Справа № 712/3313/21
Провадження № 1-кс/712/1785/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що 24.03.2021 року вона отримала відповідь № 4155/46/03-2021 на її лист за № Н-807 від 23.02.2021 року від Черкаського районного управління поліції з додатком - постановою про закриття кримінального провадження від 29.06.2020 року.

З висновками слідчого вище зазначеної постанови погодитись не може, вважає їх передчасними та суперечливими, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, які не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, з наступних підстав.

В ході досудового слідства встановлено, що 24.04.2009 року ОСОБА_3 було повністю погашена заборгованість по кредиту, на що ПАТ КБ «Приватбанк» відповідних підтверджуючих документів про оплату кредиту не давав, обіцяв та тягнув з документами.

В 2010 році ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду м. Черкаси з вимогами стягнути з останньої майно, а саме двокімнатну квартиру, яка стала предметом іпотеки, але банк останні дві суми 1384,14 доларів США та 2874,61 дол. США, як платежі не провів, гроші пройшли не по призначенню, а на рахунки, які не передбачені договором, тобто посадові особи ПАТ КБ «Приватбанк» незаконно, умисно, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_3 на загальну суму 4258,75 дол. США.

В самій постанові про закриття кримінальної справи містяться відомості про виявлення злочину і в той час слідчий приходить до висновку про відсутність складу злочину та наявності цивільно-правових відносин, що є суперечливим і не логічним висновком.

Зокрема, слідчий не врахував усі наявні та встановлені факти справи, не з`ясував усю повноту доказів, не встановив причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідком, тому, жодній особі не було повідомлено про підозру. Слідство не провели якісно та професійно жодної слідчої дії, відповідно до гл. 20 КПК.

Додаткової експертизи слідчим не призначалось, хоча були для того усі підстави. Встановити істину по справі за допомогою знань лише слідчого не представляється можливим, оскільки такі дослідження потребують спеціальних представляється можливим, оскільки такі дослідження потребують спеціальних знань, за для чого і повинна була би бути призначена додаткова експертиза в порядку ст. 242 КПК України, на дослідження якої мали би бути надані нові докази. Лише після отримання висновків експертизи можна робити висновки про можливість або неможливість встановлення винного у даній справі.

В постанові про закриття кримінального провадження від 29.06.2020 року слідчий враховує те, що в ході досудового слідства жодній особі не було повідомлено про підозру та не здобуто даних про наявність складу кримінального правопорушення. Нею, потерпілою, було вказано осіб, менеджера ПАТ КБ Приватбанку ОСОБА_4 та касира ОСОБА_5 , які брали кошти для погашення кредиту, але не провели їх по її кредитним рахункам, що і встановило слідство. Дані кримінального діяння за ч. 1 ст. 190 слідством встановлено, про що слідчий і повідомляє у постанові від 29.06.2020 року. Допит потерпілої та свідків проведений поверхово, рішення про відсутність складу злочину прийнято передчасно, оскільки не з`ясовані всі обставини справи.

Що стосується доказів, всі необхідні докази нею були надані, а саме: квитанції про сплату траншів по кредитному договору з печатками банку, пояснення, розписка менеджера ОСОБА_6 . Органами досудового розслідування була проведена технічна експертиза її платіжних документів, які надавав їй банк в обмін на кошти, які вона платила. Ця експертиза підтвердила оригінальність банківських квитанцій та печаток на квитанціях ПАТ КБ Приватбанку. В свою чергу банк, ігноруючи ухвали слідчих суддів, які є в матеріалах справи, та ігноруючи слідство не надав жодного доказу, бухгалтерських документів отримання нею траншів від банку, як і не надав жодного платіжного документу надання їй цих траншів та кредитну історію, що підтверджує той факт, що ПАТ КБ Приватбанк має злочинний умисел забрати в неї майно введенням її в штучний борг.

В матеріалах справи містяться всі необхідні докази, про скоєння злочину працівниками банку відносно неї.

Також, слідство не встановило: походження коштів, які були надані ОСОБА_3 по договору видачі траншів менеджером ПАТ КБ Приватбанк ОСОБА_7 : ПАТ КБ Приватбанк видав кошти чи це особисті кошти менеджера ПАТ КБ Приватбанк Литвинова С.? Так, як при вилученні документів, згідно ухвал слідчих суддів ПАТ КБ Приватбанк не надав жодного платіжного документу з її підписом про видачу їй коштів, а кошти вона отримувала та платила саме у відділенні ПАТ КБ Приватбанк через менеджера ОСОБА_4 , про що свідчать її покази в матеріалах справи.

- куди пішли кошти ОСОБА_3 , на які рахунки, хто саме з робітників ПАТ КБ «Приватбанк» проводив усі ці операції з коштами?

- питання з надання розписки менеджером ОСОБА_7 ОСОБА_3 , щодо отримання від неї коштів, справжності його підпису,

- відкриття менеджером ОСОБА_7 більш ніж 47 рахунків в банку на ім`я ОСОБА_3 . В матеріалах справи є відповідь ПАТ КБ Приватбанку м. Дніпропетровська про відмову розкриття банківської таємниці по всім рахункам відкритим на ОСОБА_3 , слідство не виконало ухвалу суду з цього питання, не дослідило з якими намірами відкривалися ці рахунки та саме ким, що вплинуло на результат та висновок слідчого при наданні постанови про закриття кримінального провадження. В матеріалах справи при вилучені бухгалтерських документів з ПАТ КБ Приватбанк чомусь вилучили тільки розрахунок заборгованості, який не є ні бухгалтерським документом ні платіжним. Слідчим нічого не було зроблено, щоб усунути ці перепони, штучно створені ПАТ КБ Приватбанком, для прикриття злочинів своїх посадових осіб.

Матеріали кримінального провадження містять вказівки прокурора в порядку ст. 36 КПК України від 10.10.2013 року: не вилучили саме бухгалтерські документи з ПАТ КБ Приватбанк; не провели аудиторську перевірку по кредитним договорам щодо погашення заборгованості гр. ОСОБА_3 перед ПАТ КБ Приватбанк; не опитали касирів ПАТ КБ Приватбанку: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . ОСОБА_11 , щодо наявності їх підписів у відповідних бухгалтерських документах-платіжних дорученнях, меморіальних ордерах, тощо, а у разі запереченнях ними справжності підписів, вирішити слідчому питання проведення почеркознавчої експертизи; не опитали експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту ОСОБА_12 , з приводу проведення дослідження (Постанова про проведення процесуальних дій прокурор ОСОБА_13 )

Слідчі не встановили чи умисно діяли в зговорі касир та менеджер ПАТ КБ Приватбанку, чи діяли в зговорі з іншими посадовими особами цього банку, для отримання вигоди шляхом переведення її коштів на інші рахунки, які вона не відкривала та не давала згоди на відкриття та штучно ввели її в борги, а в подальшому заволодіти її майном та продати її квартиру; не проведена бухгалтерська незалежна експертиза.

Просить скасувати постанову слідчого ГУНП в Черкаській обл. Черкаського відділу поліції лейтенанта поліції ОСОБА_14 про закриття кримінального провадження від 29.06.2020 року, по кримінальній справі № 0000313 від 25.01.2013 року.

В судове засідання скаржник та її представник не з`явилися, скерували до суду заяву про розгляд справи без їх участі, скаргу підтримують в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, скерувала до суду заяву про розгляд скарги без її участі.

Перевіривши надані матеріали скарги, дослідивши додані докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області (на даний час Черкаське районне управління поліції ГУ НП в Черкаській області) перебувало кримінальне провадження № 0000313 від 25.01.213 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2009 року ОСОБА_3 було повністю погашена заборгованість по кредиту, на що ПАТ КБ «Приватбанк» відповідних підтверджуючих документів про оплату кредиту не давав, обіцяв та тягнув з документами.

В 2010 році ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду м. Черкаси з вимогами стягнути з останньої майно, а саме двокімнатну квартиру, яка стала предметом іпотеки, але банк останні дві суми 1384,14 доларів США та 2874,61 дол. США, як платежі не провів, гроші пройшли не по призначенню, а на рахунки, які не передбачені договором, тобто посадові особи ПАТ КБ «Приватбанк» незаконно, умисно, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_3 на загальну суму 4258,75 дол. США.

29.06.2020 року слідчим Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області (на даний час Черкаське районне управління поліції ГУ НП в Черкаській області) ОСОБА_14 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000313 від 25.01.2013 на підставі ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.
Надаючи оцінку діям слідчого та правомірності винесеного ним рішення, слідчий суддя виходить з наступного.

Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймають постанову, яка складається згідно з ч. 5 ст. 110 КПК України. Постанова про закриття кримінального провадження, прийнята слідчим, може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчий вправі самостійно приймати рішення в рамках кримінального провадження, засновані на його внутрішньому переконанні у відповідності до вимог закону за всебічного врахування обставин справи.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
В постанові про закриття кримінального провадження від 29.06.2020 року зазначена слідчим інформація не обґрунтовує підстави для закриття кримінального провадження № 0000313 від 25.01.2013 року.

Оскаржувана постанова не містить жодного мотивування і обґрунтування, виходячи з конкретних перевірених під час досудового розслідування фактичних обставин справи.
В постанові про закриття кримінального провадження від 29.06.2020 року слідчим не зазначено, які процесуальні дії були виконані слідчим, направлені на забезпечення швидкого, повного і неупередженого розслідування, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, як це передбачено ст. 2 КПК України.

В даному кримінальному провадженні слідчим не вжито заходів щодо встановлення осіб, які можуть бути вірогідно причетними до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, не проведено слідчі дії з метою встановлення ознак кримінального правопорушення (призначення експертиз, допит свідків).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, без проведення будь-якого фактичного розслідування, з грубим ігноруванням вказівок процесуального прокурора.

Слідчий не довів, що в даному кримінальному провадженні ним було проведено досудове розслідування повно, об`єктивно та всебічно.
Зі змісту постанови не вбачається, що слідчим проведені слідчі дії направлені загалом на перевірку будь яких фактів по заяві.

Більш того, відсутні дані щодо проведення інших слідчих дій та оперативно-розшукових заходів направлених на перевірку викладених у заяві фактів.

Всупереч вищевказаній нормі оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина не містить відомостей про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішень про закриття кримінального провадження є обґрунтованими.

Постанова не містить необхідних відомостей про зміст обставин, які було встановлено слідчим під час здійснення досудового розслідування, не зазначено мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Частиною 2 статті 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні визначені у ч. 1 ст. 91 КПК. Частиною другою цієї статті КПК передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За змістом положень ст.ст. 283, 284 КПК закінчення досудового розслідування це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібранні докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

Після виконання вимог ст. 91 КПК, а саме встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась не перевіреною.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Перевіривши матеріали кримінального провадження не можливо погодитись з висновками слідчого про необхідність закриття кримінального провадження, оскільки слідчим не вжито заходів щодо встановлення осіб, які можуть бути вірогідно причетними до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, не проведено слідчі дії з метою встановлення ознак кримінального правопорушення (призначення експертиз, допит свідків, потерпілого).

Стаття 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, постанова від 29.06.2020 року про закриття кримінального провадження прийнята слідчим без дотримання вимог КПК, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, а досудове розслідування проведено не повно, а тому підлягає до скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Копію постанови про закриття кримінального провадження за № 0000313 від 25.01.2013 року була отримана скаржником 24.03.2021 року. 29.03.2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, про що свідчить вхідний номер суду, тобто скаргу подано в межах строку звернення до суду.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 303-309, 369, 372, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Постанову слідчого Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області (на даний час Черкаське районне управління поліції ГУ НП в Черкаській області) ОСОБА_14 від 29.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000313 від 25.01.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України скасувати та продовжити досудове розслідування кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1