ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/18/17 Номер провадження 11-кп/814/899/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції прокурора Полтавської обласної прокуратури, прокурора у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_13 на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтава від 23.06.2021,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду щодо:

- ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.11, 12 ч.2 ст115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.121, ч.4 ст.189 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою а саме по 22 серпня 2021 року (включно), застосовано щодо ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 227 000 грн;
- ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, п.п.11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.121, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт на визначений час доби, строком на 2 місяці, а саме по 22 серпня 2021 року, звільнено ОСОБА_9 з під варти негайно в залі суду;
- ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, п.п.11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.121, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.311 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою а саме по 22 серпня 2021 року (включно) та застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 227 000 грн;
- ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, п.п.11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.121 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою а саме по 22 серпня 2021 року (включно)

Не погоджуючись з рішенням суду до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся прокурор, у якій просить скасувати ухвалу суду в частині застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та в частині зміни запобіжного заходу ОСОБА_9 із тримання під вартою на домашній арешт та постановити нову ухвалу в цій частині, якою задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без визначення розміру застави строком на два місяці, а ОСОБА_9 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В іншій частині просить ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, та учасників процесу, перевіривши матеріали провадження та апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до такого.
Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст.55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження судових рішень.

Так, у поданій апеляційній скарзі прокурором ОСОБА_13 оскаржено, зокрема, рішення суду щодо зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт.

Статтею 392 КПК визначено перелік судових рішень, зокрема ухвал суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч. 1 та ч.2 цієї статті в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру та інші ухвали суду у випадках, передбачених КПК, а також ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті

Проте нормами КПК прямо не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали суду про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зокрема, домашній арешт, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК (ч. 2 зазначеної статті).

Отже, ухвала суду першої інстанції про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не є такою, що підлягає окремому апеляційному оскарженню.

Окрім цього, не підлягає оскарженню прокурором і рішення суду про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу в частині визначення застави з огляду на наступне.

Так, 13 червня 2019 року Конституційний Суд України у рішенні №-4 р/2019 визнав неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання особи під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Конституційний Суд сформулював юридичну позицію, згідно з якою положення статей 1, 3, 8, 21, 29, ч.1 ст. 55 Конституції України гарантують особі, право на свободу та особисту недоторканність якої обмежено рішенням суду у кримінальному судочинстві, судовий захист, у тому числі можливість оскарження в апеляційному порядку судових рішень щодо обмеження її конституційного права на свободу та особисту недоторканність до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, окреме апеляційне оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою до вирішення справи по суті на підставі рішення Конституційного Суду України спрямоване на забезпечення обвинуваченому, конституційне право на свободу якого обмежено шляхом продовження строку тримання під вартою на підставі ухвали суду, ефективного судового захисту шляхом перевірки судом апеляційної інстанції законності цієї ухвали. Адже за результатами апеляційного перегляду в разі незаконного позбавлення волі право особи може бути повністю або частково поновлено судом апеляційної інстанції.

Наведене вище свідчить, що Конституційний Суд України розширив права обвинуваченого на апеляційне оскарження ухвали, якою обмежено його право на свободу, а не наділив і не мав на меті наділити прокурора таким правом, оскільки оскарження прокурором ухвали про продовження строку тримання під вартою може призвести до погіршення становища обвинуваченого.

Отже, за рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 право на окреме оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою до вирішення справи по суті має лише особа, чиє право обмежено, - обвинувачений, його захисник, законний представник; а інші учасники судового провадження, у тому числі і прокурор, не мають права подавати апеляційну скаргу на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою до вирішення справи по суті.

Відтак, ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена виключно обвинуваченим, його захисником або законним представником. Прокурор не має права подавати апеляційну скаргу на таку ухвалу.

Оскільки після відкриття апеляційного провадження колегія суддів встановила, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, необхідно постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Таке рішення за своїм змістом не буде суперечити вимогам кримінального процесуального закону і виходити за межі повноважень апеляційного суду за наслідками апеляційного розгляду, передбачених ст. 407 КПК України, а також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 23 жовтня 2018 року у справі № 180/210/17 та від 08 квітня 2020 року у справі № 760/21807/18.

Враховуючи наведене, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 392, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_13 , на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтава від 23.06.2021 закрити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4