Справа № 950/1103/21
Провадження № 1-кп/950/175/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2021 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000134, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець м. Феодосія, АР Крим, громадянин України; зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 ; не працює; раніше не судимий)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
Досудовим розслідуванням встановлено, що за межами населених пунктів Пристайлівського старостинського округу Лебединської МТГ за 0,16 км на північ від північної околиці села, в полі по обидві сторони автодороги з с. Пристайлове до траси Лебедин Липова Долина, розташований об`єкт культурної спадщини могильник курганний «Пристайлове-1», до складу якого входять два кургани, який належить до поховальних споруд, виявлений та відкритий у 1988 році.

Розпорядженням представника Президента України в Сумській області від 19.07.1994 № 227 «Про державний реєстр пам`яток археології області» курганний могильник «Пристайлове-1» взятий на державний облік. Відповідно до наказу Міністерства культури України від 16.12.2016 № 1198 курганний могильник «Пристайлове-1» занесений до державного реєстру нерухомих пам`яток культури України (охоронний номер 2623-См).

У 2016 році на вказані об`єкти виготовлена технічна пам?ятко-охоронна документація «По визначенню меж пам`яток археології могильників курганних «Пристайлове-1», «Пристайлове-2» та їх охоронних зон на території Пристайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області». Даною документацією встановлені межі земельних ділянок могильних курганів на території Пристайлівського старостинського округу (Пристайлівської сільської ради). Також згідно вказаної документації на місцевості встановлені межі кургану і охоронна зона. Зокрема, Курган № 2 могильника курганного «Пристайлове-1» має площу 0,1798 га, охоронна зона складає 1,5455 га.

Обвинувачений ОСОБА_3 , в порушення вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» у невстановлений в ході досудового розслідування час навесні 2021 року, не маючи правових підстав для використання земельної ділянки, діючи умисно, за допомогою найманої сільськогосподарської техніки розорав земельну ділянку, на якій розташований об`єкт культурної спадщини курган № НОМЕР_1 могильника курганного «Пристайлове-1» площею 0,1798 га на території Пристайлівського старостинського округу Лебединської МТГ, Сумської області, закультивував поверхневий шар ґрунту та надалі на вказаній самовільно зайнятій земельній ділянці ОСОБА_3 посіяв кукурудзу. Тобто останній упродовж весни 2021 року (більш точної дати в ході слідства не встановлено) самовільно зайняв земельну ділянку в охоронній зоні площею 0,1798 га.

Відповідно до проведеної перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки та згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963 «Про затвердження методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу» шкода за самовільне зайняття земельної ділянки становить 1795,30 грн.

Суд кваліфікує такі дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки в охоронних зонах.

08.06.2021 між прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_3 зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; співпрацювати із слідством та судом по вказаному кримінальному провадженню, відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. Підставами для застосування ст. 69 КК України сторони угоди зазначили наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним по пред`явленому обвинуваченню у повному обсязі. Підтвердив, що дійсно відшкодував суму завданої шкоди. Також ОСОБА_3 підтвердив, що угода була укладена ним добровільно, укладення угоди не було наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник вказав, що угода може бути затверджена із призначенням узгодженого покарання.

Прокурор вважав за можливе затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.

Заслухавши учасників підготовчого провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Тому укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні є можливим.

Роз`яснивши положення ч. 4 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим у судовому засіданні та його захисником.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Сторони угоди погодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки наявні декілька обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди, що в у своїй сукупності знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого покарання за ч. 2 ст. 197-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.06.2021 між прокурором Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000134.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1