Справа №463/5247/21
Провадження №1-кс/463/3238/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 23.04.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000071 від 15.04.2021.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав з підстав, викладених в ній. Додатково зазначив, що слідчий ДБР безпідставно відмовив у визнанні його потерпілим, не допитавши його ні в якості свідка, ні потерпілого, та не з`ясувавши всіх обставин. ОСОБА_3 вважає себе потерпілим, оскільки у такому статусі матиме можливість реалізувати процесуальні права, передбачені КПК України.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, причин неявки слідчому судді не повідомив, заперечення проти скарги не скерував, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у відсутності слідчого, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 від 15.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Постановою слідчого ДБР від 23.04.2021 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000071 від 15.04.2021, з тих підстав, що у заяві ОСОБА_3 не наведено доводів щодо завдання йому майнової чи моральної шкоди.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам ОСОБА_3 копію заяви про визнання його потерпілим не долучив до скарги, не зазначив відомостей про завдання йому шкоди і у поданій слідчому судді скарзі, а також під час пояснень, наданих в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_3 не лише не довів, а не зазначив про завдання йому шкоди, а тому у відповідності до вимог ч.5 ст.55 КПК України слідчим, який відповідно до ч.5 ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, обґрунтовано винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 23.04.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим є обґрунтованою, а тому підстав задоволення скарги ОСОБА_3 немає.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 23.04.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000071 від 15.04.2021.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1