Справа № 204/2520/21
Провадження № 1-кп/204/419/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000050 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, має середню спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12 серпня 2020 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим терміном 3 роки;
- 10 лютого 2021 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Васильківського районного суду від 12.08.2020 року, призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та у березні 2021 року знову став на шлях вчинення тяжкого, умисного, кримінального правопорушення проти власності.
Так, ОСОБА_5 , 11 березня 2021 року, близько 14:30 год., знаходячись в приміщенні магазину «Розпродаж», який розташований за адресою: м. Дніпро, пров. Калініна, буд. № 23, маючи злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: майна магазину «Розпродаж», з корисливих мотивів та особистої зацікавленості з метою наживи, знаходячись в приміщенні вищевказаного магазину, він побачив на вітрині торгівельного стелажу одну чоловічу толстовку на блискавці торгової марки «Samo» з довгим рукавом, капюшоном та кишенями, бежевого кольору з принтом, штрих код: МН8022*11- 0107, вартість якої, згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 932 від 12.03.2021 року, на момент вчинення злочину, а саме станом на 11.03.2021 року, складала 273,67 грн., та яку він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою наживи, знаходячись у вищезазначеному місці та у вищезазначений час, ОСОБА_5 підійшов до торгівельного стелажу та знявши з нього одну чоловічу толстовку на блискавці торгової марки «Samo» з довгим рукавом, капюшоном та кишенями, бежевого кольору з принтом, штрих код: МН8022* 11-0107 і разом з вищезазначеним відкрито викраденим майном попрямував до виходу з магазину «Розпродаж», але в цей час його побачив потерпілий ОСОБА_7 , який виявивши його злочинні, протиправні дії, почав кричати та робити йому зауваження, а саме щоб ОСОБА_5 оплатив взятий ним товар, але ОСОБА_5 незважаючи на те, що його злочинні дії спрямовані на повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою наживи, були виявлені потерпілим ОСОБА_7 , продовжив реалізовувати свій злочинний умисел та разом з відкрито викраденим майном вибіг з приміщення магазину «Розпродаж» та побіг по АДРЕСА_2 та втік від потерпілого ОСОБА_7 , таким чином отримав реальну можливість розпорядитися відкрито викраденим ним майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), та своїми діями завдав майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 , відповідно до висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 932 від 12.03.2021 року у розмірі 273,67 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щире каяття у вчиненому і повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті.

Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, зазначивши, що претензий матеріального характеру до обвинуваченого він не має, просить призначити покарання на розсуд суду. Не заперечує щодо проведення розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.53-66); протоколи огляду від 11.03.2021 року, з фототаблицею (а.п.12-15, 19-22); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.2021 року (а.п.86-88); висновок експерта № 932 від 12.03.2021 року (а.п.48-52); звіт про фактичні витрати на проведення експертизи №932 (а.п.47); постанови про визнання речовими доказами від 12.03.2021 року, від 15.03.2021 року (а.п.16, 101).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а його дії правильно кваліфіковані:
-за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.186 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив кримінальне правопорушення проти власності, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює.

Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання виключно у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.

У суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання. З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових злочинів.
Згідно ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як видно з положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив даний злочин 11 березня 2021 року тобто після постановлення вироку Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 року, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 року.
11 березня 2021 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України, а на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою строком до 21 травня 2021 року.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданої довідки.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання: 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 року та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді чотриьох років двох місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з дня затримання - з 11 березня 2021 року.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової експертизи № 932 від 12.03.2021 року, у розмірі 150 грн. 00 коп.
Речові докази: чоловічу толстовку на блисковці марки «Samo», яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 залишити законному власнику ОСОБА_7 ; DVD диск з відеозаписом факту вчинення кримінального правопорушення, який знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000050 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000050.
Арешт на майно, яке тимчасово вилучене 11.03.2021 року в ході проведення огляду місця події біля буд.23 по пров.Калінніна в м.Дніпро, а саме на чоловічу толстовку на блисковці марки «Samo», накладений ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16 березня 2021 року скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1