ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/245/21 Справа № 711/2961/21 Категорія: Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого-суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5
за участю сторін кримінального провадження:
прокурораОСОБА_6
підозрюваногоОСОБА_7
захисникаОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2021 року в кримінальному провадженні №0000030, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 204, ч. 3 ст. 229 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олексіївна, Білокуракинського району, Луганської області, фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, -
в с т а н о в и в :
Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління національної поліції в Черкаській області підполковник поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000030 від 24 січня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2021 року клопотання слідчого задоволено частково.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави в розмірі тридцяти розмірів мінімальної заробітної плати, що дорівнює 68 100 гривень.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися за межі населеного пункту, у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурор, суду, залежно від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкування у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками, експертами, потерпілими у кримінальному провадженні, окрім як при проведенні слідчих та процесуальних дій за їх участі; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/ або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Мотивуючи прийняте рішення місцевий суд вказав, що наявні докази, які були надані органом досудового розслідування, з достатньою ймовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованому йому кримінальному правопорушенню та про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Врахувавши обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що визначення розміру застави в межах, встановлених законом, а саме у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатнім для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та не є завідомо непомірною для підозрюваного з врахуванням наявності достатніх матеріальних активів.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2021 року виправлено описку, допущену у резолютивній частині ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2021 року, а саме вказано розмір застави «в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб» замість помилкового «в розмірі тридцяти розмірів мінімальної заробітної плати».
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2021 року захисником ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 312 479,60 гривень.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про відсутність жодного доказу на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування відомості щодо скоєння кримінального правопорушення за ч.3 ст. 229 КПК України було внесено до реєстру 22 жовтня 2020 року за заявою представника компанії, щодо використання торгівельної марки «Тайд», та 02 грудня 2020 року щодо незаконного використання торгівельного знаку «Персіл», водночас подані слідчим та прокурором докази були отримані раніше в рамках кримінального провадження за ст.ст. 190 та 204 КК України, внесеному до ЄРДР 24 січня 2020 року та 19 травня 2020 року відповідно.
Долучені висновки експертиз є недопустимими доказами, оскільки є похідними від недопустимих доказів, отриманих до внесення даних в ЄРДР за ст. 229 КПК України.
Слідчим суддею не враховано, що у підозрюваного наявна заборгованість за кредитами на загальну суму 1 308 018,67 гривень, що свідчить про неможливість внесення ним навіть мінімальної суми застави. Довідки, що підтверджують наявність заборгованості ОСОБА_7 не зміг надати до суду першої інстанції, оскільки отримав їх вже після прийняття рішення за результатами розгляду клопотання слідчого.
Обрання вказаної міри запобіжного заходу позбавляє підозрюваного можливості здійснювати свою діяльність, пов`язану з фермерським господарством «Врожай 88».
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Пунктом 3 частини 1 статті 176 КПК України визначено, що запобіжним заходом є зокрема застава.
Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Положеннями статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 190 КК, ч.3 ст. 204 КК та ч.3 ст. 229 КК віднесені до категорії тяжких злочинів; кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 229 КК віднесені до категорії нетяжких злочинів.
Згідно п.1 ч.1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема ст. 229 КК України.
В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, а саме витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що 24 січня 2020 року внесено відомості до реєстру про кримінальне провадження №0000030, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 ст. 190 КК України. 19 травня 2020 року по даному кримінальному провадженні внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 204 КК України; 22 жовтня 2020 року по даному кримінальному провадженні внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 229 КК України; 02 грудня 2020 року по даному кримінальному провадженні внесено відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 229 КК України; 11 грудня 2020 року по даному кримінальному провадженні внесено відомості про кримінальні правопорушення передбачене ч. 2 ст. 229 КК України (а.с. 41-42).
07 травня 2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру , за якою він підозрюється в незаконному використанні знаку для товарів і послуг, що завдало матеріальної шкоди у значному розмірі, вчиненого організованою групою, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України.
Також 07 травня 2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру, за якою він підозрюється в незаконному використанні знаку для товарів і послуг, що завдало матеріальної шкоди у великому розмірі, вчинено повторно, організованою групою, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_7 було оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України та ч.3 ст. 204 КК України.
Надані органом досудового розслідування докази, на підтвердження обґрунтованості пред`явленої підозри, були зібрані в рамках кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 та ч.3 ст. 204 КК України, зокрема протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки від 14 серпня 2020 року, 20 серпня 2020 року (а.с.77-83) та протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 02 червня 2020 року (а.с. 84-86).
Таким чином докази в обґрунтування підозри ОСОБА_7 були зібрані органом досудового розслідування за кримінальним провадженням за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 204 КК України, тобто до звернення потерпілих із заявами щодо вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 229 КК України, кримінальне провадження за якими може бути порушене лише за наявності такої заяви (кримінальне провадження приватного обвинувачення). Відповідно, і докази у кримінальному провадженні приватного обвинувачення можуть збиратися лише після порушення кримінального провадження і внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Якщо «базові докази» отримані з грубим порушенням порядку, встановленому КПК , то всі інші докази, які є похідними від них, є також отриманими з порушенням.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що надані слідчим та прокурором докази не свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 статті 229 КК , відтак обґрунтованими є доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді до скасування та постановлення нової про відмову у задоволенні клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді застави.
Керуючись ст.ст. 309, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.
Скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2021 року в кримінальному провадженні №0000030, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 204, ч. 3 ст. 229 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України.
Постановити нову ухвалу, якою:
Відмовити старшому слідчому в ОВС слідчого управління Головного управління національної поліції в Черкаській області підполковнику поліції ОСОБА_9 у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави в сумі 312 479,60 гривень щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвала набирає чинності з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4