Справа № 305/779/16-к
Номер провадження 1-кп/305/63/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2021 року Рахівський районний суд Закарпатської області

в особі судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахові кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.03.2016 за № 0000251 у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тячів, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера не військовозобов`язаного, раніше не судимого ,-

у скоєнні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 01 березня 2016 року близько 16 години, на земельній ділянці будинку АДРЕСА_2 , на грунті неприязних відносин з ОСОБА_6 умисно наніс їй один удар правою рукою стиснутою у кулак в область грудей, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця передньої поверхні грудної клітки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 88 від 14.04.2016 року потягли за собою розлад здоров"я до 6 днів і згідно п. 2.3.5. наказу №6 МОЗ України від 17.05.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у пред"явленому йому обвинуваченні не визнав. В ході судового розгляду пояснив, що ніяких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 01 березня 2016 року біля 16 год не завдавав. Обвинувачення на його думку є надуманим та таким,що не містять доказової бази. Просив виправдати його з - під обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_6 , допитана в ході судового слідства, показала суду. З часу проживання ОСОБА_4 з нею по сусідству, у них склалися неприязні відносини з приводу земельної ділянки. Між ними виникають систематичні сварки. 01 березня 2016 року ОСОБА_4 близько 16 години, на земельній ділянці, безпричинно вдарив її кулаком в область грудей. Від удару вона впала на землю. ЇЇ син, ОСОБА_8 побачивши це, підняв її із землі та надав необхідну та посильну допомогу. Про наведене повідомила поліцію та пройшла медичне обстеження, під час якого у неї виявили легкі тілесні ушкодження. Заявляє цивільний позов на суму 10000 гривень, як грошову компенсацію моральної шкоди, спричинені їй внаслідок спричинення моральних та душевних страждань, витрат понесених на її лікування, стресу та хвилюючих переживань.

Допитаний в ході судового слідства свідок ОСОБА_9 показав, що особисто бачив, як ОСОБА_4 на початку березня 2016 року, після обіду на земельній ділянці в АДРЕСА_2 , наніс удар кулаком руки в область грудей потерпілій ОСОБА_6 , від якого вона впала на землю.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що особисто не бачив як 01 березня 2016 року, після обіду, ОСОБА_4 під час сварки з його матір"ю, на земельній ділянці в АДРЕСА_2 , умисно, рукою стиснутою в кулак вдарив її в груди. Від удару мати впала на землю, а він підбігши на це, підняв її із землі, та став надавати допомогу. Про нанесення їй удару ОСОБА_10 , йому повідомила мати.

Свідок ОСОБА_11 , показала суду, що 01 березня 2016 року, разом з чоловіком ОСОБА_4 спільно працювали на земельній ділянці в АДРЕСА_2 . Біля 15 години прийшла ОСОБА_6 , яка самовільно стала витягувати колики і між чоловіком та ОСОБА_6 виникла сварка. Викликали поліцію з приводу інциденту. Жодних побоїв ОСОБА_4 ОСОБА_6 не завдавав.

Судово-медичний експерт ОСОБА_12 пояснив, що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження, синці грудної клітки могли бути як рукою сторонньої особи так і самостійно.

Свідок ОСОБА_13 показала суду, що на початку літа 2016 року бачила як ОСОБА_6 підійшла до огорожі в АДРЕСА_1 і чула, як кричали та обзивалися між собою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , бійки між ними не бачила. Хтось повикидав колики на землю.

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що перебуває у родинних відносинах із сторонами. 01 березня 2016 року ОСОБА_4 поставив колики на земельній ділянці, до нього підійшла ОСОБА_6 із сином і стали виривати колики, тоді ОСОБА_10 пояснив їм, що на це є комісія і між ними виникла сварка, бійки не бачила.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 вину свою у скоєному кримінальному правопорушенні заперечив, його винуватість є доведеною слідуючими перепровіреними в ході судового розгляду матеріалами справи:

- протоколом проведення слідчого експеримента від 05.04.2016 за участю потерпілої ОСОБА_6 відносно обставин нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 01.03.2016 на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , що відображено на фотосвітлинах до протоколу ( а.с. 57-60);

- висновком експерта № 88 від 14.03.2016 року, де у потерпілої ОСОБА_6 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді синців передньої поверхні грудної клітки, який міг бути спричинений кулаком руки сторонньої особи, в строк події, 01.03.2016, вкладається та кваліфікується як легке тілесне ушкодження ( а.с. 61);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.04.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_15 та потерпілої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 та понятих було відтворено ті обставини, на які посилалася ОСОБА_6 під час яких їй було нанесено удар Тьоткіним в груди. Однак чи цей удар був кулаком, чи поштовхом не було видно детально ( а.с. 84-88).

Досліджені судом докази суд визнає належними та допустимими.

Показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_16 суд визнає правдивими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо показів свідка ОСОБА_11 суд вважає, що її покази не відповідають даним обставинам справи, і як зацікавленої у виправданні її чоловіка, спрямовані на його недоведеності у скоєнні кримінального правопорушення та уникнення від відповідальності. Судом виключена можливість іншого способу нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, зокрема і нанесення таких самостійно.

Суд враховує, що судово-медичний експерт ОСОБА_12 у висновку, будучи попереджений про кримінальну відповідальність про дачу висновку, чітко вказав на фактичне походження тілесного ушкодження та зазначив механізм його спричинення, а уточнення нібито щодо його походження фактично змінивши свою думку в ході судового слідства, суд відхиляє.

Судом здобуто переконливі докази того, що саме від удару кулаком правої руки ОСОБА_4 було спричинено 01.03.2016 легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , а тому покази судмедексперта ОСОБА_17 в цій частині суд відхиляє, як такі, що направлені на уникнення ОСОБА_4 від відповідальності.

В ході судового слідства ОСОБА_4 добровільно відмовився від клопотання про допит свідка ОСОБА_18 , а інші свідки допитані в ході судового слідства.

Заявлений потерпілою цивільний позов на суму 10000 гривень, як моральної шкоди за перенесені фізичні страждання та біль, суд вважає за необхідне задовольнити частково в сумі 6000 гривень.

Вказана суму на думку суду буде достатньою для грошової компенсації за перенесені фізичні та моральні незручності, внаслідок отриманої фізичної травми, душевних страждань та перенесений біль.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Судові витрати відсутні.

Інших доказів у справі не має.

При обранні вида і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує дані про особу, ступінь суспільної небезпеки скоєного, пом"якшуючі та обтяжуючі вину обставини, наслідки скоєного.

Обставинами, що пом"якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, сприяння у розкритті правопорушення, позитивна характеристика.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

В ході розгляду справи, прокурор просила обрати покарання у вигляді штрафу та врахувати строки давності, які закінчилися, й звільнити обвинуваченого від призначеного покарання.

Відповідно до вимог ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах передбачених ст.49 КК україни.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК україни, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до.ч.2 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження -карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

З огляду на наведене, кримінальне правопорушення, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 є проступком та в даному кримінальному провадженні закінчився двохрічний строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст49 КК України.

Згідно з ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Керуючись ст.ст. 373, -374, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п"ятсот десять) гривень.

На підставі ч.5 ст.74, п.2 ч.1 ст.49 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень у зв"язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 6000 (шість тисяч) гривень цивільного позову за завдану моральну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рахівський районний суд Закарпатської області. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1