Справа № 278/581/21
Провадження №1-кп/278/101/21
В И Р О К
іменем України

17 травня 2021 року, м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000140 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, українця, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, який на вихованні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.289, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
20 години 45 хвилин 13 листопада 2020 року ОСОБА_4 перебував на території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де в нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2105», ДНЗ 040-70 КК, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2105», ДНЗ 040-70 КК та відчинив передні водійські дверцята автомобіля, які не були зачинені, і сів за кермо вказаного автомобіля. Перебуваючи всередині автомобіля марки «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , в місці розташування замку запалення почав від`єднувати проводи з метою подальшого з`єднання окремих проводів для можливості запуску двигуна автомобіля. Однак зазначеним вище способом, не зміг завести двигун автомобіля, після чого вийшов з салону автомобіля для того, щоб вчинити інші дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме - виштовхати вказаний автомобіль на автодорогу де завести двигун автомобіля шляхом розгону транспортного засобу до певної швидкості на увімкненій передачі.

В цей же час, перебуваючи поблизу автомобіля, ОСОБА_4 своїми руками почав виштовхувати автомобіль марки «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 з території домоволодіння, при цьому він зрушив автомобіль з місця на відстань близько 15 метрів, але в подальшому автомобіль задньою правою частиною корпусу зіштовхнувся з парканом, що призвело до неможливості подальшого руху автомобіля.

У зв`язку з цим, ОСОБА_4 відмовився від подальшого продовження вчинення злочинних дій, не виконавши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

В подальшому ОСОБА_4 покинув місце скоєння замаху на вчинення злочину.

Крім цього, близько 21 години 20 хвилин 13 листопада 2020 року ОСОБА_4 перебував на території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «SKODA Felicia», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 знайшов на території вищевказаного домоволодіння, підняв дерев`яну палицю, після чого підійшов до автомобіля марки «SKODA Felicia», державний номерний знак НОМЕР_2 , та використовуючи вказану палицю, розбив вікно водійської дверці вказаного автомобіля.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , проникнувши рукою в салон вказаного автомобіля, відчинив водійські дверці та сів за кермо автомобіля марки «SKODA Felicia», державний номерний знак НОМЕР_2 , та почав шукати ключі від замку запалення для того, щоб завезти двигун автомобіля. Однак ОСОБА_4 , не знайшов ключі запалення вказаного автомобіля, не зміг завести двигун автомобіля, після чого вийшов з салону автомобіля для того, щоб вчинити інші дії, направлені на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом.

В цей же час, перебуваючи поблизу автомобіля, ОСОБА_4 побачив, як у вікні будинку, на території домоволодіння якого він перебував, увімкнулося світло.

У зв`язку з цим, припускаючи, що його протиправні дії були викриті іншими особами, ОСОБА_4 відмовився від подальшого продовження вчинення злочинних дій та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В подальшому ОСОБА_4 покинув місце скоєння замаху на вчинення злочину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та показав, що дійсно 13.11.2020 року в с.Рудня-Пошта, Житомирського району вчиняв умисні дії, які виразились в замаху на незаконне заволодіння транспортними засобами, а саме: автомобілем марки «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_6 та автомобілем марки «SKODA Felicia», державний номерний знак НОМЕР_2 , належного ОСОБА_7 , за обставин, зазначених в обвинуваченні, не оспорює доказів по даній справі, здобутих органом досудового розслідування. В судовому засіданні щиро покаявся, просив суворо не карати. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні, з урахуванням повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованих злочинах, відшкодування останнім всіх збитків, заподіяних потерпілим, просив суворо не карати, врахувати молодий вік підзахисного, його позитивну характеристику, та застосувати покарання без ізоляції від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_7 до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, просив обвинуваченого суворо не карати.

Від потерпілого ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, на суворості покарання не наполягав.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, учасники судового процесу проти цього не заперечили. Також, в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.1 ст.289 КК України, як умисні дії, які виразились в замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, а також, за ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, як умисні дії, які виразились в замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинені повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Так, згідно із приписами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочини, які вчинив обвинувачений, за ступенем тяжкості відносяться до нетяжкого (ч.3 ст.15, ч.1 ст.289 КК України) та тяжкого (ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Також, суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей, або ж інших осіб не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має молодий вік, критично ставиться до вчиненого ним діяння та не бажає надалі вчиняти кримінально карані діяння.

Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, думки прокурора та позиції потерпілих, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства та призначає обвинуваченому покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції статей, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.289 КК України, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлено, тому у суду відсутні підстави для його застосування.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення авто-товарознавчої експертизи становлять 6537,60 грн. суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.100, 349, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.1 ст.289 КК України, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.15, ч.1 ст.289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч.3 ст.15, ч.1 ст.289 та ч.3 ст.15, ч.2 ст. 289 КК України, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 за проведення авто-товарознавчої експертизи на користь держави судові витрати в розмірі 6537 (шість тисяч п`ятсот тридцять сім) гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1