Провадження № 11-сс/824/1213/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 у кримінальному провадженні №0001017, що полягає в нерозгляді його скарги від 05.12.2019,-

в с т а н о в и л а:

Як вбачається з матеріалів судового провадження, до Подільського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 7, що полягає в не розгляді його скарги від 05.12.2019. В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначив, що 05.12.2019 він звернувся в Київську місцеву прокуратуру № 7 зі скаргою у кримінальному провадженні №0001017 в якій просив: негайно застосувати усіх заходів прокурорського реагування щодо забезпечення належного визначення підслідності за ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, змінити підслідність кримінального провадження. Зазначена скарга, на думку скаржника, не розглянуто в порядку ст.308 КПК України, у зв`язку з чим він звернувся із даною скаргою до слідчого судді та просив зобов`язати прокурора її розглянути.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 21.12.2020 відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною скаргою.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що відповідно до змісту поданої скарги від 05.12.2019 ОСОБА_6 фактично оскаржував процесуальні рішення у кримінальному провадженні про зміну його підслідності, та просив змінити підслідність кримінального провадження ТУ ДБР, розташованого у м. Києві. Однак, КПК України не передбачає обов`язку прокурора відповісти на заяву про зміну підслідності, подану у кримінальному провадженні. Відповідно, оскаржуваний вид бездіяльності (нездійснення розгляду заяви про зміну підслідності кримінального провадження) не належить до предмета оскарження відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вважати не пропущеним строк на апеляційне оскарження, та поновити його, оскільки оскаржувана ухвала, була вперше отримана ОСОБА_6 05.01.2021, рекомендованим листом, а спрямована з Подільського районного суду міста Києва 29.12.2020 про що свідчить поштовий штемпель на конверті в якому була спрямована оскаржувана ухвала. Скасувати ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 21.12.2020, оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального кримінального права, норм Конституції України, вимог міжнародних договір згоду на які надано Верховною Радою України, та які відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Постановити нову ухвалу, якою спрямувати матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду скарги по суті та вирішення питання підсудності цієї справи Подільському районному суду м. Києва, з урахуванням факту причетності до вчинення злочинів за цими кримінальними провадженнями судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_7 , шляхом подання головою Подільського районного суду міста Києва до Київського апеляційного суду.

В обґрунтування апеляційного скарги ОСОБА_6 зазначає, що слідчим суддею було проігноровано той факт, що заявник перш за все звернувся до прокурора зі скаргою щодо порушення розумних строків у порядку, передбаченому ст.308 КПК України, і прокурор припустив бездіяльність, оскільки ч.2 ст.308 КПК України передбачена імперативна норма, яка полягає у обов`язку прокурора розглянути скаргу протягом трьох днів з моменту її отримання та невідкладно повідомити особу, яка подала скаргу. Інші ж вимоги про які йдеться мова у скарзі ОСОБА_6 заявленій прокурору, та на які посилається слідчий суддя відмовляючи у відкритті провадження за скаргою є потічними від основних вимог щодо застосування заходів прокурорського реагування з метою забезпечення дотримання розумних строків слідчими Подільського УП ГУ НП у м. Києві.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Щодо строку на апеляційне оскарження то колегія суддів зазначає, що апелянт вказаний строк не пропустив, оскільки оскаржувана ухвала постановлена без виклику ОСОБА_6 , тому, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. З наявних в матеріалах провадження даних вбачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав 05.01.2021, та 10.01.2021, тобто в межах п`ятиденного строку подав апеляційну скаргу. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 21.12.2020 року не є пропущеним.

Щодо додоїв апеляційної скарги ОСОБА_6 про незаконність ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 21.12.2020, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні дійсно може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка зокрема полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

При цьому, бездіяльність, яка підлягає оскарженню в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачає такі обов`язкові ознаки, як: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія не вчинена слідчим чи прокурором у встановлений КПК України строк.

Таким чином, згідно наведеної норми, оскарженню підлягає не будь-яка бездіяльність слідчого чи прокурора у нездійсненні процесуальних дій, а лише щодо обов`язку останніх вчинити процесуальні дії, строк виконання яких чітко регламентований КПК України.

Статтею 308 КПК України регламентовано порядок оскарження недотримання розумних строків під час досудового розслідування, якою визначено, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання та про результати її розгляду невідкладно письмово повідомити особу, яка подала скаргу.

Виходячи з наведених вище вимог кримінального процесуального закону, а також положень ст.17 Закону України «Про прокуратуру», в якій міститься поняття прокурора вищого рівня, приймаючи до уваги зміст скарги ОСОБА_6 від 05.12.2019 року, яка подавалась на адресу керівника Київської місцевої прокуратури №7, та зміст скарги ОСОБА_6 до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва, в якій він оскаржує бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 7, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001017, яка полягає у не розгляді скарги у передбачений законом строк, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для висновку, який би дозволив погодитися з доводами апеляційної скарги не тільки з приводу правильності визначення суб`єкта оскарження, зокрема прокурора вищого рівня, бездіяльність якого, у даному конкретному випадку, може бути предметом оскарження до слідчого судді під час досудового провадження, а й з приводу предмету самої бездіяльності, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України, підлягає оскарженню на досудовому провадженні, оскільки в порядку ст.308 цього Кодексу прокурору вищого рівня може бути подана скарга на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування, а не скарга щодо зміни чи визначення підслідності кримінального провадження тому чи іншому органу досудового розслідування, що є виключною компетенцією саме прокурора вищого рівня.

Крім того, як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_6 від 05.12.2019, рішення про зміну підслідності у кримінальному провадженні № 0001017 до Подільського УП ГУ НП у м. Києві, було прийнято прокурором прокуратури м. Києва, а не прокурором чи керівником Київської місцевої прокуратури №7 і положення кримінального процесуального закону не передбачають розширення кола прокурорів щодо здійснення ними своїх повноважень відповідно до ст.36 КПК України.

Що стосується доводів апелянта про порушення слідчим суддею строків розгляду його скарги, яка була подана ще у грудні 2019 року, колегія суддів вважає, що ця обставина не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 21.12.2020 року - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 у кримінальному провадженні №0001017, що полягає в нерозгляді його скарги від 05.12.2019 залишити без змін.

Судді ________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3