокуратурі гарнізону згідно вимог нормативних актів була покладена на ОСОБА_17 . Наприкінці квітня 2015 року він отримав від слідчого ОСОБА_14 речові докази у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_47 та кошти, що були вилучені у житлі ОСОБА_45 . За вказівкою ОСОБА_17 будь-які документи при цьому не складались. Речові докази та кошти продовжували зберігатися у сейфі у кабінеті № 13, що використовував ОСОБА_14 , а потім він, а після нього у жовтні 2015 року ОСОБА_27 . В його кабінеті була окрема кімната з диваном, а тому в ньому нерідко відпочивали чергові прокурори вночі. Ключі від кабінету № 13 були у нього та чергового військовослужбовця строкової служби, оскільки зберігались у приміщенні чергового, свої ключі він інколи передавав іншим прокурорам та слідчим прокуратури. Також в прокуратурі зберігались дублікати ключів від усіх сейфів на випадок пожежі чи війни. За рішенням військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 грошові кошти не були повернуті ОСОБА_48 , він мав всі повноваження скасувати постанову слідчого або особисто здати ці кошти до бухгалтерії прокуратури регіону. Він особисто давав йому та ОСОБА_14 вказівку не повертати вилучені кошти та готувати відповіді на клопотання ОСОБА_49 та їх адвоката що кошти поверненню не підлягають. ОСОБА_17 ніколи не перевіряв наявність всіх речових доказів та не турбувався функціонуванням кімнати для їх зберігання. Будь-яких повноважень щодо вилучених коштів, окрім повернути вилучене майно власнику, прокурор або слідчий у кримінальному провадженні не мають. Кошти останнього разу ОСОБА_12 бачив у сейфі у жовтні 2015 року, коли передавав справи та посаду ОСОБА_27 . Коли дізнався що кошти зникли злякався та нікому нічого не повідомляв, вважав, що кошти знайдуться, що вони просто направлені кудись з іншими речовими доказами. Під час отримання пояснень у прокуратурі регіону керівники, в тому числі ОСОБА_17 , використовували своє посадове становище для впливу та застосовували до нього психологічний тиск. У зв`язку з чим на початку листопада 2015 року у кабінеті ОСОБА_50 був змушений написати розписку, в якій зазначити неправдиві дані про отримання на зберігання коштів, вилучених у житлі ОСОБА_45 , нібито 19.05.2015. За цих же обставин змушений був просити сестру ОСОБА_46 позичити та привезти йому до прокуратури регіону 60,5 тис. грн., на що вона погодилась і привезла свої власні кошти різними купюрами. Отримані кошти він передав ОСОБА_17 на його вимогу, оскільки всю повноту відповідальності за збереження грошових коштів, вилучених у житлі ОСОБА_45 , керівництво прокуратури регіону поклало на нього.

Таким чином, сторона захисту просила ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_12 складу інкримінованого злочину.

Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_12 в обсязі дій, зазначених у вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_33 в судовому засіданні пояснив, що 08.04.2015 р. за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_4 працівниками військової прокуратури Дарницького гарнізону був проведений обшук, в ході якого з квартири були вилучені його особисті грошові кошти в сумі 3800 доларів США та 25500 грн., а також грошові кошти, належні його братові та матері, а всього на суму 38800 доларів США. Зазначені грошові кошти були внесені в протокол обшуку. Обшук був проведений в рамках кримінального провадження відносно його батька за ч.3 ст. 368 КК України. До червня 2015 р. слідчим у даному кримінальному провадженні був ОСОБА_51 , після чого слідчим став ОСОБА_12 , від якого він разом з братом та матір`ю вимагали повернення вилученого в ході обшуку майна, зокрема вищевказаних грошових коштів, на що ОСОБА_12 повідомив, що поверне ці гроші пізніше. Через деякий час ОСОБА_12 повернув йому та брату вилучений в ході обшуку системний блок та комп`ютер, а грошові кошти обіцяв повернути пізніше, запевняючи, що грошові кошти знаходяться на зберіганні в його сейфі. В подальшому до ОСОБА_12 були надіслані письмові запити з вимогою повернути грошові кошти, але відповідей на ці запити не надійшло. Восени 2015 р. йому стало відомо, що вилучені грошові кошти, які знаходились на зберіганні у ОСОБА_12 з невідомих причини зникли.

Потерпілий ОСОБА_34 в судовому засіданні підтвердив, що 08.04.2015 р. за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_4 працівниками військової прокуратури Дарницького гарнізону в рамках кримінального провадження відносно його батька був проведений обшук. Він в цей час разом з матір`ю знаходився за місцем роботи батька, де його батька затримали працівники військової прокуратури Дарницького гарнізону. Коли він повернувся додому, в цей час в його квартирі проводився обшук, в ході якого з квартири були вилучені його особисті грошові кошти в сумі 5 000 доларів та 35000 грн., а також грошові кошти, належні його братові та матері, а всього на суму 38800 доларів США. В червні 2015 р. його запросили на допит у військову прокуратуру Дарницького гарнізону, де йому стало відомо, що розслідуванням кримінального провадження відносно його батька займається ОСОБА_12 . Потерпілий підтвердив, що як усно, так і в письмовій формі ОСОБА_12 були заявлені клопотання про повернення вилучених в ході обшуку грошових коштів, але обвинувачений неодноразово обіцяв, що поверне ці грошові кошти, але пізніше, пояснюючи це складністю процесу та необхідністю заповнення якихось документів. Восени 2015 р. йому стало відомо, що вилучені грошові кошти, які знаходились на зберіганні у ОСОБА_12 з невідомих причини зникли.

Потерпіла ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснила, що 08.04.2015 р. в належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_4 працівниками військової прокуратури Дарницького гарнізону та працівниками СБУ був проведений обшук в рамках кримінального провадження відносно її чоловіка. Безпосередньо під час обшуку вона не була присутня, проте обставини проведення обшуку їй відомі зі слів її сина ОСОБА_52 , який під час обшуку знаходився в квартирі. В ході обшуку працівники військової прокуратури вилучили належні їй грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США, а також грошові кошти, належні її синам, а всього на суму 38800 доларів США та 60500 грн. Дані грошові кошти були внесені в протокол обшуку, та передані до військової прокуратури Дарницького гарнізону для зберігання. В подальшому вона зверталась із клопотанням про повернення вилучених в ході обшуку грошових коштів, проте жодної відповіді на це клопотання не надійшло. Обвинувачений ОСОБА_12 був слідчим у кримінальному провадженні відносно її чоловіка. З ним вона спілкувалась під час її допиту, у тому числі з приводу повернення грошових коштів, але ОСОБА_12 обіцяв повернути грошові кошти пізніше, посилаючись на необхідність проведення відповідних судових експертиз грошових коштів. В листопаді 2015 р. від чоловіка їй стало відомо, що вилучені грошові кошти зникли.

Свідок ОСОБА_13 в ході судового розгляду підтвердив, що відносно нього військовою прокуратурою Дарницького гарнізону здійснювалось кримінальне провадження № 0000041 за ч.3 ст. 368 КК України. В рамках даного кримінального провадження за місцем його мешкання був проведений обшук, в ході якого безпідставно були вилучені грошові кошти в сумі 38 800 доларів США та 60 500 грн. Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснював ОСОБА_12 . Він особисто, а також його дружина звертались до ОСОБА_12 із клопотанням про повернення вилучених грошових коштів, але ОСОБА_12 відмовляв, вигадуючи різні причини. Спочатку він повідомив, що поверне грошові кошти пізніше. В подальшому ОСОБА_12 повідомив, що йому потрібно провести експертизу справжності грошових коштів. Але протягом тривалого часу ОСОБА_12 не повертав грошові кошти. До червня 2015 р. ОСОБА_12 призначав зустрічі з метою начебто повернення грошових коштів, але сам він був відсутній на робочому місці. В червні 2015 р. ОСОБА_12 повідомив про необхідність прибуття та ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, але в подальшому скасував зустріч, посилаючись на продовження строків досудового розслідування. З матеріалами кримінального провадження він ознайомився в серпні 2015 р., а в жовтні 2015 р. йому подзвонив військовий прокурор Дарницького гарнізону ОСОБА_17 та запитав, чому він не з`явився до суду для розгляду справи, на що він повідомив, що його ніхто не повідомляв про розгляд справи.

Свідки ОСОБА_53 та ОСОБА_54 в судовому засіданні повідомили, що в 2015 р. вони позичили грошові кошти в сумі 15 000 доларів США кожен родині потерпілій ОСОБА_29 . На цей час ці грошові кошти їм не були повернуті, оскільки в ході обшуку за місцем мешкання потерпілої ці гроші були вилучені працівниками військової прокуратури Дарницького гарнізону та на цей час не були повернуті родині ОСОБА_45 .

Свідок ОСОБА_55 в судовому засіданні пояснив, що в кінці жовтня 2015 він приймав посаду військового прокурора Дарницького гарнізону. В ході приймання посади та приймання кримінальних проваджень, які знаходились у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону було встановлено, що військовою прокуратуою Дарницького гарнізону здійснювалось кримінальне провадження № 0000041 за обвинуваченням ОСОБА_47 за ч. 3 ст. 368 КК України та встановлено, що в рамках цього провадження за місцем проживання ОСОБА_47 під час обшуку були вилучені грошові кошти в сумі 60500 тисяч гривень та 38 800 доларів США, проте всупереч порядку зберігання речових доказів дані грошові кошти до книги обліку речових доказів внесені не були, місцезнаходження їх не було відоме. Процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні здійснював ОСОБА_12 , який також наказом колишнього військового прокурора ОСОБА_17 був відповідальний у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону за облік та зберігання речових доказів. З приводу зникнення грошових коштів він звертався до ОСОБА_12 , на що останній повідомив, що вказані речові докази він зберігав в своєму сейфі у службовому кабінеті та повідомив, що ці грошові кошти є в наявності. Від членів комісії йому стало відомо, що частину коштів у розмірі 60500 грн. ОСОБА_12 повернув, зберігаючи їх до цього вдома.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні повідомив, що з травня 2015 р. по лютий 2016 р. він займав посаду прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону. Також на вказаній посаді перебував ОСОБА_12 , який здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000041. Свідок зазначив, що у ОСОБА_12 в приміщенні військової прокуратури Дарницького гарнізону був окремий робочий кабінет, в якому знаходився металевий сейф. Також йому відомо, що під час перебування на службі у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону з травня 2015 р. по жовтень 2015 р. у ОСОБА_12 у користуванні з`явився автомобіль «Mazda», який як пояснив ОСОБА_12 йому дав його родич, а також мобільний телефон «Iphone 6».

Свідок ОСОБА_56 в судовому засіданні повідомила, що станом на 2015 р. вона працювала прибиральницею у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону та підтвердила, що в службовому кабінеті ОСОБА_12 , який був розташований в приміщенні військової прокуратури Дарницького гарнізону, перебував металевий шкаф, який був зачинений.

Свідок ОСОБА_57 в судовому засіданні пояснив, що протягом 2015 року він проходив службу на посадах заступника військового прокурора Центрального регіону України та начальника слідчого управління прокуратури регіону. Відповідно до процесуальних обов`язків він здійснював контроль за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, у тому числі у кримінальному провадженні 0000041 за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 368 КК України, хід досудового розслідування якого контролювався військовою прокуратурою Центрального регіону України. На початку листопада 2015 року у зв`язку з переведенням ОСОБА_58 та військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 на нове місце служби, він запропонував військовому прокурору регіону відрядити начальника відділу підтримання державного обвинувачення ОСОБА_59 з метою вивчення та вступу у справу. ОСОБА_60 доповів про те, що не може знайти предмет неправомірної вигоди. В цей період новий віськовий прокурор Дарницького гарнізону ОСОБА_55 приймав посаду від колишнього прокурора ОСОБА_61 . Під час прийому-передачі посади було встановлено, що грошові кошти, які є предметом неправомірної вигоди у провадженні відносно ОСОБА_47 , зберігаються у фінансовій установі Служби безпеки України, а кошти вилучені під час обшуку помешкання ОСОБА_13 (38800 доларів США та 60500 грн.) не були здані на зберігання. Для з`ясування місця знаходження вказаних коштів він викликав до себе ОСОБА_17 та ОСОБА_12 . Як пояснив ОСОБА_12 , який здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000041, він передав вилучені грошові кошти до бухгалтерії прокуратури регіону щоб покласти на депозитний рахунок, проте працівники бухгалтерії заперечили отримання від ОСОБА_12 будь-яких коштів. Після цього ОСОБА_12 стверджував, що залишив вказані кошти у бухгалтерії на столі без розписки. За даним фактом було призначено службове розслідування, під час якого ОСОБА_12 висловлював різні версії щодо подальшої долі грошових коштів. Спочатку ОСОБА_12 зазначав, що віз кошти на автомобілі і в нього їх викрали. Потім він стверджував, що гроші не викрали з машини, а коли передавали матеріали кримінального провадження в інший регіон, могли пакети переплутати з грошовими коштами. ОСОБА_12 повідомив, що йому відомо з приводу того, що ОСОБА_17 їздив у м. Львів з метою передивитися ті пакунки, які передавалися, але цих коштів не було. Серед версій також було те, що ОСОБА_12 грошові кошти завіз з речами додому, а остання грошові кошти були витрачені під час відпочинку в Затоці. У подальшому, ОСОБА_12 повернуто частину коштів у розмірі 60500 гривень.

Свідок ОСОБА_62 в судовому засіданні повідомила, що станом на 2015 р. вона обіймала посаду начальника відділу фінансування та бухгалтерського обліку військової прокуратури Центрального регіону України. Свідок повідомила, що Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 р. визначений порядок зберігання речових доказів у вигляді готівки в національній та іноземній валюті, згідно якого грошові кошти поділяються, на ті, що містять сліди кримінального правопорушення і ті, що не містять. Грошові кошти, які містять сліди кримінального правопорушення слідчі зберігають у своїх сейфах. Якщо грошові кошти не містять слідів кримінального правопорушення, то вони поділяються на іноземну валюту і національну. В національній валюті бухгалтерією відкрито рахунок в Казначействі, а в іноземній в Укрексімбанку. Свідок також роз`яснила порядок передачі грошових коштів до бухгалтерії, відповідно до якого слідчий з листом та з постановою звертається до касира відділу фінансування про те, що в нього є речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення. Касир приймає грошові кошти та видає прибутковий касовий ордер, після чого слідчому видається корінець, та в цей же день грошові кошти зараховуються на рахунки. Проте, обвинувачений ОСОБА_12 ні їй особисто, ні її підлеглим касирам грошові кошти в сумі 38800 доларів США та 60500 гривень, вилучені в рамках кримінального провадження 0000041 щодо ОСОБА_13 для подальшого зарахування на депозитний рахунок протягом квітня листопада 2015 року не передавав. В подальшому начальник відділу ОСОБА_60 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_13 здав гроші в сумі 60500 гривень, походження яких їй не відомо, які на даний час зберігаються на депозитному рахунку казначейства. На початку листопада 2015 року до неї в кабінет зайшов заступник військового прокурора регіону ОСОБА_57 разом із ОСОБА_12 , щоб з`ясувати, кому ОСОБА_12 передавав гроші. ОСОБА_12 відповів, що їй особисто він грошові кошти не передавав, а передав комусь з підлеглих працівників, але кому саме не пам`ятає. Зайшовши з ОСОБА_12 до кабінету, де перебували її підлеглі, ОСОБА_12 не зміг вказати особу, якій він передав грошові кошти та не надав документи, які б свідчили про передання комусь із працівників бухгалтерії грошових коштів. При цьому ОСОБА_12 поводив себе досить знервовано.

Свідок ОСОБА_63 в ході судового розгляду підтвердила, що станом на 2015 р. вона обіймала посаду головного спеціаліста відділу фінансування та бухгалтерського обліку військової прокуратури Центрального регіону України. В її обов`язок входило приймання грошових коштів в якості речових доказів. Свідок повідомила, що їй ОСОБА_12 не передавав грошові кошти в сумі 38 800 доларів США та 60 500 гривень. В її присутності, а також в присутності військового прокурора Центрального регіону України військового прокурора ОСОБА_17 . ОСОБА_12 пояснив, що передав вказані грошові кошти комусь з працівників відділу фінансування та бухгалтерського обліку військової прокуратури Центрального регіону України, проте кому саме він передав ці грошові кошти ОСОБА_12 не зміг пояснити та не надав прибутковий касовий ордер про отримання цих коштів. При цьому ОСОБА_12 помітно нервував.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що в період з 02.04.2015 по 19.05.2015 р. він займав посаду слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону. Кримінальне провадження № 0000041 відносно ОСОБА_13 перебувало у слідчого ОСОБА_14 . Досудове розслідування в указаному провадженні здійснював ОСОБА_12 , який входив до складу групи слідчих. У зв`язку з переведенням ОСОБА_14 до військової прокуратури Західного регіону України, 19.05.2015 ОСОБА_12 був призначений на посаду, яку раніше обіймав ОСОБА_14 . За вказівкою колишнього військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 . ОСОБА_12 було доручено подальше здійснювання досудового розслідування у вказаному провадженні. Під час передачі ОСОБА_14 матеріалів кримінального провадження ОСОБА_12 , він особисто перерахував грошові кошти в сумі 38800 доларів США і 60500 гривень, які були вилучені у ОСОБА_13 під час обшуку, в присутності ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , який передав ці грошові кошти ОСОБА_12 , який поклав ці грошові кошти у свій службовий сейф, ключ від якого зберігався у ОСОБА_12 . На нарадах військовий прокурор Дарницького гарнізону ОСОБА_17 неодноразово цікавився у ОСОБА_12 чи передав він кошти до банківської установи, на що ОСОБА_12 спочатку відповів, що не здав ці кошти до банківської установи, проте через декілька днів ОСОБА_12 повідомив, що здав ці кошти до банківської установи. Останній раз грошові кошти він бачив у сейфі ОСОБА_12 в кінці червня на початку липня 2015 року, коли заходив до його службового кабінету. Він спитав у ОСОБА_12 , чому той не здав грошові кошти, на що ОСОБА_12 відповів, що не має часу та що його це не стосується. Йому відомо, що він, як слідчий у кримінальному провадженні 0000041 підписав обвинувальний акт у цьому провадженні влітку 2015 р., але цей обвинувальний акт не був переданий до суду. Свідок також зазначив, що ключі від робочого кабінету ОСОБА_12 знаходились лише у останнього, та в кінці робочого дня кабінет ОСОБА_12 опечатувався. В цей період у ОСОБА_12 у користуванні з`явився автомобіль «Мазда 3» та новий телефон «Айфон 6».

Свідок ОСОБА_14 в ході судового розгляду повідомив, що станом на квітень 2015 року він обіймав посаду старшого прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону. Будучи слідчим він зареєстрував кримінальне провадження № 0000041 відносно ОСОБА_13 , та в подальшому у даному провадженні він виїжджав на затримання ОСОБА_13 та проводив обшуки у військовій частині. Під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_13 було вилучено приблизно 38000 доларів США та 60500 гривень, які були визнані речовими доказами. Ці грошові кошти він зберігав у сейфі у своєму службовому кабінеті. Орієнтовно у квітні 2015 року він займався питанням переведення у військову прокуратуру Західного регіону для подальшого проходження служби. У зв`язку з цим він передавав ОСОБА_12 усі кримінальні провадження разом з речовими доказами, у тому числі кримінальне провадження № 0000041 разом із речовими доказами, серед яких вищевказані грошові кошти. Ключ від сейфу він також передав ОСОБА_12 . Будь- яких претензій від ОСОБА_12 під час передачі кримінальних проваджень та речових доказів не було. У вересні жовтні 2015 року під час спілкування з ОСОБА_17 він дізнався від останнього про зникнення коштів, вилучених в ході обшуку у ОСОБА_13 . Після цього він спілкувався зі співробітниками СБУ, які супроводжували вказане кримінальне провадження. З їх слів вони бачили вказані грошові кошти у ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_17 в ході судового розгляду повідомив, що військовою прокуратурою Дарницького гарнізону здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 відносно ОСОБА_13 . У квітні 2015 року у даному провадженні за місцем проживання ОСОБА_13 був проведений обшук, під час якого були вилучені грошові кошти у сумі 38800 доларів США та 60500 грн. У зв`язку з переведенням у квітні 2015 року прокурора ОСОБА_14 до військової прокуратури Західного регіону, усі кримінальні провадження він передав ОСОБА_12 . Також ОСОБА_12 були передані вищевказані грошові кошти. Передача грошових коштів відбувалася у присутності слідчого ОСОБА_16 . На початку травня 2015 року він побачив у сейфі ОСОБА_12 ці грошові кошти. На запитання чому кошти не передані до прокуратури регіону, ОСОБА_12 повідомив, що немає часу. А вже наступного дня ОСОБА_12 повідомив йому, що грошові кошти передані до прокуратури регіону. В кінці червня 2015 року ОСОБА_12 надав йому матеріали кримінального провадження № 0000041 , обвинувальний акт відносно ОСОБА_13 , підписаний слідчим ОСОБА_16 та процесуальним керівником ОСОБА_12 , а він підписав супровідний лист до суду. ОСОБА_17 зазначив, що відповідальним за зберігання речових доказів та ведення їх обліку у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону був ОСОБА_12 . Ключі від сейфу, де зберігалися речові докази, знаходились у ОСОБА_12 . У кінці вересня 2015 року, коли його перевели до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону йому зателефонував ОСОБА_44 та повідомив, що неможливо знайти вилучені грошові кошти. У своїх усних поясненнях ОСОБА_12 постійно змінював версії зникнення коштів та їх перебування. За однією із версій ОСОБА_12 здав кошти в бухгалтерію прокуратури регіону. За іншою версією випадково передав грошові кошти у військову прокуратуру Західного регіону. З цього приводу він виїжджав до цієї прокуратури, але там грошові кошти не були знайдені. За іншою версією ОСОБА_12 кошти знаходилися у його батьків в м. Полтава, що також не відповідало дійсності. Ще однією версією ОСОБА_12 була версія, що кошти в нього вкрали. Серед останніх версій зникнення коштів у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону, що також не відповідало дійсності, оскільки військова прокуратура Дарницького гарнізону обладнана камерами відеоспостереження, вікна обладнані металевими гратами, приміщення цілодобово охороняється, що виключає проникнення сторонніх осіб. Під час з`ясування обставин відсутності коштів ОСОБА_12 повернув частину коштів у розмірі 60 тис. грн., стверджуючи, що це саме ті кошти, які були вилучені у Гуріна.

Свідок ОСОБА_60 в судовому засіданні пояснив, що в 2015 р. він займав посаду начальника відділу військової прокуратури Центрального регіону України та був старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000041 відносно ОСОБА_13 . В ході вивчення матеріалів цього провадження він виявив відсутність документів щодо передачі на зберігання грошових коштів у розмірі 38 800 доларів США та 60 500 грн., вилучених в ході обшуку у ОСОБА_13 . З`ясувати місцезнаходження коштів не виявилось можливим. 09.11.2015 грошові кошти у розмірі 60 500 грн. йому надав ОСОБА_17 , які йому повернув ОСОБА_12 . Останній пояснив, що це були кошти, вилучені під час обшуку у ОСОБА_13 . Він також спілкувався з ОСОБА_12 , який йому повідомив, що решту грошових коштів в сумі 38800 доларів США він витратив, однак пізніше сказав, що грошові кошти він передавав до фінансового органу військової прокуратури Центрального регіону.

Свідок ОСОБА_64 в судовому засіданні повідомив, що станом на 2015 р. він обіймав посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальних провадженнях військової прокуратури Центрального регіону до липня 2015 р. В подальшому він обіймав посаду начальника слідчого управління військової прокуратури Центрального регіону. Працівниками відділу контролювався хід досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000041. Згідно облікових даних ЄРДР обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні був направлений до суду 30.06.2015 р. В подальшому встановлено, що фактично обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні з невідомих причин був направлений до суду лише в жовтні 2015 р. В листопаді 2015 р. за результатами вивчення матеріалів вказаного кримінального провадження було виявлено відсутність вилучених в ході обшуку та визнаних речовими доказами грошових коштів в сумі 38800 доларів США та 60500 грн. В ході перевірки, ОСОБА_12 передав ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 60500 грн. Встановити місцезнаходження грошей в сумі 38800 доларів США не вдалось можливим. В ході перевірки з метою встановлення місцезнаходження вказаних грошових коштів ОСОБА_12 пояснив, що зберігав грошові кошти в службовому кабінеті в сейфі. З приводу подальшої долі цих грошових коштів ОСОБА_12 надавав різні суперечливі показання: спочатку що віддав їх до фінансової установи військової прокуратури Центрального регіону, потім повідомив, що ці грошові кошти він помилково передав батькам. Також ОСОБА_12 повідомляв версію про викрадення у нього вказаних грошових коштів.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснив, що у 2015 році у його колеги по роботі ОСОБА_12 у користуванні з`явився автомобіль «Мазда 3», який, зі слів ОСОБА_12 , належить його родичам, та мобільний телефон «Айфон 6», який він придбав за власні кошти. Також свідок повідомив, що у службовому кабінеті ОСОБА_12 перебував сейф, ключі від якого знаходились лише у ОСОБА_12 та він йому не передавав ключі від сейфу.

Свідок ОСОБА_65 в судовому засіданні пояснила, що станом на 2015 р. вона займала посаду інспектора у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону та вела облік наглядових проваджень, речових доказів, які зберігались в спеціальних сейфах. Відповідальним за збереження речових доказів у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону був ОСОБА_12 . Свідок повідомила, що ОСОБА_12 не передавав на зберігання грошові кошти в сумі 38800 доларів США та 60500 грн.

Свідок ОСОБА_32 в ході судового розгляду підтвердила, що у 2015 році вона працювала спеціалістом з питань захисту державної таємниці у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону. У 2015 році після переведення прокурора ОСОБА_14 до іншого місця служби, його кабінетом № 13 почав користуватися ОСОБА_12 . Сейф, який знаходився у вказаному кабінеті вона у відповідному журналі переписала на ОСОБА_12 . Ключі від вказаного сейфу в єдиному екземплярі знаходилися у ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_66 в судовому засіданні пояснив, що у 2015 році він займав посаду заступника військового прокурора Дарницького гарнізону. У червні -липні 2015 року, перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_12 він побачив на столі один чи два пакети, в яких знаходились грошові купюри. Від ОСОБА_12 він дізнався, що ці грошові кошти були вилучені в ході здійснення кримінального провадження відносно ОСОБА_13 . Він вказав ОСОБА_12 на необхідність передачі на зберігання коштів до відповідної фінансової установи та про недопущення зберігання грошових коштів в службовому кабінеті. У жовтні листопаді 2015 р. за вказівкою центрального апарату військової прокуратури Центрального регіону у зв`язку із призначенням ОСОБА_17 на посаду військового прокурора Білоцерківського гарнізону та переведенням ОСОБА_12 і ОСОБА_17 , які були процесуальними керівниками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_13 до іншого місця служби він вивчав вказані матеріали кримінального провадження та під час вивчення було з`ясовано, що вилучені під час обшуку грошові кошти у сумі 38800 доларів США та 60500 гривень були визнані речовими доказами, проте по книзі обліку речових доказів відповідних записів не було, та в кімнаті зберігання речових доказів дані грошові кошти були відсутні. Про цей випадок він доповів безпосередньо представнику апарату регіону ОСОБА_39 , та військовому прокурору Дарницького гарнізону ОСОБА_67 . Як повідомив ОСОБА_12 вилучені у рамках кримінального провадження стосовно ОСОБА_13 грошові кошти були передані йому на зберігання. Також свідок зазначив, що у липні-серпні 2015 року у ОСОБА_12 з`явився автомобіль «Мазда» сірого кольору та мобільний телефон «Айфон 6».

Свідок ОСОБА_44 в суді пояснив, що з жовтня 2015 року він обіймав посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Центрального регіону України. 5-6 листопада 2015 року за вказівкою військового прокурора Центрального регіону України він був направлений до військової прокуратури Дарницького гарнізону для перевірки стану збереження речових доказів у кримінальних провадженнях військової прокуратури Дарницького гарнізону. В ході перевірки було встановлено відсутність речових доказів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_13 . На його запитання щодо місцезнаходження грошових коштів ОСОБА_12 зазначив, що кошти знаходилися в сейфі та на даний час невідоме їх місцезнаходження. У зв`язку з цим ним був складений рапорт доповідь керівництву військової прокуратури Центрального регіону України для проведення службового розслідування за вказаним фактом. Приблизно у листопаді 2015 року начальник відділу підтримання державного обвинувачення військової прокуратури Центрального регіону прийняв кошти у розмірі 60500 гривень від ОСОБА_12 , які, як повідомив останній, можуть бути вказаними речовими доказами, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_68 в судовому засіданні повідомив, що в 2015 р. він здійснював оперативний супровід кримінального провадження № 0000041 відносно ОСОБА_13 . Слідчим у даному кримінальному провадженні був ОСОБА_12 . На одній з оперативних нарад ОСОБА_12 демонстрував грошові кошти, які були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Дані грошові кошти знаходились в пакетах.

Свідок ОСОБА_69 повідомила, що станом на 2015 р. вона займала посаду інспектора військової прокуратури Дарницького гарнізону. Свідок зазначила, що в канцелярії прокуратури знаходився відділ зберігання речових доказів, де знаходився сейф. Відповідальним за збереження речових доказів був ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_70 в судовому засіданні пояснив, що в 2015 р. він продав ОСОБА_12 автомобіль «Мазда» за грошові кошти в приблизній сумі 7000 доларів США шляхом укладення довіреності на ОСОБА_12 щодо експлуатації даного транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_71 в судовому засіданні пояснив, що з квітня 2015 р. по жовтень 2015 р. він проходив військову службу у військовій частині та перебував у військовій прокуратурі ІНФОРМАЦІЯ_2 та був закріплений за ОСОБА_12 . Свідок повідомив, що в кабінеті ОСОБА_12 знаходився сейф, доступу до якого він не мав. За час його служби ніхто цим сейфом не користувався. Декілька разів за дорученням ОСОБА_12 він обмінював незначні суми грошових коштів в доларах на гривні.

Крім показів потерпілих та свідків вина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими доказами та документами.

Висновком службового розслідування від 10.12.2015 р. військової прокуратури Центрального регіону України встановлено, що в діях лейтенанта юстиції ОСОБА_12 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. Службове розслідування було проведено з приводу виявлення в ході приймання-передачі посади військового прокурора Дарницького гарнізону відсутності вилученої в ході обшуку готівки в сумі 38800 доларів США та 60500 гривень. Було встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000041 від 01.04.15 за ч.3 ст. 368 КК України 08.04.2015 р. під час обшуку вилучені грошові кошти в сумі 38 800 доларів США та 60 500 грн. 30.04.15 вказане кримінальне провадження та вилучені кошти були передані ОСОБА_12 , який всупереч ст. 100 КПК України не вніс у встановленому порядку та зберігав у сейфі свого кабінету. Відповідно до пояснень ОСОБА_17 в ході проведення службового розслідування останній 13.04.2015 р. виявив в сейфі ОСОБА_12 вилучені вищевказані грошові кошти в сумі 38 800 доларів США та 60 500 грн., які він вимагав від ОСОБА_12 передати до прокуратури регіону, а наступного дня ОСОБА_12 доповів, що грошові кошти були передані до військової прокуратури регіону безпосередньо начальнику відділу фінансування та бухгалтерського обліку ОСОБА_72 . Також в ході проведення службового розслідування встановлено, що зазначені грошові кошти не були передані до відділу фінансування. Крім того. службовим розслідування встановлено, що за період квітня-серпня 2015 р. ОСОБА_12 вів спосіб життя, який не відповідає статкам прокурора військової прокуратури гарнізону /т.4 а.с. 26-37/.

Відповідно до акту прийому передачі від 09.11.2015 р. від військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_17 були прийняті новим процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000041 від 01.04.15, попередньо отримані ОСОБА_17 від ОСОБА_12 , речові докази, серед яких пакет з грошовими коштами в сумі 60500 грн. /т.4 а.с.38/. Даний доказ підтверджує, що в ході передання речових доказів не були передані грошові кошти в сумі 38800 доларів США, які були вилучені в ході обшуку у ОСОБА_13 в даному кримінальному провадженні, а факт передачі ОСОБА_17 . ОСОБА_12 грошових коштів в сумі 60500 грн., тобто після вчинення злочину свідчить про намагання ОСОБА_12 приховати факт заволодіння ним вказаних грошових коштів.

Відповідно до довідки про результати інвентаризації речових доказів від 14.11.2015 р. встановлено, що в ході прийому передачі посади військового прокурора Дарницького гарнізону було виявлено відсутність по обліку та фактичній наявності речових доказів по кримінальному провадженню № 0000041, а саме грошових коштів в сумі 38800 доларів США /т.4 а.с. 43-46/.

Відповідно до наказів військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 від 27.04.2015 р., 29.05.2015 р., 07.08.2015 р. «Про розподіл обов`язків між працівниками військової прокуратури Дарницького гарнізону» на старшого слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону, прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_12 покладено обов`язок серед іншого щодо реєстрації обліку та збереження речових доказів і цінностей, вилучених у кримінальних провадженнях. Зі вказаними наказами ОСОБА_12 був ознайомлений /т.4 а.с. 143-194/.

Відповідно до наказу № 15 від 28.05.2015 р. «Про організацію збереження речових доказів стороною обвинувачення під час кримінального провадження» - на старшого прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_12 було покладено відповідальність за збереження речових доказів, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Дарницького гарнізону /т.4 а.с. 200-201/.

Відповідно до листа за підписом військового прокурора Дарницького гарнізону ОСОБА_17 , виконавцем якого був ОСОБА_12 за участю останнього відповідно до вимог Порядку зберігання речових доказів було перевірено книгу обліку речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження та документи по речовим доказам, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, та з`ясовано, що речові докази у наявності, облік ведеться належним чином, згідно книг обліку /т.4 а.с. 202/.

Зазначені документи свідчать про те, що на ОСОБА_12 був покладений обов`язок щодо збереження речових доказів, що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів у кримінальних провадженнях військової прокуратури Дарницького гарнізону. Обговорюючи позицію сторони захисту, які стверджували про відсутність у 2015 р. камери зберігання речових доказів у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону, суд ураховує показання свідка ОСОБА_73 , яка в суді підтвердила, що в 2015 р. в канцелярії прокуратури знаходилась кімната зберігання речових доказів, а відповідальною особою за збереження речових доказів був ОСОБА_12 .

Під час огляду від 21.11.2015 р. було оглянуто матеріали кримінального провадження № 0000041 та встановлено, що в рамках цього кримінального провадження 08.04.2015 р. в квартирі АДРЕСА_6 був проведений обшук, в ході якого виявлено грошові кошти в сумі 38 800 доларів США; 60 500 грн. Дані грошові кошти в ході огляду від 09.04.2015 р. були оглянуті слідчим ОСОБА_14 , який виніс постанову про визнання вказаних грошових коштів речовими доказами /т.5 а.с. 33-34/

Відповідно до письмової розписки від 19.05.2015 р. обвинувачений ОСОБА_12 отримав на зберігання речові докази у кримінальному провадженні № 0000041, а саме 38800 доларів США та 60 500 грн. /т.5 а.с. 56/ Вказаний доказ об`єктивно підтверджує факт отримання ОСОБА_12 грошових коштів в сумі 38800 доларів США та 60 500 грн. Обговорюючи позицію сторони захисту, які стверджували, що ця розписка фактично написана у листопаді 2015 року у службовому кабінеті свідка ОСОБА_50 під час проведення службового розслідування під психологічним тиском прокурора гарнізону ОСОБА_17 та службових осіб прокуратури регіону, суд враховує, що відсутні належні докази, які б підтверджували показання ОСОБА_12 в цій частині. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_64 , ОСОБА_17 заперечували факт примушення ОСОБА_12 до написання письмових розписок щодо отримання грошових коштів. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_12 , маючи вищу юридичну освіту, не звертався до правоохоронних органів із заявою на нібито неправомірні дії вказаних осіб щодо примущення до написання розписки про отримання неіснуючих грошових коштів. Такими чином, на думку колегії, у суду відсутні підстави для визнання вказаної розписки неналежним та недопустимим доказом.

04.06.2015 р. ОСОБА_29 звернулась до прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону із заявою про повернення вилучених грошових коштів в сумі 38800 доларів США та 60 500 гривень. З аналогічною заявою звернувся до прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону адвокат ОСОБА_9 /т.5 а.с. 35-36, 61-65, / У відповідь на скаргу адвоката ОСОБА_9 щодо повернення грошових коштів в сумі 38800 доларів США та 60 500 грн., вилучених в ході обшуку, обвинувачений ОСОБА_12 листом від 08.05.2015 р. повідомив, що під час проведення обшуку квартири слідчі діяли у відповідності до норм КПК України. /т.5 а.с. 68/.

Згідно розписки від 19.10.2015 р. ОСОБА_12 в рамках кримінального провадження № 0000041 передав ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 6500 грн.; 2800 грн.; ноутбук, системний блок, мобільний телефон /т.5 а.с. 57/.

29.06.2015 р. ОСОБА_12 був затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000041 за обвинуваченням ОСОБА_13 за ч.3 ст. 368 КК України.

16.10.2015 р. обвинувальний акт відносно ОСОБА_13 за ч.3 ст. 368 КК України був спрямований до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду /т.5 а.с. 149/.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.11.2015 р. під головуванням судді ОСОБА_40 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000041 за обвинуваченням ОСОБА_13 повернутий прокурору у зв`язку із невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України /т.5 а.с. 182-184/.

Згідно з відомостями відповідно до протоколу огляду від 26.02.2016 р. середня вартість 1 долара США у період з 29.04.2015 р. по 22.10.2015 р. становить 21,52 грн. /т.5 а.с. 199-204/.

Відповідно до постанови від 25.02.2016 р. про визнання речовими доказами грошових коштів в сумі 60500 грн. зазначені грошові кошти 09.11.2015 р. були передані ОСОБА_12 ОСОБА_17 . Зазначений доказ об`єктивно підтверджує факт заволодіння ОСОБА_12 грошових коштів та узгоджується із показаннями ОСОБА_17 , який стверджував, що ОСОБА_12 під час з`ясування обставин зникнення грошових коштів надав ОСОБА_17 частину цих грошових коштів в сумі 60500 грн., а іншу частину грошових коштів в сумі 38800 доларів США ОСОБА_12 не повернув. Суд надає оцінку таким діям обвинуваеного ОСОБА_12 та ці дії свідчать як про заволодіння обвинуваченим вилучених в ході обшуку у Гуріних грошових коштів так і намагання ОСОБА_12 приховати факт заволодіння іншої частини грошових коштів в сумі 38800 доларів США /т.5 а.с. 205-206/. Обговорюючи позицію сторони захисту в тій частині, що кошти передані ОСОБА_12 . 09.11.2015 ОСОБА_17 були передані у зв`язку із тиском керівництва прокуратури та належать його сестрі - ОСОБА_74 , яка їх привезла ОСОБА_12 того дня до військової прокуратури регіону, суд враховує, що відсутні докази цієї обставини, а показання сестри обвинуваченого суд не може взяти до уваги, оскільки ця особа є близьким родичем обвинуваченого та є зацікавленою особою. Крім того, свідок ОСОБА_17 заперечував в судовому засіданні факт здійснення тиску на ОСОБА_12 . Таким чином, відсутні належні докази належності повернутих ОСОБА_12 грошових коштів його сестрі, а не потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу обшуку від 12.11.2015 р. у приміщенні військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України за адресою: м. Київ, вул. Поліська, 28 був проведений обшук, в ході якого у підсобному приміщенні виявлено сейф сірого кольору без написів та сейф пастельного кольору на чотири чарунки, на якому міститься бирка з написом «сховище №7 відповідальний ОСОБА_12 », який належав обвинуваченому ОСОБА_12 та був переміщений з робочого кабінету ОСОБА_12 № 13 На момент обшуку чотири чарунки вказаного сейфу були відкриті та в них нічого не знаходиться. З пояснень прокурора ОСОБА_27 ключі від даного сейфа до 01.11.2015 р. перебували у ОСОБА_12 . Після передання даного ключа в сейфі нічого не знаходилось. Також з кабінету № 13, яке було робочим місцем ОСОБА_12 був вилучений системний блок «Logic Power». «VT Computers». «ТУ У 2000 9888.001-2000». В подальшому обшук був проведений в кімнаті зберігання речових доказів, де було виявлено металеву шафу з написом «Сховище № 8 відповідальний ОСОБА_12 , де були виявлені речові докази у кримінальному провадженні № 0000041, а саме додатки до висновку експерта № 113/5 від 04.06.2015 р. Більше будь-яких доказів, у тому числі грошових коштів у металевій шафі «сховище № 8» не було виявлено/т.5 а.с. 209-218, 220-225/.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення трасологічної експертизи № 24057/24058/15-33/2105/2106/16-33 від 02.03.2016 р. замки від чарунок сейфу «сховище № 7» не піддавались зламу /т.5 а.с. 229-240/. Зазначений доказ об`єктивно підтверджує факт відсутності втручання у замки сейфу без використання відповідного ключа.

04.08.2015 р. ОСОБА_70 надав ОСОБА_12 довіреність на право користування розпорядження автомобілем «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_5 /т.6 а.с.3/.

В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.12.2015 р. свідок ОСОБА_70 впізнав ОСОБА_12 як особу, яка влітку 2015 р. придбала у нього автомобіль «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_5 /т.6 а.с. 9-12/

В ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_12 від 12.11.2015 р. за адресою: АДРЕСА_7 було вилучено квитанцію№ 95087148 про здійснення валютно-обмінної операції від 30.10.2015 р. на суму 300 доларів США; квитанцію № 0452065 про здійснення обміну валюти на суму 2000 доларів США від 16.08.2015 р.; товарний чек 22090 від 16.08.2015 р. щодо купівлі мобільного телефону «Iphone6» за 18598 грн.; чек № 6732 від 16.08.2015 р. про купівлю коштовностей на суму 14 108 грн.; бірки до ланцюга із зазначенням суми 10695 грн. 35 коп. /т.6 а.с. 14-19/. Даний доказ об`єктивно підтверджує, що в період заволодіння вилученими в ході обшуку грошовими коштами, ОСОБА_12 здійснював операції з обміну валют саме в доларах США за місцем проживання та в м. Києві, та придбав в м. Києві ювелірні вироби з дорогоцінних металів та коштовну техніку.

В ході огляду приміщення військової прокуратури Білоцерківського гарнізону Центрального регіону України, а саме службового кабінету слідчого ОСОБА_12 був оглянутий принтер чорного кольору марки Canon MF 211 230 EU s/т НОМЕР_6 із документацією до принтера та коробкою від кабелю USB з цінником на ній 08.10.2015, 99 грн. /т.6 а.с. 29/.

Під час огляду від 04.12.2015 р. був оглянутий вилучений в ході проведення обшуку за місцем знаходження військової прокуратури Білоцерківського гарнізону Центрального регіону України за адресою: м. Біла Церква, вул. Шолом- Алейхема, 21-а зі службового кабінету слідчого ОСОБА_12 ноутбук марки «Asus» модель X554L, зарядний пристрій до нього, зовнішній накопичував Samsung, флеш-накопичував з написом «ЄРДР» /т.6 а.с. 32-37/.

В ході проведення огляду предметів та документів від 07.12.2015 р. був оглянутий мобільний телефон «Iphone 6», належний обвинуваченому ОСОБА_12 , який 10.11.2015 р. добровільно надав його для огляду /т.6 а.с. 39-41/.

Під час огляду від 12.12.2015 р. на належному ОСОБА_12 ноутбуку та зовнішньому накопичувачі виявлено довідку у кримінальному провадженні № 0000041 про рух справи за звинуваченням ОСОБА_13 за ч.3 ст. 368 КК України /т.6 а.с.49-51/.

Під час проведення огляду службового приміщення військової прокуратури Білоцерківського гарнізону Центрального регіону України за місцем роботи ОСОБА_12 від 20.11.2015 р. було оглянуто коробку Royal London від годинника із фіскальним чеком від 02.08.2015 р. про придбання годинника за 2637 грн. та документами до нього, коробка від мобільного телефону «Iphone4», тримач для сім-картки «Київстар» за номером НОМЕР_7 , картонна коробка з написом G-Shock, в якій знаходиться металева коробка від годинника Casio G-Shock GA-120-1AER s|n 335345 з документацєю до годинника та гарантійним талоном № 1075135, де зазначено, що годинник придбано 16.08.2015 /т.6 а.с. 52-53/.

Судом також досліджені матеріали особової справи ОСОБА_12 щодо проходження військової служби в органах прокуратури на посадах старшого слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону, старшого прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону, прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону /т.6 а.с. 69-153/

Обговорюючи позицію обвинуваченого ОСОБА_12 , який стверджував, що не отримував вилучені грошові кошти в сумі 38800 доларів США та 60500 гривень, та які зі слів обвинуваченого були вилучені слідчим ОСОБА_16 та прокурором ОСОБА_14 та йому не передавались, суд враховує, що зазначена позиція повністю спростовується сукупністю досліджених в ході судового розгляду доказів. Насамперед, факт отримання ОСОБА_12 грошових коштів в сумі 38800 доларів США та 60500 гривень підтверджується письмовою розпискою, яку власноруч написав ОСОБА_12 19.05.2015 р. Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_12 , який стверджував, що зазначена розписка була ним написана під примусом заступника військового прокурора Центрального регіону України ОСОБА_75 суд визнає зазначену позицію такою, що не підтвердилась в ході судового провадження. Крім того, суд ураховує, що перевірка обставин зникнення речових доказів у тому числі керівництвом військової прокуратури Центрального регіону України здійснювалась в жовтні-листопаді 2015 р., тобто після написання ОСОБА_12 розписки про отримання на зберігання грошових коштів. Крім того, факт отримання ОСОБА_12 грошових коштів в сумі 38800 доларів США та 60500 гривень підтвердили численні свідки, які в ході судового розгляду надали детальні та послідовні показання, які в сукупності узгоджувались між собою. Так, потерпілі ОСОБА_76 стверджували, що неодноразово звертались до обвинуваченого ОСОБА_12 з вимогою щодо повернення грошових коштів, натомість ОСОБА_12 усно відтерміновував факт повернення грошових коштів, кожний раз придумуючи нову версію необхідності утримання цих коштів у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону. Крім того, на скаргу адвоката Хилька на дії слідчих та про повернення грошових коштів, ОСОБА_12 відповів, що в ході проведення обшуку слідчі діяли в рамках КПК України. Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_14 підтвердили, що ОСОБА_12 отримав від останнього речові докази, у тому числі грошові кошти у зв`язку із призначенням на посаду військового прокурора Дарницького гарнізону замість ОСОБА_14 19.05.2015 р. Саме в цей день ОСОБА_12 і написав розписку про отримання в якості речових доказів грошових коштів в сумі 38800 доларів США та 60500 гривень. Відповідно до показань свідка ОСОБА_75 обвинувачений ОСОБА_12 повідомив йому, що передав вказані грошові кошти у фінансовий відділ військової прокуратури Центрального регіону. Ця обставина в сукупності з іншими дослідженими судом обставинами підтверджує факт прийняття ОСОБА_12 на зберігання вищевказаних сум грошових коштів. Натомість, працівники бухгалтерії спростували твердження ОСОБА_12 про передачу грошових коштів до бухгалтерії, тобто відсутні докази, що ОСОБА_12 передав до фінансової установи грошові кошти в передбаченому законом порядку. Крім того, свідки ОСОБА_57 , ОСОБА_17 , ОСОБА_60 , ОСОБА_64 , стверджували, що при спілкуванні з ОСОБА_12 останній не заперечував факт отримання грошових коштів, натомість висловлював різні версії з приводу подальшої долі отриманих грошових коштів передання цих доказів до бухгалтерії, помилкове передання цих грошей до іншого регіону, викрадення грошових коштів тощо. Суд ураховує, що ці дії ОСОБА_12 були спрямовані на приховування дійсного факту заволодіння обвинуваченим грошових коштів. Крім того, факт перебування вказаних грошових коштів у ОСОБА_12 підтверджується показаннями ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , які стверджували, що бачили в сейфі ОСОБА_12 вказані грошові кошти, які ОСОБА_12 не міг вчасно направити до військової прокуратури регіону, а потім повідомив неправдиві обставини щодо передання грошових коштів до бухгалтерії прокуратури регіону.

Твердження ОСОБА_12 про те, що у нього була пряма вказівка старшого групи прокурорів ОСОБА_17 не повертати ці кошти Гуріним суд не може взяти до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази цієї обставини, зокрема будь-які процесуальні рішення прокурора ОСОБА_17 з цього приводу.

Що стосується позиції сторони захисту, що ключі від кабінету ОСОБА_12 та сейфу знаходились в багатьох людей у т.ч. прибиральниць, прокурорів, суд ураховує, що зазначена позиція не відповідає показанням свідків, зокрема свідка ОСОБА_14 , який стверджував, що ключі від кабінету та сейфу були в одному екземплярі та після переведення його на іншу посаду він віддав ключ від кабінету та сейфу ОСОБА_12 , а допитана в судовому засіданні прибиральниця ОСОБА_56 повідомила, що не мала ключів від кабінету ОСОБА_12 та проводила прибирання в кабінеті виключно в присутності ОСОБА_12 . Свідок ОСОБА_71 також підтвердив, що з квітня 2015 р. по жовтень 2015 р. він проходив військову службу у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону та його місце служби знаходилось поряд із кабінетом ОСОБА_12 , до якого сторонні особи без відома ОСОБА_12 не заходили.

Що стосується позиції сторони захисту про те, що обвинувачення грунтується виключно на показаннях зацікавленої особи ОСОБА_17 , відносно якого наявне кримінальне провадження з досліджуваних обставин, суд ураховує, що в судовому засіданні були досліджені не лише показання ОСОБА_17 , а й багатьох інших свідків, які надали узгоджені показання, з яких вбачається, що саме ОСОБА_12 заволодів грошовими коштами Гуріних.

Суд також не приймає до уваги посилання сторони захисту на численні порушення з боку слідчого ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , прокурора ОСОБА_17 стосовно відсутності правових підстав для проведення обшуку оперативними працівниками, безпідставного вилучення цими особами в ході обшуку грошовими коштами, які не є предметом кримінального правопорушення, оскільки в даному кримінальному провадженні цим особам не пред`являлось обвинувачення, а тому суд не може надавати оцінку діям вказаних осіб, тоді як розгляд даного провадження відбувається виключно щодо дій ОСОБА_12 , який як встановлено в ході судового розгляду, будучи процесуальним керівником кримінального провадження відносно ОСОБА_13 , заволодів грошовими коштами останнього.

Обговорюючи позицію сторони захисту щодо відсутності доказів суттєвої зміни у 2015 р. майнового стану ОСОБА_12 , суд не може взяти до уваги надані захисником докази відсутності у обвинуваченого на праві власності транспортних засобів, земельних ділянок, заощаджень у банках, відсутності відомостей щодо перетину кордону, оскільки ОСОБА_12 не інкриміноване безпідставне збагачення, а інкриміновано заволодіння грошовими коштами, яке полягає не лише у придбанні матеріальних благ та реєстрацію їх у офіційних реєстрах, а й розпорядження грошовими коштами будь-яким іншим чином, а тому надані захисником докази не можуть спростовувати факт заволодіння ОСОБА_12 грошовими коштами Гуріних.

Що стосується тверджень сторони захисту, що автомобіль «Мазда» був придбаний ОСОБА_12 у 2015 р. за грошові кошти, які були позичені обвинуваченому родичами, суд не може взяти до уваги на підтвердження цієї обставини показання свідків ОСОБА_77 , ОСОБА_46 , ОСОБА_78 та ОСОБА_79 , оскільки ці особи є близькими родичами обвинуваченого та заінтересованими особами у розгляді цієї справи. При цьому суд враховує, що показанням свідка ОСОБА_46 сестри обвинуваченого вже була надана оцінка судом при обставин ще одного запозичення обвинуваченому грошових коштів в сумі 60500 грн. без інших належних доказів. Разом з тим, суд ураховує, що автомобіль «Мазда» був придбаний ОСОБА_12 за грошові кошти в сумі 7 000 доларів США 04.08.2015 р., тобто в період коли обвинувачений заволодів грошовими коштами Гуріних. При цьому суд ураховує показання свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_23 , яким ОСОБА_12 повідомив, що автомобіль «Мазда» належить не йому, а родичам, тобто ОСОБА_12 взагалі заперечував факт придбання автомобіля. Отже, у сукупності з іншими належними доказами, суд вважає показання свідка ОСОБА_80 щодо обставин відчуження ОСОБА_12 автомобіля «Мазда» за 7000 доларів США належним доказом наявності обставин, викладених в обвинуваченні, а саме обставин заволодіння ОСОБА_12 грошових коштів.

Що стосується позиції сторони захисту про відсутність доказів, що ОСОБА_12 був службовою особою, суд ураховує що матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_12 відповідно до переліку обов`язків згідно наказів та посадових інструкцій на посадах старшого слідчого, старшого прокурора та прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону був наділений організаційно-розпорядчими функціями, серед яких, зокрема, відповідно до досліджених наказів про розподіл обов`язків, здійснення процесуального керівництва досудовими розслідуваннями у кримінальних провадженнях, здійснення контролю за станом збереження речових доказів, забезпечення схоронності речових доказів, що знаходяться у військовій прокуратурі Дарницького гарнізону. Об`єктивно встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000041 відносно ОСОБА_13 обвинувачений займав посаду слідчого, потім здійснював процесуальне керівництво та йому були передані речові докази, за збереження яких він відповідав як службова особа. Таким чином, суд визнає неналежною позицію сторони захисту про відсутність об`єктивних відомостей про те, що ОСОБА_12 на час скоєння інкримінованого злочину був службовою особою.

Що стосується основної позиції сторони захисту про відсутність належних доказів заволодіння ОСОБА_12 грошовими коштами, які перебували у нього на зберіганні, суд ураховує, що зазначена позиція повністю спростовується сукупністю належних доказів, які поза розумним сумнівом доводять наявність умислу обвинуваченого ОСОБА_12 на заволодіння грошовими коштами в сумі 38800 доларів США та 60500 гривень, а також доводять сам факт привласнення вказаних грошових коштів. До зазначених доказів відносяться показання потерпілих ОСОБА_45 , які стверджували, що неодноразово звертались до ОСОБА_12 з вимогою про повернення грошових коштів, на що ОСОБА_12 , не заперечуючи, що вказані грошові кошти є тимчасово вилученим майном та не є предметом кримінального провадження відносно ОСОБА_13 , обіцяв повернути ці грошові кошти пізніше, усіляко відтерміновуючи строки повернення, а також вигадував версії щодо необхідності залишення цих коштів у військовій прокуратурі, мотивуючи це тим, що відносно цих коштів необхідно призначити експертизу, а також що ці грошові кошти заборонив повертати військовий прокурор Дарницького гарнізону ОСОБА_17 . Лише в жовтні 2015 р. відповідно до дослідженої судом письмової розписки ОСОБА_12 повернув потерпілим оргтехніку та незначні суми грошових коштів та безпідставно не повернув усі наявні у нього речові докази, у тому числі грошові кошти в сумі 38800 доларів США. Іншим особами, зокрема свідкам ОСОБА_81 , ОСОБА_17 , ОСОБА_82 обвинувачений ОСОБА_12 повідомляв, що здав передані йому грошові кошти до бухгалтерії військової прокуратури Центрального регіону, проте працівники бухгалтерії, зокрема свідки ОСОБА_62 , ОСОБА_63 заперечували факт передання ОСОБА_12 грошових коштів до бухгалтерії. Крім того, ОСОБА_12 в ході проведення службового розслідування повідомляв про викрадення у нього грошових коштів, про випадкове направлення грошових коштів до іншого регіону, про зберігання цих коштів вдома тощо. Аналіз цих дій ОСОБА_12 свідчать про несправжній намір повертати ОСОБА_83 грошові кошти, які у нього перебували та свідчать про наявність умислу щодо заволодіння цими грошовими коштами. На факт заволодіння ОСОБА_12 вказаними грошовими коштами свідчить той факт, що в листопаді 2015 р. після початку перевірки зникнення грошових коштів ОСОБА_12 добровільно повернув частину привласнених грошових коштів в сумі 60500 гривень. Свідок ОСОБА_55 в судовому засідання повідомив, що ОСОБА_12 пояснив, що зберігав вказані грошові кошти у себе вдома. Також на факт заволодіння грошовими коштами вказують показання свідків, які безпосередньо працювали разом із ОСОБА_12 та які пояснили, що доступ до сейфу у службовому кабінеті ОСОБА_12 мав виключно ОСОБА_12 та жодна особа не мала доступу до цього сейфу. Зазначені показання не тільки підтверджують факт заволодіння грошовими коштами, які знаходились в цьому сейфі саме ОСОБА_12 , а й спростовують позицію ОСОБА_12 про те, що до сейфу його службового кабінету могли мати доступ необмежена кількість осіб, але суд ураховує, що відсутність належних доказів, які б підтверджували факт користування особистим сейфом іншими особами ОСОБА_12 не надав. Крім цього, свідок ОСОБА_60 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_12 йому повідомив, що грошові кошти в сумі 38800 доларів США він витратив на особисті потреби, проте сказав, що пожартував та що він здав ці кошти до фінансової частини військової прокуратури регіону, що як встановлено в ході судового розгляду, не відповідало дійсності.

Крім того, на умисел ОСОБА_12 щодо заволодіння грошовими коштами Гуріних свідчить встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини вчинення ОСОБА_12 дій, спрямованих на приховання слідів вчинення ним кримінального правопорушення. Так, в ході судового розгляду встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000041 відносно ОСОБА_13 за ч.3 ст. 368 КК Украни був складений слідчим ОСОБА_84 влітку 2015 р. та наданий на затвердження прокурору ОСОБА_12 . В подальшому останній надав вказаний обвинувальний акт військовому прокурору Дарницького гарнізону ОСОБА_17 , який в червні 2015 р. підписав супровідний лист про направлення обвинувального акту до Голосіївського районного суду м. Києва та у ЄРДР проставив відмітку про скерування обвинувального акту до суду. Натомість після проведення перевірок стосовно зникнення грошових коштів з приводу неодноразових звернень ОСОБА_45 та їх захисника, ОСОБА_12 в жовтні 2015 р. фактично направив через військовослужбовця військової частини ОСОБА_85 вказаний обвинувальний акт до Голосіївського районного суду, який відповідно до відмітки суду був отриманий 16.10.2015 р. Про надходження обвинувального акту до суду ОСОБА_12 керівництво прокуроратури гарнізону не повідомляв та з метою переконання керівництва прокуратури, що кримінальне провадження призначене до розгляду у Голосіївському районному суді м. Києва він особисто підготував на персональному комп`ютері, роздрукував та надав ОСОБА_17 від імені судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_35 без її підпису повідомлення від 25.09.2015 р. про необхідність явки прокурора до суду для участі 07.10.2015 р. у підготовчому судовому засіданні, вказавши виконавцем особу ОСОБА_36 , яка в Голосіївському районному суді м. Києва не працювала. Дані обставини підтверджені як показаннями вказаних свідків, так і матеріалами справи, де міститсья в наглядовому провадженні вказане повідомлення, шаблон створення якого був виявлений та вилучений з персонального комп`ютеру, яким користувався обвинувачений ОСОБА_12 . Сукупність вчинених ОСОБА_12 вказаних дій свідчить про умисел обвинуваченого щодо приховання вчиненого ним заволодіння грошовими коштами потерпілих.

Обговорюючи позицію сторони захисту про необхідність визнання ряду доказів у даному кримінальному провадженні неналежними доказами, суд погоджується із позицією захисника, що надані прокурором скріншоти з інтернет сторінок та показання свідка ОСОБА_86 не містять обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні. Так, прокурором надані протокол огляду від 15.02.2016 р., де оглянута інтернет сторінка обвинуваченого, на якій зафіксована фотографія ОСОБА_12 /т.6 а.с. 56-57/; протокол огляду від 15.02.16 , на якому зафіксовані світлини ОСОБА_12 разом із собакою та світлини ОСОБА_12 в компанії друзів, фотографії ОСОБА_12 із годинниками на руках та із мобільними телефонами. Дослідивши зміст цих протоколів, суд вважає, що відомості, які викладені в цих протоколах не підтверджують наявність обставин, які викладені в обвинуваченні. Зокрема, неможливо встановити з наданих прокурором фото світлин, які марки мобільних телефонів та годинників зображені на фотографіях, коли вони були придбані та ким. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати ці протоколи огляду інтернет-сторінок від 15-16.02.2016 р. неналежними доказами. Крім того, суд вважає за необхідне визнати неналежним доказом показання свідка ОСОБА_86 щодо придбання ОСОБА_12 цуценя собаки за грошові кошти в сумі 4500 грн., оскільки цей доказ не підтверджує, що зазначені грошові кошти були предметом кримінального правопорушення.

А в цілому, на думку суду, позиція сторони захисту щодо необхідності визнання неналежними доказами усіх наданих прокурором доказів по справі ґрунтується на суб`єктивній оцінці цих доказів, яка в певній частині суперечить об`єктивному аналізу, викладеному вище щодо сукупності досліджених доказів, а також прийнятих висновків на підставі зазначеного аналізу, а позицію обвинуваченого щодо його непричетності до інкримінованого злочину суд розцінює як намагання уникнути від кримінальної відповідальності за скоєний злочин в повному обсязі.
Аналіз наведених обставин та доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_12 , будучи службовою особою, заволодів належними потерпілим грошовими коштами шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, та його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.5 ст.191 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ч.6 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо.

Обставин, які б помякшували та обтяжували покарання обвинуваченому відповідно ст.ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При призначенні покарання, суд ураховує, що вчиненим ОСОБА_12 злочину завдано шкоди не лише потерпілим, а й державі, оскільки ОСОБА_12 , будуч працівником правоохоронного органу в результаті своїх протиправних дій підірвав авторитет та престиж діяльності органів військової прокуратури України та державних органів в цілому.
Також при призначенні покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію обвинуваченого про непричетність до скоєння інкримінованого злочину, розмір матеріальної шкоди, яка обвинуваченим потерпілим не відшкодована протягом судового провадження, позицію потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченого суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.5 ст. 191 КК України, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності із конфіскацією всього належного обвинуваченому на праві власності майна.

Дослідивши докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог потерпілих, суд приходить до наступних висновків.

До початку судового розгляду потерпілими були подані цивільні позови: потерпілою ОСОБА_29 був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальної шкоди в сумі 645600 грн. та моральної шкоди в сумі 96840 грн; потерпілим ОСОБА_87 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_12 на його користь матеріальної шкоди в сумі 107 276 грн. (у тому числі 25 500 грн.) та моральної шкоди в сумі 25 000 грн.; потерпілим ОСОБА_88 про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної шкоди в сумі 142 600 грн. (у тому числі 35000 грн.) та моральної шкоди в сумі 25 000 грн. В обґрунтування розміру матеріальної шкоди потерпіла ОСОБА_29 зазначила, що в ході обшуку її квартири працівники військової прокуратури вилучили грошові кошти в сумі 38800 доларів США. Грошові кошти в сумі 30 000 доларів США належали їй та були позичені знайомими для будівництва будинку. Зазначені грошові кошти знаходились у процесуального керівника ОСОБА_12 , який до цього часу ці гроші не повернув. В обґрунтування розміру моральної шкоди потерпіла ОСОБА_29 зазначила, що внаслідок привласнення ОСОБА_12 належних їй коштів у неї виникли борги, оскільки вона була змушена позичати грошові кошти. Також вона була змушена тривалий час без результативно спілкуватись із ОСОБА_12 з вимогою щодо повернення грошових коштів. Також у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення вона зазнала душевних хвилювань. В обґрунтування розміру матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_33 зазначив, що в ході обшуку були вилучені належні йому грошові кошти в сумі 3800 доларів США. В обґрунтування розміру моральної шкоди він зазначив, що внаслідок скоєння ОСОБА_12 злочину йому були завдані душевні хвилювання, у зв`язку із тим, що гроші він відкладав на навчання, проте змушений був позичати у знайомих. Потерпілий ОСОБА_34 в обґрунтування розміру матеріальної шкоди зазначив, що в ході обшуку у нього були вилучені належні йому грошові кошти в сумі 5 000 доларів США. В обґрунтування моральної шкоди потерпілий ОСОБА_34 зазначив, що вказані грошові кошти були призначені для навчання. Також внаслідок вчинення злочину він зазнав моральних переживань.

Дослідивши докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог потерпілих, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що внаслідок скоєння ОСОБА_12 злочину потерпілим було завдано матеріальної шкоди у розмірах, які заявлені в цивільних позовах. Разом з тим, ураховуючи, що ОСОБА_12 добровільно повернув привласнені грошові кошти в сумі 60500 грн, які на цей час зберігаються в казначейській службі, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_89 про стягнення частини цієї суми грошових коштів в розмірі 35000 грн. та ОСОБА_31 про стягнення іншої частини цієї суми грошових коштів в розмірі 25500 грн. Таким чином, цивільні позови потерпілих ОСОБА_89 та ОСОБА_52 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а цивільний позов ОСОБА_29 про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом об`єктивно встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину, потерпілі зазнали душевних страждань, пов`язаних із негативними наслідками вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, з тривалим розглядом справи.

На підставі аналізу наведених обставин та наявних належних доказів на підтвердження заподіяної моральної шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про те, що заявлений потерпілими ОСОБА_87 та ОСОБА_88 розмір моральної шкоди є співрозмірним із моральними стражданнями, заподіяними потерпілим, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити цивільні позови потерпілих ОСОБА_52 та ОСОБА_89 в частині відшкодування моральної шкоди в повному обсязі, а заявлений потерпілою ОСОБА_29 розмір моральної шкоди суд вважає завищеним та вважає за необхідне задовольнити цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. При цьому, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_12 добровільно повернув грошові кошти в сумі 60500 грн., які належать потерпілим ОСОБА_30 та ОСОБА_31 та ці кошти визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому суд вважає за необхідне повернути вказані грошові кошти потерпілим за належністю та скасувати накладений на ці кошти арешт.

Крім того, судом встановлено, що в рамках цього кримінального провадження за місцем мешкання батьків обвинуваченого були вилучені грошові кошти в сумі 1700 доларів США та визнані речовими доказами. Ураховуючи, що на час скоєння інкримінованого злочину обвинувачений не проживав разом із батьками, докази, що дані грошові кошти були отримані злочинним шляхом відсутні та наявні докази про придбання батьком обвинуваченого грошових коштів у валюті, суд вважає за необхідне повернути вказані грошові кошти за належністю батьку обвинуваченого ОСОБА_90 .

Процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням, з урахуванням обставин справи та характеру скоєного злочину, його наслідків, колегія суддів вважає за необхідне до набрання вироком законної сили змінити обраний запобіжний захід обвинуваченому з особистого зобов`язання на запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту в залі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_12 у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України та призначити йому покарання 7 /сім/ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності на строк 3/три/ роки, із конфіскацією всього належного обвинуваченому на праві власності майна.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_12 обчислювати з 16.07.2021 р.
До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_12 обраний запобіжний захід у вигляді «особистого зобов`язання» на «тримання під вартою» в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» та взяти ОСОБА_12 під варту негайно в залі суду.

Цивільний позов ОСОБА_29 до ОСОБА_12 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду в сумі 645 600 /шістсот сорок п`ять тисяч шістсот/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду в сумі 50 000 / п`ятдесят тисяч/ гривень.

Цивільний позов ОСОБА_52 до ОСОБА_12 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_91 , ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріальну шкоду в сумі 81 760 /вісімдесят одну тисячу сімсот шістдесят/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_91 , ІНФОРМАЦІЯ_4 моральну шкоду в сумі 25 000 / двадцять п`ять тисяч/ гривень.

Цивільний позов ОСОБА_89 до ОСОБА_12 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_92 , ІНФОРМАЦІЯ_5 матеріальну шкоду в сумі 107 600 / сто сім тисяч шістсот/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_91 , ІНФОРМАЦІЯ_5 моральну шкоду в сумі 25 000 / двадцять п`ять тисяч/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати в сумі 14784 /чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири/ гривні на користь держави.

Речові докази:

-системний блок комп`ютера чорного кольору «Logic Power». «VT Computers». «ТУ У 2000 9888.001-2000», який знаходиться в камері зберігання речових доказів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України та є майном, що належить обвинуваченому ОСОБА_12 конфіскувати в порядку виконання покарання в частині конфіскації належного обвинуваченому майна;

-грошові кошти в сумі 60500 грн., які передані до фінансового органу військової прокуратури Центрального регіону України та зараховані на не бюджетний рахунок № НОМЕР_8 , відкритий у ГУ ДКСУ у м. Києві (внесений на рахунок ОСОБА_93 відповідно до квитанції Приватбанк № 0..1; призначення: внесення виручки КЕКВ 0000-60500 грн. внесення речових доказів, 11.20 15.11.2015) - повернути за належністю потерпілим ОСОБА_94 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_95 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

Скасувати арешт на грошові кошти в сумі 60500 грн., накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2016 р.

-автомобіль марки «Mazda 3» д.н.з НОМЕР_5 повернути власнику цього транспортного засобу за наявності правовстановлюючих документів на цей автомоібіль;

Скасувати арешт на автомобіль «Mazda 3» д.н.з НОМЕР_5 , накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2015 р.;

-товарний чек 22090 від 16.08.2015 на чехол-бампер for iPhone 6 металік, мобільний телефон iPhone 6 16 gb Space Grey на загальну вартість 18598 грн. з прикріпленим гарантійним талоном, квитанцію ПАТ «АГРОКОМБАНК від 16.08.2015 № 045 20651 про купівлю іноземної валюти в сумі 2000 доларів США, до видачі 45 000 грн., квитанцію AT «СБЕРБАНК РОСІЇ» від 30.10.2015 № 95087148 про здійснення валютно- обмінної операції, а саме купівлю іноземної валюти 300 доларів США, до видачі 6 750 грн., чек № 6 732 ТРЦ «Океан Плаза» на купівлю ланцюжка (60 см) та підвіски на загальну суму 14108 грн., бірку «Підвісок» арт 8040525, маса 2,77, золото 585 на суму 3448.65 грн., бірку «Ланцюг» Арт ДВ-4ц02-040 золото 585, розмір 60 см, маса 7.13 на суму 10659,35 грн. зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-принтер Canon MF 211 230 EU s/т НОМЕР_6 , ноутбук марки «Asus» модель X554L №F7N0CV402402316 CN:5155, зарядний пристрій до нього, зовнішній накопичувач Samsung model HX-M101TCB, мобільні телефони марки «Nokia» модель 7230 IMEI НОМЕР_9 та Samsung модель GT-C6712, IMEI НОМЕР_10 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України та є майном, що належить обвинуваченому ОСОБА_12 конфіскувати в порядку виконання покарання в частині конфіскації належного обвинуваченому майна;

-мобільний телефон «iPhone 6» IMEI НОМЕР_11 та чехол бампер для iPhone6, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України та є майном, що належить обвинуваченому ОСОБА_12 конфіскувати в порядку виконання покарання в частині конфіскації належного обвинуваченому майна;

-коробку Royal London від годинника із фіскальним чеком від 02.08.2015 р. про придбання годинника за 2637 грн. та документами до нього, коробка від мобільного телефону «Iphone4», тримач для сім-картки «Київстар» за номером НОМЕР_7 , картонна коробка з написом G-Shock, в якій знаходиться металева коробка від годинника Casio G-Shock GA-120-1AER s|n 335345 з документацєю до годинника та гарантійним талоном № 1075135, де зазначено, що годинник прибано 16.08.2015, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України знищити;

-матеріали особової справи слідчого військової прокуратури Білоцерківського марнізону Центрального регіону України ОСОБА_12 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-Грошові кошти, які 12.11.2015 вилучені під час обшуку помешкання ОСОБА_96 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 1700 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США з наступними номерами -та серіями: LВ59061246Н, LВ01913001М, LF8897491G, LD03535003С, LB01913002М, LB14444228Н, LB14444227Н, LB13323941А, LB13323903А, LB13323915А, КG2270310В, КG2270308В, КВ72921599Е, КВ80438590Б, КА62367106А, КG6845127А, КВ04551636*, які зберігаються на депозитному рахунку, відкритому Генеральною прокуратурою України повернути за належністю ОСОБА_97 , ІНФОРМАЦІЯ_6 /РНОКПП: НОМЕР_12 /

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2