Провадження № 1-кс/643/3680/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000565 від 24.11.2020, про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 25.08.2021 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000565 від 24.11.2020, про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 10.12.2020 він звернувся до прокуратури Харківської області з клопотанням №1, в якому просив визнати його потерпілим. Листом за №09/1-261-21 від 18.08.2021 прокурор зазначив про існування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 17.08.2021.
Заявник, не погодившись із вказаною постановою слідчого, звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив постанову слідчого ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000565 від 24.11.2020, про відмову у визнанні потерпілим скасувати.
У судовому засіданні заявник повністю підтримав свою скаргу, з підстав, викладених у скарзі та письмових поясненнях до неї, просив постанову слідчого скасувати, визнати незаконною бездіяльність слідчого, який не надав йому постанову про відмову у визнанні його потерпілим.
Слідчий ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 до початку судового розгляду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності та надав копію постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , в задоволенні скарги просив відмовити.
Розглянувши скаргу, ознайомившись із заявою з додатками слідчого, вислухавши доводи заявника у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Так, з письмових пояснень слідчого вбачається, що клопотання №1 ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000565 від 24.11.2020 надійшло до ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області 17.08.2021. За результатами його розгляду було прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання.
В обґрунтування вказаної постанови слідчий посилався на ті обставини, що згідно зі ст.55 КПК України відсутні очевидні і достатні підстави вважати, що заявнику завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, та самим заявником такі докази також не надано.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, крім іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч.ч.1, 5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до частини 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, постанова слідчого (дізнавача) підлягає скасуванню.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 55 КПК, є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Таким чином, виносячи оскаржувану постанову слідчий повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику фізичної, матеріальної та моральної шкоди.
Оскаржувана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження та не є вмотивованою. В даній постанові не вказується, яким шляхом слідчий встановив відсутність обставин про заподіяння моральної, майнової чи іншої шкоди ОСОБА_3 . В залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника. Наявність чи відсутність моральної, фізичної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягає доведенню під час досудового розслідування тощо.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на ті обставини, що як в самій скарзі на рішення слідчого, так і в письмових додаткових поясненнях до скарги, ОСОБА_3 не вказано обставини і не наведено достатніх доказів якої саме шкоди йому завдано і в чому проявляється моральна, фізична шкода, заподіяна йому та не вказано розмір майнової шкоди.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням наведеного, висновок слідчого про відсутність очевидних та достатніх підстав вважати, що клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим подано особою, якій не завдано шкоди, є передчасним та не мотивованим, а рішення прийнято без належної оцінки всіх доказів та підлягає скасуванню.
Разом з тим, відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя не вирішує питання про визнання дії або бездіяльності «неправомірними», «протиправними» або «незаконними», а відповідно до ст. 307 КПК України скасовує рішення, або зобов`язує припинити чи вчинити певну дію.

У зв`язку з викладеним, вимоги заявника про визнання бездіяльності слідчого щодо ненадання йому постанови про відмову у визнанні його потерпілим незаконною задоволенню не підлягають.

Таким чином, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову у визнанні його потерпілим, визнання незаконною бездіяльність слідчого щодо ненадання йому копії вказаної постанови частково.
Керуючись ст.ст.2, 39, 40, 55, 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000565 від 24.11.2020, про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Постанову слідчого ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 17.08.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим - скасувати.
В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1