Справа № 576/411/21
Провадження № 1-кп/576/120/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів клопотання сторони захисту про визнання доказу недопустимим, -

встановив:

На розгляді у суді перебуває кримінальне провадження № 0000516 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

14 липня 2021 року під час дослідження доказів у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про долучення до матеріалів справи та дослідження протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 28 грудня 2020 року, який був складений оперативним працівником.

З дозволу суду прокурор оголосив показання ОСОБА_9 та заявив, що на момент розгляду цієї справи свідок помер, а тому його показання, які він надавав оперативному працівнику під час досудового розслідування, слід долучити до матеріалів справи та дослідити в судовому засіданні.

Потерпілий та його представник погодились із заявою прокурора.

Захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про очевидну недопустимість вказаного протоколу допиту свідка, посилаючись на те, що показання суд досліджує у судовому засіданні безпосередньо.

Заслухавши учасників судового розгляду суд дійшов наступних висновків.

У відповідності із ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Вирішуючи питання чи є протокол допиту, який був проведений під час досудового розслідування, очевидно недопустимим, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, друге речення ч. 4 ст. 95 КПК України говорить про те, що позасудові показання прямо визнаються недопустимими.

Висновки суду у цій справі про недопустимість позасудових показань також підтверджуються й судовою практикою Верховного Суду.

Зокрема у постанові від 13 травня 2021 року по справі справі № 725/2125/20 Верховний Суд зазначив наступне: «…з огляду на приписи кримінального процесуального закону та враховуючи принцип безпосередності дослідження доказів, місцевий суд, обґрунтовуючи свої висновки, позбавлений можливості використовувати протоколи допиту свідків як джерело доказів. …».

У постанові від 19 листопада 2019 року по справі № 750/5745/15-к Верховний Суд зазначив таке: «…на відміну від позасудових показань, які прямо визнаються недопустимими доказами (друге речення частини 4 статті 95 КПК), Кодекс не містить положення, яке вирішує питання допустимості показань свідка, допитаного в суді в тій же справі, але під час минулого розгляду. …».

Також у постанові від 22 листопада 2018 року по справі № 414/875/17 Верховний Суд зазначив: «…національним законодавством закріплено обов`язок суду досліджувати докази безпосередньо, а тому кримінальний процесуальний закон містить заборону обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них….».

Посилання прокурора на те, що ці позасудові показання є допустимим через смерть свідка, суд не приймає, оскільки ч. 4 ст. 95 КПК України, за якою позасудові показання не можуть бути допустимими, не встановлює жодних винятків із цього правила.

З огляду на зазначене вище позасудові показання ОСОБА_9 є очевидно недопустимості доказом.

Керуючись ст.ст. 89, 95, 372 КПК України, суд -

постановив:

Визнати очевидно недопустимим доказом протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 28 грудня 2020 року та припинити його дослідження в судовому засіданні.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час оскарження вироку суду.

Суддя ОСОБА_1