ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 641/5880/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/2007/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , яка взяла захист своїх інтересів на себе, тобто погодилась розглядати справу без захисника, без участі потерпілої ОСОБА_8 , належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора та обвинуваченої на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 03 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Гюстров Німеччина, росіянку, громадянку України, пенсіонерку, не одружену, що має неповну вищу освіту, зареєстровану та фактично мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи № 6/1597СЕ-20 від 10 07 2020 у розмірі 653,80 грн.
Скасовано арешт, накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 07 2020 року.
Долю речових доказів визначено відповідно до ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 02 07 2020 року о 18-53 годині, ОСОБА_7 , прийшла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: Харків, проспект Гагаріна, 167, та у приміщенні вказаного магазину підійшла до скриньок для зберігання речей, куди поклала свої речі та пішла до магазину за покупками. Повернувшись до скриньки для зберігання речей ОСОБА_7 відчинила її, коли діставала свої речі з неї побачила у відкритій скриньці дитячий рюкзак торгової марки «Minecraft» з мобільним телефоном торгової марки «Samsung GalaxyJ5», що належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого у неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.
В той же день, а саме 02 07 2020 року о 19-00 годині, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, взяла зі скриньки дитячий рюкзак торгової марки «Minecraft», (який не є матеріальною цінністю) з мобільним телефоном торгової марки «Samsung GalaxyJ5 Duos (2016) (SM-J510H/DS)», вартістю 1 366 гривні 33 копійки, що належать ОСОБА_8 , які поклала до свого пакету.
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 , покинула місце вчинення кримінального правопорушення - проступку та розпорядилася ним на свій розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 , майнову шкоду на суму 1 366 гривні 33 копійки.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій, наголошуючи на тому, що вона є пенсіонеркою, має тяжку хворобу та здійснює догляд за матір`ю похилого віку, вказує, на відсутність можливості сплатити суму призначеного їй вироком штрафу, у зв`язку з чим просить про зміну вироку в частині призначеного покарання.

Вказаний вирок було оскаржено також прокурором у кримінальному провадженні, проте до початку розгляду справи останній відмовився від своїх апеляційних вимог, надавши письмову заяву.

Позиції учасників апеляційного провадження.

У судовому засіданні обвинувачена просила про задоволення її апеляційної скарги у повному обсязі.

Прокурор не вбачала підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим.

Потерпіла по справі про дату та час розгляду апеляційної скарги була повідомлена належним чином, проте у судове засідання не з`явилася. Будь-яких клопотань або заяв, які б перешкоджали розгляду справи, до апеляційного суду не надавала.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченої, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, фактичні обставини його вчинення в апеляційній скарзі не оспорюються, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Колегія суддів погоджується з обвинуваченням ОСОБА_7 та правильністю кваліфікації її дій за ч.1 ст.185 КК України.

Що стосується апеляційних вимог обвинуваченої, то колегія суддів вважає, що її твердження про несправедливість призначеного покарання ґрунтуються на законі та матеріалах справи, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції підлягає зміні саме в цій частині через невідповідність призначеного покарання.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із змісту вироку, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального проступку, особу ОСОБА_7 , яка раніше не судима, свою вину визнала повністю, є пенсіонеркою, має постійне місце проживання, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, мешкає разом з матір`ю пенсіонеркою.

Обставиною, яка в силу ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції визнав щире каяття у вчиненому.

При цьому, обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Навівши зазначені обставини суд визначив обвинуваченій покарання в межах санкції інкримінованої їй статті, а саме у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Між тим, під час розгляду апеляційної скарги колегією судді встановлено ще декілька відомих обставин, які не можна знехтувати при призначенні обвинуваченій покарання та які належить визнати такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме: активне сприяння встановленню істини в суді, відшкодування заподіяної шкоди, хронічне захворювання обвинуваченої (а.с. 108) та її тяжке матеріальне становище (а.с. 107).

Згідно статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

За таких обставин, враховуючи сукупність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 та відсутність таких обставин, які б його обтяжували, колегія суддів вважає за можливе застосувати положення статті 69 КК України та змінивши вирок суду першої інстанції, призначити обвинуваченій більш м`яке покарання у виді штрафу у розмірі 750 (сімсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 03 2021 року щодо ОСОБА_7 , - змінити.

Апеляційну скаргу обвинуваченої, - задовольнити.

На підставі ч.1 ст. 66 КК України, визнати додатковими обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 :

-активне сприяння встановленню істини в суді;

-відшкодування заподіяної шкоди;

-хронічне захворювання обвинуваченої;

-тяжке матеріальне становище обвинуваченої.

На підставі ч.1 ст. 69 КК України пом`якшити призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання із штрафу в розмірі 1700 грн., знизивши його до штрафу у розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4