Справа № 626/553/17
провадження № 1-кп/632/9/21

У Х В А Л А

02 березня 2021 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , представників потерпілих - адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурором подані клопотання про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ,оскільки вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, а також у зв`язку із тим, що ризик, який в тому числі був підставою для обрання та продовження кожному з них запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, не зменшився та продовжує існувати.

Крім того, прокурор зазначив, щонаявні підстави, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику переховування від суду, на що вказують наступні обставини: відомості про обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які хоча і мають місця мешкання, однак не мають стабільних засобів для існування, не одружені, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які могли б забезпечити їх належну процесуальну поведінку; характер та фактичні обставини інкримінованих зазначеним особам злочинів, у тому числі, вчинених у складі організованої групи, а також наслідки, які настали у вигляді смерті людини, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ; тяжкість покарання у виді довічного позбавлення волі, яке може бути призначене цим обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Представники потерпілих підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_9 проти задоволення клопотань прокурора заперечували.

Захисник ОСОБА_15 підтримала позицію обвинувачених та просила змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_10 і ОСОБА_9 на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявлених клопотань, суд доходить наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції Українипередбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) та практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчим суддею Красноградського районного суду Харківської області 01 листопада 2016 року щодо ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 грудня 2016 року.

02 листопада 2016 року слідчим суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .

У подальшому строки дії вказаного запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_9 кожного окремо, неодноразово продовжувалися, останній раз 05 січня по 05 березня поточного року.

Статтею 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, враховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ізпрактикою ЄСПЛ доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підставу для втручання в право особи на свободу.

Однак, відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Надаючи оцінку можливості переховування обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , суд бере до уваги, що існує очевидна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їм правопорушень - злочинів,можуть вдатися до відповідних дій.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинів свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку.

Так, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 мають постійне місце мешкання, однак не одружені, не мають родини, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, що могли б забезпечити їх належну процесуальну поведінку;не мають майна, стабільних джерел існування; обвинувачуються, у тому числі, у вчиненніособливо тяжких злочинівпроти власності та життя людини,за які передбачене максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі.

Враховуючи наведене, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, а також те, що судовий розгляд триває і не завершений з об`єктивних причин, докази у кримінальному провадженні ще у повному обсязі не досліджені, в світлі чого, незважаючи на те, що обвинувачені тривалий час знаходяться під вартою, ризик переховування від суду, який виправдовує їх тримання під вартою і був однією із підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, не зменшився та продовжує існувати.

З метою запобігання наявному ризику щодо кожного з обвинувачених, забезпечення їх належної процесуальної поведінки під час судового розгляду, а також виконання ними процесуальних рішень у справі, суд доходить висновку про доцільність продовження раніше застосованого щодо ОСОБА_10 і ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Щодо можливості запобігання наявному ризику шляхом застосування до обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_9 інших, більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, у тому числі й домашнього арешту, то суд з урахуванням даних, які характеризують обвинувачених, тяжкості злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, стану здоров`я, щодо якого на даний час у розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування вказаних осіб під вартою, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявному ризику.

Крім того, суд, приймаючи до уваги, на виконання вимог ст. 178 КПК України, дані про особи обвинувачених, не визнає їх на даному етапі такими, що збільшують довіру до них настільки, щоб ризик переховування з їх боку вважати менш значимим.

Оскільки клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та доводи в їх обґрунтування спростовуються наведеними вище висновками суду, то у задоволенні вказаних клопотань слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 194, 331, 369 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто по 30 квітня 2021 року, включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, тобто по 30 квітня 2021 року, включно.

У задоволенні клопотань захисника обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Копії ухвали вручити обвинуваченим, захиснику та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий:ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3