Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 287/154/21
Провадження по справі № 1-кп/281/43/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретарів судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника Білокоровицької
сільської ради з питань захисту
прав дітей ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини кримінальне провадження № 0000007 внесене 13.01.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білокоровичі, Олевського райну, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: по АДРЕСА_1 , депутатом не являється
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
08.01.2021 близько 16 години, неповнолітній ОСОБА_4 прийшов до будинку свого знайомого ОСОБА_8 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у власній справі.

Через незамкнені вхідні двері неповнолітній ОСОБА_4 , зайшов в середину приміщення будинку, де в цей час нікого не було.

Перебуваючи в будинку за вище вказаною адресою в цей же ж день та час у неповнолітнього ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей. Переконавшись, що мешканці будинку відсутні, за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими зайшов до приміщення кухні, де підійшовши до кухонної тумби, відчинив її та з кувшина, який стояв на полиці, таємно викрав гроші в сумі 2500 гривень купюрами різним номіналом, які належать ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння кримінального проступку зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того 13.01.2021 близько 01 години неповнолітній ОСОБА_4 проходив неподалік будинку, де проживає його знайомий ОСОБА_8 разом з батьками, за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей же ж день та час у нього виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме: грошей, які належать ОСОБА_9 .

В цей же ж день та час неповнолітній ОСОБА_4 , впевнившись, що в даному будинку вимкнене світло, через незачинену хвіртку проник до подвір`я, за вище вказаною адресою, де підійшовши до вхідних дверей будинку, смикнув їх за дверну ручку, і так як вони не були зачиненими тому відчинились і через дані незачинені вхідні двері неповнолітній ОСОБА_4 проник в середину приміщення будинку, де зайшовши до ванної кімнати, на підлозі помітив жіночу сумку чорного кольору, відкривши її помітив гроші. В цей же ж день та час неповнолітній ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, таємно, повторно викрав гроші в сумі 6500 гривень купюрами різним номіналом, які належать ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд заподіявши потерпілій матеріальний збиток на вище вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному повторному, викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням в житло ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 , винним в вчиненні кримінального проступку, передбаченому ч.1 ст. 185 та кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, призначивши йому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком на 80 годин, за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, однак надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила обвинуваченого суворо не карати. Претензій до обвинуваченого ні матеріального ні матеріального характеру не має.
Захисник неповнолітнього обвинуваченого просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу передбаченого санкцією статті 185 КК України, а саме за ч.1 ст. 185 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.3 ст. 185 КК України призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Та у відповідності з ч.1 ст. 70 КК України призначити неповнолітньому ОСОБА_4 покарання у виді сплати штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Представник ЮП Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області у судове задідання не з?явилася, однак надіслала заяву про проведення судового засідання без її участі
Представник Білокоровицької сільської ради з питань захисту прав дітей сільської ради ОСОБА_7 зазначив, що неповнолітній ОСОБА_4 характеризується лише з позитивної сторони, жодних скарг на його поведінку раніше не надходило. Вказав, що неповнолітній також добре характеризувався під час навчання в школі, товариський, працьовитий, мріє продовжувати навчання на вступити до військового закладу. Просив суд врахувати молодий вік обвинуваченого, його позитивні характеристики та застосувати до неповнолітнього обвинуваченого якомога м`якіше покарання.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого, який являється його батьком, зазначив, що він виховує дітей один, оскільки його дружина померла, і раніше до неповнолітнього сина не було жодних претензій, такий прикрий випадок стався вперше і його син зробив з цього належні висновки. Просив суд зглянутись на молодий вік обвинуваченого та суворо його не карати.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, надав суду пояснення, що дійсно відповідають обставинам, які викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.
Показання неповнолітнього обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальний проступок передбачений ч.1 ст. 185 КК України та кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення неповнолітньому обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При визначенні виду і міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєних ним кримінальних правопорушень, обставини справи, дані, що характеризують його особу, висновок органу пробації щодо неповнолітнього обвинуваченого, а також перспективи його виправлення і перевиховання, та попередження з його боку нових кримінальних правопорушень.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо кримінальне правопорушення вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Як пом?якшуючі обставини неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що він у скоєному щиро розкаявся, вчинив кримінальний проступок передбачений ч.1 ст. 185 КК України та кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України будучи неповнолітнім, відшкодував завдані збитки в повному обсязі.
Обставин, які обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлені.
Стосовно клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого щодо призначення неповнолітньому ОСОБА_4 покарання саме у вигляді штрафу, то суд зазначає, що мінімальна санкція ч.1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу розміром одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, мінімальна санкція ч.3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років. Враховуючи особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, є неповнолітнім та непрацюючим, тобто немає особистого заробітку, суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу мінімальна межа якого становить одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. є недоцільним та, на думку суду, не буде відповідати ні меті покарання, ні особі обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`яшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті особливої частини цього Кодексу.
З урахуванням фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого правопорушення та проступку, наявності пом`якшуючих покарання обставин (щире каяття, вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України будучи неповнолітнім, відшкодування завданих збитків, особи винного, який характеризується позитивно за місцем проживання, виховується у неповній сім?ї, має лише одного батька, раніше не судимого, не перебуваючого на обліку у лікарів нарколога та психіатра, висновку органу пробації, думки потерпілої та думки представника Білокоровицької сільської ради з питань захисту прав дітей сільської ради, суд вважає, що є підстави для застосування вимог ст. 69 КК України, та призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за ч.3 ст.185 КК України у виді громадських робіт. Покарання за ч.1 ст.185 КК України підлягає призначенню відповідно до санкції вказаної норми закону. На підставі ст. 70 КК України, а саме: поглинення менш сурового покарання більш суворим, призначити неповнолітньому обвинуваченому остаточне покарання у виді громадських робіт.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Майнова шкода відшкодована в повному обсязі.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 69, 70, 185 КК України 369-371, 373, 374 КПК України суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт строком на 120 годин.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді громадських робіт строком на 120 годин.
Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:
- жіночу сумку, гаманець, поясну сумку, грошові кошти в сумі 7272 грн. - залишити у власності потерпілої.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, крім апеляційного оскарження з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1