Справа № 132/4106/20
Ухвала
Іменем України
17.03.2021р. м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 12.02.2021р., винесену в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 26.12.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2021р. до Калинівського районного суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 12.02.2021р., винесену в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 26 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яку згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.03.2021р. передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 09.03.2021р., поновлено адвокату ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , строк на звернення до суду із скаргою на постанову прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 12.02.2021р., винесену в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 26 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який пропущений із поважних причин. Відкрито провадження за вказаною скаргою, яку призначено до судового розгляду.

Як вбачається з поданої скарги, адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на підставі ст.169 КПК України звернувся до суду із клопотанням про зобов`язання прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 , як законному власнику, дев`ять поліетиленових мішків із зерном соняшника, вилучених 30.12.2020р. під час проведення обшуку. В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що в провадженні СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області знаходитися кримінальне провадження №0000073 від 26 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в ході якого відповідно до ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 29.12.2020р. був проведений обшук автомобіля марки «Fiat Punto», номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 , та перебував у користуванні ОСОБА_7 , де в салоні цього транспортного засобу були виявлені та вилучені дев`ять поліетиленових мішків із вмістом зерна соняшника, які визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні. Оскільки вказане майно належить ОСОБА_3 , остання через свого представника звернулась до прокурора із клопотанням щодо його повернення, однак постановою прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 12.02.2021р. у задоволенні цього клопотання заявнику було відмовлено. Посилаючись на ті обставини, що в кримінальному провадженні, строк якого розпочався 26.12.2020р. і на теперішній час продовжується, особа, яка вчинила даний кримінальний проступок невстановлена, тому вилучене зерно соняшника, який має статус речового доказу, незаконно перебуває у відділенні поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, оскільки під час проведення дізнання такого забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не передбачено та незастосовано, а відтак підлягає поверненню законному володільцю (власнику), просить скаргу задовольнити.

Представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у поданій ним скарзі, та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданої скарги, просила у її задоволенні скаржнику відмовити.

Розглянувши доводи скарги, дослідивши оскаржувану постанову, додані до скарги документи, а також матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області (бувшого Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області) перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 26 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 29.12.2020р., надано дозвіл дізнавачу, прокурору у кримінальному провадженні за № 0000073 від 26 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на проведення обшуку транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Fiat Punto», номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 , та перебував у користуванні ОСОБА_7 , з метою вилучення дев`яти поліетиленових мішків із вмістом зерна соняшнику.

На підставі вказаного судового рішення, дізнавачем СД відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області (бувшого Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області) майором поліції ОСОБА_10 , 30.12.2020р. проведено обшук транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Fiat Punto», номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 , та перебував у користуванні ОСОБА_7 , в ході проведення якого в салоні даного транспортного засобу, було вилучено дев`ять поліетиленових мішків із вмістом зерна соняшнику, про що зазначено в протоколі обшуку від 30.12.2020р.

Дане майно (дев`ять поліетиленових мішків із вмістом зерна соняшнику) в передбаченому законом порядку визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000073 від 26 грудня 2020 року.

12.02.2021р. адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , на підставі ст.169 КПК України звернувся до Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області із клопотанням про повернення ОСОБА_7 , як законному власнику, дев`яти поліетиленових мішків із вмістом зерна соняшнику, які були вилучені під час проведення обшуку 30.12.2020р.

Постановою прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 12.02.2021р., у задоволенні вказаного клопотання заявнику було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат ОСОБА_4 , який вже діє в інтересах ОСОБА_3 , на підставі ст.169 КПК України звернувся до суду із клопотанням про зобов`язання прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 , як законному власнику, дев`ять поліетиленових мішків із зерном соняшника, вилучених 30.12.2020р. під час проведення обшуку.

Відповідно до ч.2 ст.234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. Частиною 3 цієї статті встановлено, що у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке, серед встановленого переліку відомостей, повинно містити відомості про особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться.

Із долучених до скарги документів та витребуваних матеріалів кримінального провадження вбачається, що судом було надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Fiat Punto», номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 , та перебував у користуванні ОСОБА_7 , з метою вилучення дев`яти поліетиленових мішків із вмістом зерна соняшнику.

Статтею 303 КПК України визначено, що на досудовому слідстві, наряду з іншим, можуть бути оскаржені: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - володільцем тимчасово вилученого майна.

Розглядаючи скаргу про зобов`язання прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 , як законному власнику, дев`яти поліетиленових мішків із зерном соняшника, вилучених 30.12.2020р. під час проведення обшуку, згідно з вимогами ст.169 КПК України, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 7 статті 236 КПК України встановлено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається з резолютивної частини ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 29.12.2020р., дізнавачу, прокурору у кримінальному провадженні за №0000073 від 26 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Fiat Punto», номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 , та перебував у користуванні ОСОБА_7 , з метою вилучення дев`яти поліетиленових мішків із вмістом зерна соняшнику. На підставі цієї ухвали суду, згідно протоколу обшуку від 30.12.2020р., в салоні цього транспортного засобу, було вилучено дев`ять поліетиленових мішків із вмістом зерна соняшнику, про що зазначено в протоколі обшуку від 30.12.2020р. Отже, зазначені дев`ять поліетиленових мішків із вмістом зерна соняшнику, які були вилучені дізнавачем та про повернення яких ставиться питання у скарзі, є тим майном, щодо якого прямо надавався дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. Відповідно, ці дев`ять поліетиленових мішків із вмістом зерна соняшнику не є тимчасово вилученим майном у розумінні глави 16 КПК України та не підлягають поверненню у порядку ст.169 цього Кодексу.

За таких підстав скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора повернути тимчасово вилучене майно згідно з вимогами ст.169 КПК України, задоволенню не підлягає.

Крім цього, скаржником не доведено належними та допустимими доказами, що вона є законним власником (володільцем) дев`яти поліетиленових мішків із вмістом зерна соняшнику, які були вилучені 30.12.2020р. під час проведення обшуку автомобіля марки «Fiat Punto», номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 , та перебував у користуванні ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як зазначено у п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»: «право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави».

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані КПК України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Статтею 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу. Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, можливість оскарження ухвали слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, окрім передбачених ст.309 КПК України випадків, зазначеними правовими нормами не передбачена, оскільки законодавець зазначив в них вичерпний перелік підстав.

За таких обставин, дана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 369-372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 12.02.2021р., винесену в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 26.12.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подана під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя