Справа № 756/3204/21
Провадження № 1-кс/756/594/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000048 від 06.03.2019.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13.02.2018, у невстановлений час, особа, яка представилася ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , не маючи на меті виконання договірних зобов`язань, шахрайським шляхом, незаконно заволоділа належним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортним засобом автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шассі, рами) НОМЕР_2 , синього кольору, завдавши великої матеріальної шкоди потерпілому.

Відповідно до відповіді Головного сервісного центру МВС України, 07.03.2019 відбулась перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу (суб`єкт господарювання) в ТСЦ 0744, д.н.з. НОМЕР_3 , власник ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 13.03.2019 перереєстрація транспортного засобу на нового власника по договору, укладеному в ТСЦ 8046, д.н.з. НОМЕР_4 , власник ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з висновком експерта від 18.11.2020 за результатами проведення призначеної почеркознавчої експертизи, підпис від імені ОСОБА_6 у стовбці «КОМІТЕНТ» графі «(прізвище, ініціали, підпис уповноваженої особи)» у договорі комісії № 1155.03.2019 від 07.03.2019 виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою з наслідуванням його підпису. Підпис від імені ОСОБА_6 у стовбці «Комітент (довірена особа)» графі « ОСОБА_9 » у акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № НОМЕР_5 від 07.03.2019 виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою з наслідуванням його підпису.

Постановою слідчого від 20.11.2020 автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова (шассі, рами) НОМЕР_2 , синього кольору, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000048 від 06.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також, з метою недопущення втрати речових доказів, приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вищевказаного автомобіля виникла потреба у накладенні арешту на майно у вигляді заборони користування, розпорядження та відчуження.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення якого повідомлялись належним чином, при цьому, слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, вимоги клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення якого повідомлявся належним чином, при цьому, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Ураховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами.

Дослідивши клопотання та документи подані в його обґрунтування, слідчий суддя встановив наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частини 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 20 листопада 2020 року автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Pajero», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова (шассі, рами) НОМЕР_2 , синього кольору, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000048 від 06.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

З урахуванням того, що слідчий та прокурор своїм клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова (шассі, рами) НОМЕР_2 , синього кольору, є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000048 від 06.03.2019, з метою забезпечення збереження речових доказів, на підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт зазначеного майна.

Керуючись статтями 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова (шассі, рами) НОМЕР_2 , синього кольору, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного автомобіля.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1