Справа № 202/1939/21
Провадження № 1-кс/202/1667/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

02 квітня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000073, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073від 24 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою м.Дніпра.
31 березня 2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000073.
Дане клопотання, відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 31 березня 2021 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, 23.03.2021 року о 18:05 год. за адресою: м. Дніпро вул. Березинська, 48/2 співробітниками УСБУ Дніпропетровської області виявлено автозаправну станцію, де здійснюється експлуатація технологічного обладнання, резервуарів в порушення вимог нормативно-правових актів, що створює реальну загрозу загибелі людей, які працюють в безпосередній близькості до АЗС, унаслідок яких виникає реальна небезпека життю людей, або реальна небезпека заподіяння (настання) шкоди благам.
23.03.2021 року в період часу з 20:20 год. до 21:15 год. слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_5 за участі двох понятих проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено автозаправний комплекс «Star». Оглядом встановлено, що резервуар призначений для зберігання нафтопордуктів (дизпалива). До резервуара приєднаний автозаправний комплекс, на якому розміщено два пістолета з написами «ДТ ЕВРО» та «ДТ TIR», які використовуються для заправки автотранспортних засобів дизпаливом; табло, на якому міститься клавіатура цифр та екран на якому відображаються показники. На автозаправному комплексі міститься металева закрита шафа з написом «STAR Trade industry group».
24.03.2021 року вищевказаний об`єкт визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000073.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що оглянуті та вилучені речі є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані, як докази у вчиненні кримінального правопорушення, та ураховуючи, що у разі повернення вказаних об`єктів може бути створена перешкода у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також задля запобігання можливості пошкодження та знищення даних суттєвих доказів, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, необхідним є застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.
Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Слідчий в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000073 з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено в судовому засіданні, СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073від 24 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 23 березня 2021 року в період часу з 20:20 год. до 21:15 год. слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_5 за участі двох понятих проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено автозаправний комплекс «Star».
Постановою слідчого від 24 березня 2021 року вищевказаний об`єкт визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000073.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку про невідповідність клопотання слідчого вказаним вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання слідчого надійшло на адресу суду поштовим відправленням кур`єрської служби «Нова пошта» 25 березня 2021 року, в той час як огляд за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено майно, було проведено 23 березня 2021 року, що свідчить про порушення слідчим строків, передбачених приписами Кримінального процесуального кодексу України.
Крім того, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було оглянуто 23 березня 2021 року, разом з цим, із клопотанням про надання дозволу на проведення цього огляду безпосередньо після здійснення вказаних слідчих дій, ані слідчий, ані прокурор не звертались та відповідно, слідчому судді не були наведені ті невідкладні випадки, які слугували підставою для проведення несанкціонованого огляду 23 березня 2021 року за адресою: м. Дніпро, вулиця Березинська, 48/2.
Крім того, необхідно зазначити, що частиною 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином вказана стаття є спеціальною нормою по відношенню до норм ст. 171 КПК України.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Таким чином, системний аналіз викладених норм КПК України дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що з клопотанням про арешт майна третіх осіб має право звернутися виключно прокурор.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно - автозаправний комплекс «Star», який був вилучений 23.03.2021 року в ході огляду місця події - ділянки місцевості за адресо: АДРЕСА_1 .

Документи про право власності на вказане майно слідчим до матеріалів клопотання не долучені.

У відповідності до ч.3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).
Разом з тим, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б стали підставою для проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість відомості про вчинення кримінального правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише на наступний день і на підставі даних, отриманих під час вказаного огляду.
Таким чином,після встановлення всіх обставин справи, на думку слідчого судді, мало місце звернення із клопотанням про арешт майна неналежною особою та самі матеріали клопотання не містять належних доказів, які обґрунтовують необхідність арешту зазначеного у клопотанні майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та формального посилання на положення ст. ст. 131, 132, 170, 171 КПК без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000073 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1