Дата документу 22.02.2021
Справа № 335/3651/19
Провадження № 1-кп/334/253/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001122 від 25.03.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2 ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження №0001122 від 25.03.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2 ч.1 ст.366 КК України.

До початку судового розгляду по суті, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 письмово було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження.

У клопотанні зазначено, що згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 інкримінується кримінальне правопорушення, передбачене передбаченого ч.1 ст.365-2 ч.1 ст.366 КК України, вчинене у жовтні 2017, а трирічний строк закінчився у жовтня 2020 року. На теперішній час минуло більше трьох років, тобто, настали передбачені ч. 1 ст. 49 КК України підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. За цей час ОСОБА_4 не ухилявся від слідства та суду, перебіг строку давності не зупинявся і не переривався.

З цих підстав, сторона захисту вважає обґрунтованим клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Тому, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження по звинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.365-2 ч.1 ст.366 КК України підлягає закриттю.

ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника з підстав, викладених у клопотанні.

Прокурор проти закриття кримінального провадження не заперечує.

Розглянувши клопотання ОСОБА_4 та його захисника, з`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду письмові докази, суд дійшов до наступного:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 будучи особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, з метою отримання неправомірної вигоди, достовірно знаючи, що обсяги фактично виконаних робіт не відповідають обсягам робіт, вказаним в акті № 1 приймання виконаних робіт за жовтень 2017 року, та розуміючи, що об`єми виконаних робіт, вказані в акті № 1 приймання виконаних робіт за жовтень 2017 року не відповідають дійсності, зловживаючи своїми повноваженнями, підписав та завірив особистою печаткою акт № 1 прийняття виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року від 17.10.2017, чим підтвердив відповідності обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисній документації, та надав вказаному акту статус офіційного документу.

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_4 , на підставі актів прийняття виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року від 17.10.2017, департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради на розрахунковий рахунок ТОВ «Моноліт-Січ» в якості оплати за виконання робіт за договором підряду № № МКОЗОа/ДПК від 26.07.2017 та договором підряду МК0346/ДПК від 26.07.2017 було надлишково перераховано грошові кошти в загальній сумі 153 061,04 грн, яка сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, на час скоєння та є істотною шкодою охоронюваним законом громадським інтересам.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 365-2 КК України, яке кваліфікується як зловживання своїми повноваженнями особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, у тому числі послуг експерта, з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом громадським інтересам.

Також, як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_4 , будучи особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, з метою отримання неправомірної вигоди, достовірно знаючи, що обсяги фактично виконаних робіт не відповідають обсягам робіт, вказаним в акті № 1 приймання виконаних робіт за жовтень 2017 року, та розуміючи, що об`єми виконаних робіт, вказані в акті № 1 приймання виконаних робіт за жовтень 2017 року не відповідають дійсності, зловживаючи своїми повноваженнями, підписав та завірив особистою печаткою акт № 1 прийняття виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року від 17.10.2017, чим підтвердив відповідності обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисній документації, та надав вказаному акту статус офіційного документу. У подальшому ОСОБА_4 надав підписаний ним акт № 1 прийняття виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року від 17.10.2017 замовнику - департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради.

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_4 , на підставі акту № 1 прийняття виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року від 17.10.2017, департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради на розрахунковий рахунок ТОВ «Моноліт-Січ» в якості оплати за виконання робіт за договором підряду № МКОЗОа/ДПК від 26.07.2017 року було надлишково перераховано грошові кошти в сумі 84 563,98 грн.

Крім того ОСОБА_4 , будучи особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, з метою отримання неправомірної вигоди, достовірно знаючи, що обсяги фактично виконаних робіт не відповідають обсягам робіт, вказаним в акті № 1 приймання виконаних робіт за жовтень 2017 року, та розуміючи, що об`єми виконаних робіт, вказані в акті № 1 приймання виконаних робіт за жовтень 2017 року не відповідають дійсності, зловживаючи своїми повноваженнями, підписав та завірив особистою печаткою акт № 1 прийняття виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року від 17.10.2017, чим підтвердив відповідності обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисній документації, та надав вказаному акту статус офіційного документу.

У подальшому ОСОБА_4 надав підписаний ним акт № 1 прийняття виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року від 17.10.2017 замовнику - департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради.

В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_4 , на підставі акту № 1 прийняття виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року від 17.10.2017, департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради на розрахунковий рахунок ТОВ «Моноліт-Січ» в якості оплати за виконання робіт за договором підряду № МК0346/ДПК від 26.07.2017 року було надлишково перераховано грошові кошти в сумі 68 497,06 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, яке кваліфікується як видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Однією з основних засад кримінального провадження є законність, яка визначає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші посадові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Покарання за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.365-2 ч.1 ст.366 КК України, яке інкримінується ОСОБА_4 передбачає штраф до двохсот п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, обмеженням волі на строк до трьох років з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до десяти років та згідно з ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В силу ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку становлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», яка є чинною на теперішній час, з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства при розгляді справ відповідної категорії, роз`яснюється, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися (незалежно від того, надійшла кримінальна справа до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Також у Постанові Пленуму роз`яснюється, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому КК України, здійснюється виключно судом у порядку, встановленому ст. 11-1 КПК України (1960 року), яке є обов`язковим.

Враховуючи вимоги законодавства України, яким регулюється питання звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує наступне.

Положеннями ст. 49 КК України чітко встановлено: Строки давності з огляду на тяжкість вчиненого правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності. Підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності. Обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строком давності є передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Процесуальним законодавством України визначені умови звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якими є: особа, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення; роз`яснення суті підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та згода підозрюваного, обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе за умови, що минув строк, зазначений у п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто, три роки з дня вчинення кримінального проступку, протягом яких він виконав передбачені ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України вимоги, а саме: не ухилявся від досудового розслідування або суду; не вчинив новий злочин.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, від особи не вимагається щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення і повного відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Такі підстави передбачені законодавством у інших випадках звільнення особи від кримінальної відповідальності, а саме, у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) або у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (ст. 46 КК України).

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, при наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого на звільнення у зв`язку із закінченням строків давності.

Таким чином, керуючись положеннями ст. 49 КК України суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження незалежно від того, на якій стадії воно перебуває, як під час здійснення досудового розслідування, підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку.

Підставою давності є втрата через певний проміжок часу особою, яка вчинила правопорушення, суспільної небезпеки. Кримінальне переслідування особи, яка не становить суспільної небезпеки, означає - метатися їй.

З огляду на практику Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду по справі № 665/2387/14-к від 22.05.2018 та справі № 345/2618/16-к від 19.11.2019 судами у рішеннях визначено, - якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованим клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст.49 КК України, ст.. 284-285 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.365-2 ч.1 ст.366 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності ч.1 ст.365-2 ч.1 ст.366 КК України на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.365-2 ч.1 ст.366 КК України - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський райсуд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1