Справа № 164/392/21
п/с 1-кп/164/97/2021
Категорія: 411100000
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 червня 2021 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000044 від 22 січня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 10 липня 2008 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України - із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік; 26 січня 2010 року Камінь-Каширським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК, ст. 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі; 18 жовтня 2013 року Маневицьким районним судом Волинської області за ст. 395 КК, ст. 71 КК, ст. 72 КК України на 2 роки 9 місяців позбавлення волі; 17 лютого 2014 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 6 років позбавлення волі; 18 лютого 2014 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі, покарання відбув, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 14 серпня 2020 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, в смт. Маневичі Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем постійного проживання, переконавшись, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон „Номтом НТ17, вартістю 1033 гривень 33 копійки, який належав ОСОБА_5 та був залишений останнім на кухні, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, показавши, що 14 серпня 2020 року, в період з 12 год. до 13 год., він, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем постійного проживання, переконавшись, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон „Номтом НТ17, який належав ОСОБА_5 та був залишений останнім на кухні для зарядки батареї. В подальшому, вказаний мобільний телефон ОСОБА_4 продав за кошти на суму 500 гривень, які використав на власні потреби. У вчиненому розкаюється, просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що 14 серпня 2020 року, біля 11 год., він зайшов в квартиру АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 . В даній квартирі ОСОБА_5 перебував 1-2 години, не більше. На кухні ОСОБА_5 залишив для зарядки батареї свій мобільний телефон „Номтом НТ17. В подальшому, він пішов в магазин для оформлення споживчого кредиту. Коли через приблизно одну годину ОСОБА_5 повернувся в квартиру ОСОБА_4 , його мобільного телефону на кухні не було. ОСОБА_4 сказав, що телефону немає і хто його забрав він не знає. Від працівників поліції ОСОБА_5 стало відомо, що його мобільний телефон викрав ОСОБА_4 та в подальшому продав за кошти на суму 500 гривень. Будь-яких претензій з приводу вчиненого злочину ОСОБА_5 до обвинуваченого не має, так як викрадений телефон йому було повернуто працівниками поліції, просив ОСОБА_4 суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини в інкримінованому йому злочині, його винуватість у вчиненому підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та встановленими під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, зокрема, заявою ОСОБА_6 від 23 січня 2021 року (а.с. 18), якою підтверджується, що ОСОБА_6 23 січня 2021 року було надано слідчому для долучення до кримінального провадження як речового доказу мобільний телефон „Номтом НТ17 (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), який був викрадений ОСОБА_4 14 серпня 2020 року у ОСОБА_5 ; висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-21/645-ТВ від 27 січня 2021 року (а.с. 24-28), з якого встановлено вартість мобільного телефону „Номтом НТ17 (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), який належав ОСОБА_5 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 січня 2021 року (а.с. 6), яким підтверджується, що 14 серпня 2020 року невідома особа, шляхом вільного доступу, таємно викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон „Номтом НТ17, який останній залишив для зарядки батареї в квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді зазначеного кримінального провадження виходить із висунутогоОСОБА_4 обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вчинив таємне викрадення майна ОСОБА_5 на суму 1033 гривень 33 копійки, повторно.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: посередню характеристику за місцем проживання, що він ніде не працює, в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів, є раніше судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 вмінено обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину повторно. Суд вважає, що вказана обставина, що обтяжує покарання, підлягає виключенню з обвинувачення ОСОБА_4 , як зайве пред`явлена, так як вона є кваліфікуючою ознакою вчиненого обвинуваченим злочину.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, які викладені вище, а також те, що потерпілий ОСОБА_5 не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_4 в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів, однак належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпечність, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами можливе лише при ізоляції його від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі реально, міру запобіжного заходу відносно нього до вступу вироку в законну силу слід обрати у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Виходячи з вищевикладеного, з обвинуваченогоОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з проведенням по кримінальному провадженню судової експертизи.
Речовий доказ: мобільний телефон „Номтом НТ17 слід передати власнику ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 118, 122, 124, 126, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 1 червня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) в доход держави 653 (шістсот п?ятдесят три) гривень 80 копійок судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речовий доказ: мобільний телефон „Номтом НТ17 - передати власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1