ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/409/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: заміна покарання більш м`яким
У Х В А Л А
іменем України
01 червня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 лютого 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АР Крим, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 18.05.2012 року Червоногвардійським районним судом АР Крим за ч.1 ст.115, ст.71 КК України на 11 років позбавлення волі.
Початок строку: 26.01.2016 року, кінець строку: 16.09.2022 року.

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою суду першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. В обґрунтування свого рішення суд послався на те, що ОСОБА_8 , утримуючись у місцях попереднього ув`язнення, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, відбуваючи покарання у ДУ "Петрівська виправна колонія №49", один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, відбуваючи покарання у ДУ "Північна виправна колонія №90," також один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, які на сьогодні погашені, проте характеризують особу засудженого, він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, зараз відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя людини, два рази звільнявся умовно-достроково від відбування покарання та з випробуванням, проте це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, 21.01.2019 року комісією установи йому було відмовлено, як такому, що не став на шлях виправлення, у внесенні подання до суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому вказане не свідчить про досягнення процесу виправлення засудженого та наявність підстав для задоволення його клопотання.

У поданих апеляційних скаргах:

- не погоджуючись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 вважає його незаконним та необґрунтованим. Вказує про те, що в матеріалах провадження відсутній вирок, за яким ОСОБА_8 відбуває покарання, суд послався на докази, які не містять відміток про відповідність оригіналам. До уваги суд не прийняв характеристику на засудженого, відповідно до якої він має 19 заохочень, працевлаштований, 3 стягнення за весь час відбування покарання погашені у встановленому законом порядку, а тому не встановлено даних, які свідчать про відсутність досягнення процесу виправлення на тій стадії, коли відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

- засуджений ОСОБА_8 просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, оскільки з початку відбування покарання він працевлаштований, має близько 20 заохочень, сумлінно виконує обов`язки.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь засудженого ОСОБА_8 в апеляційному розгляді, не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала як свої апеляційні вимоги, так і засудженого, просила їх задовольнити, думку прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.82 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Частиною 3 ст.82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до сформованої судової практики «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», висновок про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення або став на шлях виправлення.

Судом першої інстанції при розгляді клопотання дотримано вищевказаних вимог закону в повному обсязі.

Як випливає з матеріалів провадження та наданої характеристики, за весь час відбування покарання в ДУ «Північна виправна колонія №90» засуджений ОСОБА_8 зарекомендував себе позитивно, має 19 заохочень та 3 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Працевлаштований на виробничій зоні установи.На заходи виховного впливу реагує та робить правильні висновки. З представниками установи тактовний та ввічливий. Має охайний зовнішній вигляд. Спальне місце та одяг утримує завжди у належному стані.
Зважаючи на те, що висновок про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження апелянтів про те, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, тобто процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

21.01.2019 року ОСОБА_8 було відмовлено в застосуванні більш м`якого покарання як такому, що не став на шлях виправлення.

Відповідно до вимог ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, вироком Червоногвардійського районного суду АР Крим від 18.05.2012 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.115, ст.71 КК України на 11 років позбавлення волі.
Раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі.
Також ОСОБА_8 раніше двічі умовно-достроково звільнявся від відбування покарання у 2002 та 2005 роках, а також з випробуванням у 2011 році, проте це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він протягом іспитового строку знову вчинив умисний злочин, що жодним чином не сприяло його виправленню та припиненню його злочинної діяльності, яка є стійкою, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення.
Зараз ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя людини.
За весь час відбування покаранняОСОБА_8 мав 3 стягнення, які погашено у встановленому законом порядку. Він 3 рази порушував встановлений порядок відбування покарання, до нього застосовувались найсуворіші види стягнень поміщення в карцер та ДІЗО, останнє стягнення знято у травні 2019 році.
Сам по собі факт наявності у ОСОБА_8 19 заохочень за весь час відбування покарання за вчинення особливо тяжкого злочину не свідчать про достатніх позитивних змін в особистості засудженого, які мають бути враховані як підстави для заміни покарання більш м`яким.
Враховуючи обставини неодноразового притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, що не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а неодноразове застосування пільг у виді умовно-дострокового звільнення не сприяло його виправленню, і цене свідчать про обґрунтованість апеляційних скарг захисника та засудженого.

Доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутній вирок, за яким ОСОБА_8 відбуває покарання, позбавлені підстав, так як таке судове рішення зазначено в документах, наданих ДУ "Північна виправна колонія №90, і відомості, які в них містяться, не оспорюються апелянтами, яким судом надано належну оцінку.
Суперечать змісту матеріалів провадження посилання захисника на те, що докази про особу засудженого, яким було надано оцінку, належним чином не засвідчені, а тому не приймаються до уваги.

Обставини, на які в апеляційній скарзі посилається засуджений, були враховані судом першої інстанції та не прийняті до уваги як такі, що доводять факти того, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення.

Зазначені вище обставини в своїй сукупності свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 лише стає на шлях виправлення, що не є підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

З огляду на вказане, суд дійшов правильного висновку про те, щозасуджений ОСОБА_8 не довів того, що став на шлях виправлення, з яким погоджується і колегія суддів.
Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене вище, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційних скарг захисникаОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , колегія суддів не знаходить.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 лютого 2021 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Ухвала набрала законної сили 01 червня 2021 року
Копія ухвали оформлена 02 червня 2021 року

Помічник судді ОСОБА_9