Справа № 463/4143/21
Провадження № 1-кс/463/2603/21
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

14 квітня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебуває кримінальне провадження за № 0000044 від 16.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000044 від 16.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Так, ОСОБА_7 працюючи фізичною сообою-підприємцем та надаючи послуги оптової торгівлі деревиною, разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 скоїли пособництво майстру лісу Міженецького лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ» ОСОБА_9 та помічнику лісничого ОСОБА_10 , які діяли за попередньою змовою між собою, у розтраті належних ДП «Старосамбірське ЛМГ» лісоматеріалів на суму 98757,16 гривень.

В ході досудового розслідування встановлено, що у відповідності до лісорубного квитка серії ЛЬ ЛРК № 003655 від 12.02.2020 року, надано дозвіл на проведення в Міженецькому лісництві ДП «Стросамбірське ЛМГ» прохідної рубки формування і оздоровлення лісів, зокрема, у кварталі 2 виділі 8 відведено в рубку 503 дерева.

Так, помічник лісничого Міженецького лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ» ОСОБА_10 , будучи працівником правоохоронного органу - державної лісової охорони та службовою особою, маючи умисел на розтрату належних ДП «Старосамбірське ЛМГ» лісоматеріалів на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_7 , який виявив бажання придбати деревину за нижчими цінами, використовуючи при цьому свої службові обов`язки помічника лісничого державного підприємства, всупереч інтересам служби, тобто шляхом зловживання своїм службовим становищем, переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 25.03.2020 року доручив майстру лісу цього ж лісництва ОСОБА_9 здійснити безобліковий відпуск лісоматеріалів з території виділу 8 кварталу 2 Міженецького лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ».
При цьому, майстер лісу ОСОБА_9 , будучи співвиконавцем злочину, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи протиправність своїх дій, погодився на безоблікове вивезення приватним підприємцем ОСОБА_7 лісоматеріалів з території ввіреної йому ділянки лісу - виділу 8 кварталу 2 Міженецького лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ», хоча і усвідомлював незаконність своїх дій та достовірно знаючи, що безобліково реалізовуючи дану лісопродукцію, шляхом використання своїх службових повноважень майстра лісу, він здійснить розтрату належного ДП «Старосамбірське ЛМГ» майна.
В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в ході телефонної розмови обумовили необхідність підготовки до вчинення злочину та погодили, що такий будуть вчиняти саме 25.03.2020 року, та протягом цього ж дня в ході телефонних розмов обговорювали та координували свої незаконні дії спрямовані на незаконне вивезення ввіреної їм лісопродукції.
Крім цього, ОСОБА_10 попередньо обумовив із ОСОБА_7 , що виконувати вивезення лісоматеріалів буде ОСОБА_7 власними силами, шляхом надання автотранспорту та використовуючи при цьому документи, видані для попередніх законних перевезень лісопродукції.
В свою чергу, помічник лісничого Міженецького лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ», ОСОБА_10 маючи умисел на розтрату ввіреної йому лісопродукції у 2 кварталі, 8 виділу, шляхом надання вказівок під час телефонних розмов координував дії ОСОБА_7 .
В результаті погоджених та проведених дій, 25.03.2020 року майстер лісу ОСОБА_9 спільно з помічником лісничого ОСОБА_10 , здійснили незаконний та безпідставний, без наявності відповідних дозволів керівництва ДП «Старосамбірське ЛМГ» та без належного документального оформлення, безобліковий відпуск лісопродукції породи дуб червоний загальним об`ємом 19,043 м3 із виділу 8 кварталу 2 Міженецького лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ», що неподалік с.Гусаків Мостиського району Львівської області, де проводилась офіційна рубка відведеної та облікованої деревини, згідно матеріально-грошової оцінки лісосіки № 043є.
Надалі, 25.03.2020 року ОСОБА_7 для здійснення вказаної незаконної діяльності залучив свого сина ОСОБА_5 , діями якого керував в ході телефонних розмов, шляхом надання вказівок о 13:15 год., 15:28 год., 19:29 год., при цьому ОСОБА_5 , усвідомлюючи злочинну домовленість свого батька із вказаними службовими особами ДП «Старосамбірське ЛМГ» та необхідність їх конспіративного здійснення, використав належний йому вантажний автомобіль марки «ЗІЛ» р.н. НОМЕР_1 , забезпечив вивезення вказаної лісопродукції із лісосіки 2 кварталу, 8 виділу ДП «Старосамбірське ЛМГ» до с.Гусаків Мостиського району Львівської області, де здійснив її погрузку на вантажний автомобіль марки «Renault Magnum» р.н. НОМЕР_2 із напівпричіпом «KOZEL» р.н. НОМЕР_3 .
В свою чергу, водій вантажного автомобіля марки «Renault Magnum» р.н. НОМЕР_2 із напівпричіпом «KOZEL» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 будучи залученим ОСОБА_7 до даної незаконної діяльності та усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх конспіративний характер, на вказаному вантажному автомобілі, який належить його батьку ОСОБА_11 , повинен був здійснити перевезення незаконно отриманої деревини до приміщення ФОП « ОСОБА_7 », однак був зупинений працівниками правоохоронних органів.
В подальшому, з вантажного відділення даного автомобіля вилучено лісопродукцію породи «Дуб червоний», а саме 39 (тридцять дев`ять) колод різної довжини та діаметрів, об`ємом 19,043 м3, ринкова вартість яких на умовах «Франко-Верхній склад» станом на 25.03.2020 року становила 98757,16 гривень, чим спричинено майнову шкоду ДП «Старосамбірське ЛМГ».
06 квітня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст. 191 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останнім, вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у пособництві у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.191 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання та пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років. Підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціаліста, продовжити злочинну діяльність, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Разом з цим, з врахуванням майнового стану підозрюваного, просить визначити останньому, заставу у розмірі 133 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 301910,0 гривень. Саме такий розмір застави на його думку здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, при цьому, якщо суд прийде до іншого переконання, просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Захисник додатково зазначив, що пред`явлена підозра є необґрунтованою, ризики жодними доказами не підтверджені, підозрюваний після вручення повідомлення про підозру перебуває на волі, самостійно з`явився до суду, не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також просить врахувати, що підозрюваний позитивно характеризується, є єдиним годувальником сім`ї, на його утриманні знаходиться малолітня дитина.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 16.01.2021 року, внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.191 КК України ОСОБА_5 повідомлено 06.04.2021 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом обшуку від 26.03.2020 року та документами і предметами вилученими в ході його проведення; протоколами огляду місцевості від 30.03.2020 року, 06.04.2020 року; розрахунками шкоди проведеними Державною екологічною інспекцією у Львівській області; протоколом тимчасового доступу від 20.08.2020 року та документами вилученими під час його проведення; лісорубним квитком та матеріалами відводу до нього серії ЛЬ ЛРК № 003655 від 12.02.2020 року; висновком трасологічної експертизи, згідно якого встановлено збіги вилучених колод із пнями з кварталу 2 виділу 8 Міженецького лісництва, які були відведені в офіційну рубку; висновком експертів за результатами проведення наукового обгрунтування щодо класифікації лісоматеріалів № 13-422 від 28.10.2020 року, яким встановлено, що об`єм лісоматеріалів у кількості 39 штук колод (породи дуб червоний) становить 19,043 м3,; висновком товарознавчої експертизи, згідно якої вартість 39 колод породи дуб червоний станом на 25.03.2020 року становить 98757,16 гривень та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.
В порядку ст.177 КПК України прокурором зазначені ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).
Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу в органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, якій повідомлено про підозру.
З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому, слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч.2 ст.183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
З урахуванням встановлених обставин справи, до визначеного злочину не може бути застосований запропонований прокурором виключний запобіжний захід як тримання під вартою, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор не довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у зв`язку з цим вважаю, що запобіжний захід - домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного, його стійкі соціальні зв`язки, майновий стан, вид та тяжкість кримінального правопорушення, відсутність на сьогоднішній день соціальної небезпеки, й можливість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, крім цього, після вручення повідомлення про підозру, підозрюваний не ухилявся від явки до органу досудового розслідування та суду, не був затриманий в порядку ст.208 КПК України, а тому, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5 ст.194 КПК України).
Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.
Відповідно, слід покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новояворівськ Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого приватним підприємцем, раніше не судженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді домашнього арешту у період доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за місцем фактичного проживання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, за винятком підозрюваного ОСОБА_7 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначити з 14 квітня 2021 року до 05 червня 2021 року включно.

Ухвалу скерувати в Яворівський районний відділ поліції ГУ Національної поліції у Львівській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_5 , про що необхідно повідомити прокурора.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1