Ухвала
Іменем України
14 червня 2021 року

м. Київ
справа № 690/223/18

провадження № 51-1175 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2019 року, ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року,
встановив:
За вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Строк покарання засудженому ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з 10 січня 2019 року та зараховано строк попереднього ув`язнення з 31 березня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року (з урахуванням виправлення описки в цьому рішенні) вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2019 року щодо ОСОБА_4 змінено. Постановлено вважати правильною дату початку строку відбування покарання ОСОБА_4 31 березня 2018 року.
На підставі частини 5 статті 72 КК зараховано ОСОБА_4 в строк відбутого покарання термін його попереднього ув`язнення з 31 березня 2018 року по 24 червня 2019 року включно.
В решті вирок районного суду залишено без зміни.
У 2019 році захисник засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , навирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2019 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

В подальшому, засуджений ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою на вирок суду першої інстанції від 10 січня 2019 року та ухвалу апеляційного суду від 24 червня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

У межах наданого строку засуджений повторно звернувся з касаційною скаргою на вказані судові рішення.
Ухвалою касаційного суду від 02 грудня 2019 року засудженому ОСОБА_4 повернуто його касаційну скаргу, оскільки особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Засуджений ОСОБА_4 знову звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою на вирок суду першої інстанції від 10 січня 2019 року та ухвалу апеляційного суду від 24 червня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2020 року відмовлено засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень та повернуто йому касаційну скаргу.
Надалі ОСОБА_4 вчергове звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на вирок суду першої інстанції від 10 січня 2019 року та ухвалу апеляційного суду від 24 червня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року відмовлено засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року щодо нього за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на вищевказану ухвалу апеляційного суду було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.
В подальшому касаційний суд ухвалою від 11 травня 2021 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року, посилаючись на вимоги пункту 2 частини 2 статті 428 КПК.
Зі змісту чергової касаційної скарги ОСОБА_4 , яка датована 27 травня 2021 року, вбачається, що він не погоджується з вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2019 року, ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2019 рокута, одночасно, з ухвалою апеляційного суду від 25 лютого 2021 року щодо перегляду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини 2 статті 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно з вимогами пункту 3 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Так, касаційна скарга засудженого датована 27 травня 2021 року та направлена на адресу касаційного суду 02 червня 2021 року, тобто поза межами трьохмісячного строку на касаційне оскарження.
Водночас, засуджений не порушує питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вироку суду першої інстанції від 10 січня 2019 року та ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року.
Таким чином, касаційна скарга підлягає поверненню, оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подає не порушує питання про поновлення цього строку.
Що стосується оскарження ухвали апеляційного суду від 25 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого про перегляд ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року щодо нього за нововиявленими обставинами, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до змісту положень статей 424, 425 КПКпроцесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду судом касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. Конституційний Суд України рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010встановив, що визначення у положенні пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції Українияк однієї з основних засад судочинства "забезпечення ... касаційного оскарження рішення суду" у системному зв`язку з положеннями частини 1 статті 8, статті 125 Основного Закону Україниозначає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.

Між тим, процесуальною нормою, передбаченою статтею 424 КПК, визначено, що у касаційному порядку може бути оскаржено вирок суду першої інстанції після його перегляду в апеляційному порядку, а також рішення суду апеляційної інстанції, постановлене щодо такого вироку. Це положення не передбачає можливості оскарження вироку і рішення суду апеляційної інстанції щодо такого вироку після їх перегляду в касаційному порядку.
Так, ухвалою касаційного суду від 11 травня 2021 рокуОСОБА_4 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК.

Отже, оскільки ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з черговою касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду від 25 лютого 2021 року з підстав, які по суті вже були предметом розгляду суду касаційної інстанції, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його касаційної скарги.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 3 частини 3 статті 429, частиною 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 січня 2019 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3