Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1252/21
Справа № 711/4236/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, винесене в кримінальному провадженні №0002651 від 24.05.2019року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.355 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. Клопотання обґрунтовано тим, що У провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0002651 від 24.05.2019, за ознаками ч.2 ст.190, ч.2 ст.355 КК України, розпочате за заявою ОСОБА_4 про те, що протягом 2009-2013 років ОСОБА_5 та ОСОБА_5 шахрайським шляхом заволоділи нерухомим майном ОСОБА_6 , а саме домоволодінням по АДРЕСА_1 та вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_2 , при цьому ними укладались фіктивні правочини з використанням неправдивих відомостей та недійсних (втрачених) на той час паспортів ОСОБА_7 , також вказане майно перебувало в арешті.

Крім того, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.07.2019 СУ ГУНП в Черкаській області зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі викладених ОСОБА_8 обставин в його заяві від 02.07.2019 щодо подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_6 - за фактом заволодіння подружжям ОСОБА_9 нерухомим майном ОСОБА_6 , а саме домоволодінням по АДРЕСА_1 та вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_2 , шляхом примушування до виконання цивільно-правових обов`язків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що СУ УМВС України в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000579 від 25.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч.5 КК України, щодо службових осіб кредитних спілок « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які здійснили привласнення грошових коштів сказаних спілок, яке 26.12.2016 року з обвинувальним висновком скеровано до суду.

Встановлено, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000579 було встановлене майно, яке на праві приватної власності належало ОСОБА_7 , та могло було бути придбане за рахунок коштів вкладників кредитних спідок «Благо» та ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Постановою слідчого СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_7

Одними із об`єктів нерухомості були земельна ділянка та розташований на ній будинок по АДРЕСА_1 . Так, встановлено, що ОСОБА_7

14.12.2005року на підставі договору купівлі-продажу отримав у власність житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці розміром 1175 кв.м. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.12.2005 року будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_11 . Відповідно до договору іпотеки від

16.12.2005року вказаний договір забезпечує виконання зобов`язань Іпотеко держателя ( ОСОБА_11 ) за кредитним договором №356/2005 від 16.12.2005 року стосовно отриманої кредитної суми кредиту 90 000 доларів США. Строк повернення кредиту 15 грудня 2020 року. Предметом іпотеки є нерухомість, придбана за вищевказаним договором купівлі продажу.

03.02.2009 року укладений договір поруки №356/2005/Б-1 між кредитором ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », боржником ОСОБА_11 та поручителем ОСОБА_5 про те, що поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань по погашенню кредиту, відсотків пень, штрафів, неустойок. 01.09.2009 року ОСОБА_5 як поручитель внесла на рахунок ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 57 538,43 доларів США та розрахувалась по заборгованості ОСОБА_7 перед банком. 01.09.2009 року між ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ОСОБА_5 підписаний договір про переуступку права вимоги за договором іпотеки №356/200Б1 від 16.12.2005 року. 01.09.2009 року нотаріально посвідчений договір про задоволення вимог іпотекодержателя ОСОБА_5 , на підставі якого остання набула права вимоги до Позичальника на суму 57 538,43 доларів США. У зв`язку з відсутністю коштів у Позичальника для задоволення вимог Кредитора, сторони погодились задовольнити вимоги Кредитора шляхом позасудового врегулювання за правилами ст.36, 37 ЗУ «Про іпотеку». Іпотекодавець передає, а Іпотекодержатель набуває права власності на житловий будинок з прибудовою і мансардою, надвірними спорудами і будівлями та земельну ділянку площею 260 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки -02-008-0006, на якій розташований вказаний будинок.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що в 2009 році він погодився на переоформлення свого будинку по АДРЕСА_1 на ОСОБА_5 як забезпечення повернення їй отриманих в позику коштів, крім того, вона та її чоловік ОСОБА_12 погодились виплатити йому різницю між його боргом перед ними та фактичною вартістю будинку. Він підписав всі документи у нотаріуса ОСОБА_13 , а коли прийшов визначений домовленістю строк виплати йому різниці суми, ОСОБА_12 сказав, що нічого йому платити не будуть. Аналогічна ситуація відбулась із приміщенням по АДРЕСА_2 .

В подальшому подружжя ОСОБА_9 отримало рішення суду про визнання права власності на це приміщення, а також на будинок по АДРЕСА_1 .

Також ОСОБА_6 в ході допиту вказав, що він придбав домоволодіння по АДРЕСА_1 та вбудовано-прибудовані приміщенням по АДРЕСА_2 , яке документально було оформлено на його сина ОСОБА_14 , не за кошти вкладників КС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та КС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а за власні кошти, а також кошти членів його сім`ї.

Допитані в якості свідків працівник КС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та КС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_15 , а також потерпілі з числа вкладників кредитних спілок повідомили, що їм відомо, що ОСОБА_7 будував будинок по АДРЕСА_1 за рахунок коштів вкладників вказаних спілок, які привласнював, так само він разом з ОСОБА_16 , з якою співмешкав, придбав приміщення по АДРЕСА_2 .

Також СУ ГУНП в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000404 від 26.02.2014, в ході розслідування було оголошено про підозру ОСОБА_6 за ч. З ст. 209 КК України, ОСОБА_17 за ч. 5 ст. 191 ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_16 за ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_18 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_19 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_20 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002651 встановлено, що на підставі звернення ОСОБА_5 від 05.07.2018, поданого до Центру надання адміністративних послуг, з долучанням відповідного переліку документів (витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.05.2010 № 26240309), наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2551-а від 12.07.2018 приміщенням з 2-1 по 2-5 житлового будинку (літ. А-2) загальною площею 138,1 кв.м надано адресу: АДРЕСА_3 та залишено адресу: АДРЕСА_1 приміщенням з 1-1 по 1-8 житлового будинку (літ. А-2) загальною площею 151,0 кв.м, альтанці (літ. Г), огорожі №1,2, замощенню (І), басейну (II).

На підставі звернення ОСОБА_12 від 02.11.2018, поданого до Центру надання адміністративних послуг, з долученням відповідного переліку документів (витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.05.2010 № 26241028), наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2676-а від 13.11.2018 надана адреса: АДРЕСА_4 приміщенням з № 2-1 по № 2-9 житлового будинку (літ. Б-ІІ) загальною площею 167,8 кв.м, житловою площею 53,8 кв.м; котельні (літ. В1), вбиральні (літ. И), навісу (літ. Ж), огорожі № 4,5, замощенню (Ш) - 50% та приміщенням з № 1-1 по № 1-8 житлового будинку (літ. Б- II) загальною площею 184,9 кв.м, житловою площею 41,7 кв.м; господарській будівлі (літ. б), літньому душу (літ. Д), огорожі № З, замощенню (III) - 50% залишили адресу: АДРЕСА_5 .

Таким чином, ОСОБА_12 та ОСОБА_5 вчиняли дії, направлені на розділення домоволодінь по АДРЕСА_5 та АДРЕСА_1 , тим самим намагаючись уникнути накладення арешту на виділені частини домоволодінь, з метою подальшого, ймовірно, продажу.

На даний час по кримінальному провадженню, з метою встановлення важливих обставин, виникла необхідність дослідити документи кредитної справи позичальника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по кредитному договору №356/2005 від 15.12.2005, яка знаходяться у відділенні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у м. Черкаси, за адресою: АДРЕСА_6 .

В судове засідання слідчий не з`явився, проте надав суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності та задовольнити клопотання на підставі обґрунтування викладеного у ньому та з урахуванням доказів доданих до клопотання.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду слідчим суддею клопотання, за допомогою технічних засобів, не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Крім того, відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

В підтвердження викладених у клопотанні обставин долучено копії наступних документів: витяг за ЄРДР №0002651 від 24.05.2019; довідка ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », заява про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Так, слідчий просить у своєму клопотанні отримати тимчасовий доступ до кредитної справи позичальника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по кредитному договору №356/2005 від 15.12.2005, яка знаходяться у відділенні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у м. Черкаси, за адресою: АДРЕСА_6 .

Посилання слідчого, що отримані документи необхідні «для встановлення важливих обставин по кримінальному провадженню», слідчий суддя вважає необґрунтованим та недоведеним, оскільки із клопотання слідчого не зрозуміло, яким чином документи на які слідчий просить отримати тимчасовий доступ будуть мати доказове значення.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. У відповідному клопотанні зазначаються, окрім іншого, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Так, частинами 1, 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя звертає увагу, що слідчим не зазначено обґрунтування та не підтверджено того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, оскільки слідчий самостійно не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_6 із запитом

У свою чергу КПК України містить засоби правового захисту від довільного зазіхання з боку органів влади, включаючи, крім іншого, і заборону вилучення будь-яких документів і речей, що не мають прямого відношення до справи, яка розслідується.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частиною другою вказаної статті КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя звертає увагу, що статтею 163 КПК України, окрім іншого, закріплено обов`язок сторони кримінального провадження довести зв`язок між кримінальним провадженням та витребуваними документами і суттєвість значення цих документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відтак законодавство України встановлює чіткі правові механізми для отримання правоохоронними органами інформації з обмеженим доступом та документів.

Необхідно також зазначити, що слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення невмотивованих клопотань слідчого по кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи (а саме їх копії), за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що долучені докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та т.і.) свідчать про те, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, адже підстави, наведені для виправдання таких заходів слідчим уважати відповідними і достатніми, не можливо.

Крім того, на думку слідчого судді, органом досудового розслідування жодним чином необґрунтоване клопотання щодо надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, оскільки відсутні належні та допустимі докази того, що ТОВ «» ІНФОРМАЦІЯ_7 » зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб і не припинило свою діяльність на момент розгляду клопотання.

З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 9, 22, 93, 100, 131-132, 159-164, 214, 216, 217, 223, 237, 309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню №0002651 від 24.05.2019року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.355 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1