Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

01 червня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 14 травня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000463,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 14 травня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12 липня 2021 року з одночасним визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43 780 грн., у разі внесення якої на обвинуваченого буде покладено ряд процесуальних обов`язків.
Мотивував своє рішення суд тим, що ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення на даний час не зменшились та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 .
На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що прокурором не долучено до клопотання, яке було надане обвинуваченому та захиснику, копії матеріалів, якими він його обґрунтовує. Вважає, що даний запобіжний захід, продовжений його підзахисному, є не співрозмірним із заявленими ризиками. Зазначив, що у ОСОБА_5 на даний час відсутні паспорт громадянина України та закордонний паспорт, а тому є малоймовірною його спроба переховуватись від суду.
Захисник вказав на те, що дана справа перебуває на розгляді вже тривалий час, однак ОСОБА_5 не вчиняв дій, які б могли свідчити про його спроби переховування від суду чи незаконного впливу на свідків, потерпілих чи обвинуваченого. На думку апелянта, той факт, що після скерування обвинувального акта до суду ОСОБА_5 не залишив місце свого проживання та з`являвся на всі судові засідання, свідчить про те, що він має намір у суді довести свою невинуватість. Також послався, що обвинувачений має батька та матір, які опікуються ним, тому у нього немає потреби здобувати кошти злочинним шляхом, а систематичність вчинення ним злочинів не знашла свого підтвердження, оскільки на даний час відсутні щодо нього вироки, які б набрали законної сили.
Захисник зазначив, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем утримання характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку виконує, має постійне місце проживання, а через відсутність коштів не має можливості сплатити визначену судом заставу.
Тому, на думку захисника, цілодобовий домашній арешт є достатнім заходом забезпечення, який зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього судом обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 на підтримання апеляційних вимог, думку прокурора ОСОБА_4 про законність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується з тим, що на даний час продовжують існувати ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Зокрема ризик переховування обвинуваченого від суду стверджується тим, що він не має міцних соціальних зв`язків, тобто тих соціально-корисних зв`язків, які б виступали стримуючим фактором та гарантували його належну процесуальну поведінку. Зокрема, ОСОБА_5 не має на утриманні непрацездатних осіб або дітей, не працевлаштований, відсутні відомості щодо наявності у нього законного джерела отримання доходів. Вказане, з врахуванням тяжкості можливого покарання, у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, свідчить про його можливість ухилення від суду.
Також, зважаючи на те, що місцевим судом було встановлено, що ОСОБА_5 систематично вчиняє злочини, а корисливий злочин проти власності, у вчиненні якого він обвинувачується, був скоєний ним під час застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, то з урахуванням відсутності відомостей щодо наявності у нього законного джерела отримання доходів, свідчить про існування ризику вчинення ним нового злочину.
На переконання колегії суддів, вказані ризики, які були встановлені місцевим судом та підтвердженні в ході апеляційного розгляду, є достатніми для висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що дана ухвала є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та обрання обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 14 травня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3