Провадження № 1-в/127/338/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2021 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.09.2018 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

представника Державної установи «Вінницької виправної колонії (№ 86)»: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.09.2018.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 відбув Ѕ строку призначеного покарання, працевлаштований в установі, характеризується позитивно, має ряд заохочень та не має жодного стягнення, у зв`язку із чим ОСОБА_3 просив суд замінити йому невідбуту частину покарання покаранням у виді виправних робіт.

Засуджений ОСОБА_3 , який приймав участь у судовому засіданні дистанційно, у режимі відеоконференції клопотання підтримав, просив суд замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді виправних робіт.

Захисник ОСОБА_5 просив суд задовольнити клопотання засудженого, зазначив, що ОСОБА_3 зробив для себе належні висновки, став на шлях виправлення, має ряд заохочень та не має жодного стягнення. По звільненню із місць позбавлення волі, засуджений ОСОБА_3 буде працевлаштований, а тому захисник ОСОБА_5 просив суд замінити невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_3 більш м`яким покаранням у виді виправних робіт, або ж покаранням у виді обмеження волі.

Представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 , зазначив, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив ряд злочинів, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді виправних робіт.

Суд вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та дослідивши особову справу засудженого ОСОБА_3 приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_3 утримується та відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Вінницького міського суду Вінницької області у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)».

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким застосовується, до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконані законних вимог адміністрації установи виконання покарання, відсутності порушень дисципліни, товариському ставлення до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Як вбачається із особової справи засудженого ОСОБА_3 останній неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, на даний час засуджений вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.09.2018 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, що дає підстави суду вважати, що ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжує систематично вчинювати злочини.

Крім того, засуджений ОСОБА_3 відбув лише Ѕ строку призначеного покарання, невідбута частини покарання складає 2 роки 4 місяці.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі покаранням у виді виправних робіт, на підставі ст. 82 КК України, задоволенню не підлягає, оскільки останній на шлях виправлення не став.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.09.2018 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: