Провадження №11-кп/801/994/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 11.02.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000532, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2021, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскацій майна.
Відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 щодо відшкодування їй ОСОБА_7 матеріальної шкоди та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 6604 (шість тисяч шістсот чотири) грн 70 коп, як відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп, як відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 10.02.2013 о 21:30 год вступивши у попередню змову з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами чоловічої статті, що була направлена на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись у подвір`ї біля будинку №106, що по вул. Київська, у м. Вінниці, помітили біля одного з під`їздів даного будинку легковий автомобіль марки «Daewoo Nexia», білого кольору, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-авто товарознавчої експертизи №25 від 01.03.2013 року, складає 46 280 грн 00 коп.
Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, двоє невстановлених досудовим розслідуванням особи чоловічої статі, маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння вищезазначеним транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, підійшли до автомобіля, марки «Daewoo Nexia», білого кольору, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_10 тим часом, з метою усунення перешкод та сприянню вчиненню кримінального правопорушення, зайшов в під`їзд будинку біля якого знаходився автомобіль, та спостерігав за перехожими громадянами, які б могли помітити їхні злочинні діяння та будь-яким способом завадити вчиненню кримінального правопорушення, тим самим підвищував вірогідність досягнення бажаного кінцевого результату та полегшував вчинення кримінального правопорушення своїм співучасникам.
У подальшому двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб чоловічої статі, непомітно для оточуючих, проникли до приміщення салону автомобіля, де одна особа сіла за кермо та невстановленим слідством способом увімкнула двигун та автоматичну коробку передач та рушила з місця. Тобто незаконно, без дозволу власника, заволоділа транспортним засобом, а саме: автомобілем, марки «Daewoo Nexia», білого кольору, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 та в подальшому на вищевказаному автомобілі невстановлені слідством особи разом з ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, чим завдали останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2021 в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_12 та стягнення процесуальних витрат. Апелянт посилається на відсутність підстав для стягнення з нього коштів.
Посилається на те, що він не нищив майно потерпілої ОСОБА_12 , вказує на двох інших осіб, які перебували в автомобілі на час вчинення злочину, а тому і не повинен нести перед нею ні матеріалу ні моральну відповідальність.
Також апелянт вважає, що витрати на залучення експертів у справі мають бути віднесені на рахунок держави відповідно до ч. 1 ст. 122 КПК України, оскільки експертизи були замовлені стороною обвинувачення.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України не оспорюється в апеляційній скарзі.
Що стосується аргументів обвинуваченого про безпідставне стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілої, то вони є неспроможними.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», відповідно до якого, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд керується відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Приймаючи рішення про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілої суд першої інстанції врахував вимоги закону та постановив обґрунтоване рішення в даній частині.
В підтвердження суми матеріальної шкоди потерпілою ОСОБА_9 було надано копію висновку експерта №25 від 01.03.2013, яким визначено ринкову вартість автомобіля «Daewoo Nexia», 2008 року випуску, розпорядження про виплату страхового відшкодування, згідно якого ОСОБА_9 перераховане страхове відшкодування в розмірі 39 675 грн 28 коп, страховий акт №ЦРКА-1123 від 27.03.2013, договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 22.10.2012.
В обґрунтування моральної шкоди потерпіла ОСОБА_9 зазначила, що вчиненим ОСОБА_7 кримінальним правопорушенням їй була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що вона на праві власності мала автомобіль, який був знищений, в зв`язку з чим вона не мала можливості використовувати його для роботи та не могла ним користуватись у власних цілях, чим були порушені звичайні життєві зв`язки та звичайний режим життя.
Зважаючи, що саме внаслідок неправомірних дій обвинуваченого завдана шкода потерпілій, суд обґрунтовано задовольнив вимоги позову з врахуванням обставин справи, вимоги розумності та справедливості та із зазначенням у вироку відповідних мотивів прийнятого рішення.
Посилання обвинуваченого, що в автомобілі було двоє осіб, а тому його вини в знищені майна потерпілої немає, апеляційний суд відкидає як надумані, адже саме з цими особами, провадження щодо яких виділено в окреме провадження, обвинувачений вступив в попередню змову на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілої і саме внаслідок їх дій останній спричинена шкода.
При цьому слід мати на увазі, що відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», якщо матеріальну шкоду заподіяно підсудним спільно з іншою особою, справу щодо якої виділено в окреме провадження, суд покладає обов`язок по відшкодуванню шкоди у повному розмірі на підсудного. При винесенні в наступному обвинувального вироку щодо особи, справу про яку було виділено в окреме провадження, суд вправі покласти на неї обов`язок відшкодувати шкоду солідарно з раніше засудженим.
Також суд відкидає доводи обвинуваченого щодо безпідставного стягнення з нього процесуальних витрат.
Відповідно до ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду про, що згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України зазначається у резолютивній частині вироку.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні слідчим залучався експерт і витрати за проведення судових експертиз складають 1126,44 грн.
Вказані кошти судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягнуто з обвинуваченого.
Посилання ОСОБА_7 на необґрунтоване стягнення з нього даних коштів є наслідком неправильного трактування ним процесуального закону, а саме ч. 1 ст. 122 КПК України, адже саме на момент залучення експерта витрати несе сторона кримінального провадження, яка ініціювала дану дію. Постановляючи остаточне рішення у справі, суд зобов`язаний вирішити питання про відшкодування даних витрат в залежності від прийнятого рішення: обвинувального вироку, виправдувального вироку, закриття провадження, тощо.
Доводи обвинуваченого не знайшли свого підтвердженні під час апеляційного перегляду кримінального провадження. Переконливих аргументів, які би ставили під сумнів наведені висновки суду першої інстанції, або вказували б на порушення загальних засад, в апеляцій скарзі не міститься.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би підставами для скасування оскаржуваного вироку, при розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції не встановлено.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2021 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4