Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/186/16-к
номер провадження 1-кп/695/3/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
та захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання захисника про закриття кримінального провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.,ч. 1, 2 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000537 від 15.05.2015 відносно ОСОБА_4 , що підозрюється у вчинення суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , в діях останнього вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке полягає в тому, що він в ніч на 30 квітня 2015 року, перебуваючи по вул. Ніколаєва в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 110 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 352 грн. 20 коп.
Він же, повторно, 7 травня 2015 року перебуваючи по вул. Матросова в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 50 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 127 грн. 31 коп.
Він же, повторно,в ніч на 7 травня 2015 року, перебуваючи по вул. Відродження в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 90 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 229 грн. 18 коп.
Він же, повторно, ніч на 12 травня 2015 року перебуваючи по вул. Канівська в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 150 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 517 грн.50 коп.
Він же, повторно, в ніч на 20 травня 2015 року перебуваючи по вул. Тургеньєва в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 380 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 1227 грн. 87 коп.
Він же, повторно, в ніч на 22 травня 2015 року, перебуваючи по вул. Котляревського в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно; з`метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 300 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 1035 грн. 00 коп.
Він же, повторно, в ніч на 22 травня 2015 року перебуваючи по вул. Медведовського в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 100 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 345 грн.00 коп.
Він же, повторно, в ніч на 25 травня 2015 року перебуваючи по вул. Піддубного в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 150 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому`матеріальних збитків на загальну суму 517 грн.00 коп.
Він же, повторно, в ніч на 25 травня 2015 року перебуваючи по вул. Відродження в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 50 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 172 грн.50 коп.
Він же, повторно, в ніч на 12 червня 2015 року перебуваючи по вул. Піддубного в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 350 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 1210 грн.65 коп.
Він же, повторно, в ніч на 17 червня 2015 року перебуваючи по вул. Ніколаєва в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 420 метрів, кабелю ТИП 10x2x0,4 100 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 1760 грн. 98 коп.
Він же, повторно, в ніч на 17 червня 2015 року перебуваючи по вул. Відродження в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 50 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 172 грн. 95 коп.
Він же, повторно, в ніч на 17 червня 2015 року перебуваючи по вул. Саксаганського в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРППМ 1x2x0,9 довжиною 350 метрів, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 1210 грн. 65 коп.
Він же, повторно, в ніч на 20 червня 2015 року перебуваючи по вул. Островського в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРІЛІМ 1x2x0,9, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 778 грн. 27 коп.
Він же, повторно, в ніч на 20 червня 2015 року перебуваючи по вул. П. Мирного в м. Золотоноша шляхом вільного доступу таємно, умисно, з метою власного збагачення здійснив крадіжку телефонного проводу ПРІЛІМ 1x2x0,9, спричинивши ЧФ ПАТ «Укртелекому» матеріальних збитків на загальну суму 345 грн. 90 коп., після чого був затриманий працівниками міліції на місці вчиненні злочину.
В ході розгляду матеріалів даної справи, захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у зв`язку із закінченням строків давності, яке мотивовано тим, що із часу вчинення ОСОБА_4 зазначених суспільно-небезпечних діянь минуло більше п`яти років, а оскільки такі діяння мають ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, що відноситься до нетяжких злочинів, то кримінальне провадження повинне бути закритим у зв`язку із закінченням строків давності встановлених нормами чинного законодавства.
У судовому засідання захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 на задоволенні свого клопотання про закриття кримінального провадження наполягав та вказував на неможливість подальшого розгляду справи у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор у судовому засіданні стосовно клопотання захисника про закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності не заперечував.
Представник ЧФ ПАТ «Укртелекому» для розгляду справи не з`явився, однак направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявлених цивільних позовів наполягав.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 92 КПК України визначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Нормами ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;
3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.
При цьому суд враховує, що із змісту ст. 92 КПК України вбачається, що примусові заходи медичного характеру застосовуються до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З положень ст.,ст. 511,512 КПК України слідує, що судовий розгляд клопотання прокурора, або клопотання слідчого затвердженого прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру, завершується постановлениям ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які (ч. 1ст. 513 КПК України).
Статтею 94 КК України визначено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання.
Отже, суд приймаючи рішення щодо примусового заходу медичного характеру посилається на досліджені докази.
Разом із тим Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17 звернуто увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Із аналізу норм чинного законодавства вбачається, що строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності будь-якого виду, незалежно від того на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
Також згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Судом встановлено, що останній епізод кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню було вчинено ще 20.06.2015 року, від явки до органів слідства, прокурора та суду ОСОБА_4 не ухилявся та не переховувався, тобто відсутні обставини, що переривають чи зупиняють перебіг строків давності, які встановлені ч.,ч. 2-4 ст. 49 КК України.
Отже, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення до кримінальної відповідальності закінчився.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду, за змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.
У зв"язку з цим суд вважає клопотання захисника обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно нього.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд зазначає наступне:
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством судові витрати покладаються тільки на засуджених, а покладення судових витрат на осіб, які були звільнені судом від кримінальної відповідальності, щодо яких не ухвалювався обвинувальний вирок суду, кримінальним процесуальним законом не передбачено.
А тому, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-трасологічних експертиз в розмірі 7616 грн. 22коп., на підставі ст.,ст. 122, 124, 126 КПК України, підлягають компенсації за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертній установі з Державного бюджету України.
Що стосується заявлених у даному кримінальному провадженні цивільних позовів, то суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.
З огляду на вищевказане, цивільні позови у кримінальному провадженні слід залишити без розгляду та роз`яснити цивільним позивачам право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.
На підставі зазначеного та керуючись ст. 49 КК України, ст.,ст. 284, 285-286, 288, 372, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.,ч. 1, 2 ст.185 КК України - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст.185 КК України на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0000537 стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, закрити.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-трасологічних експертиз в сумі 7616 грн. 22 коп. компенсувати за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертній установі з Державного бюджету України.
Цивільний позов залищити без розгляду.
Речові докази: кепка чоловіча червоного кольору, велосипед «Ардіс», граблі, ножиці по металу, шість мотків телефонного кабелю, ботинки чоловічі повернути законним володільцям; сліди роз`єднання кабелю, сліди горіння, гіпсовий зліпок - знищити; диск з відеозаписом надання пояснення ОСОБА_4 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду області протягом семи діб.
Суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено 09 квітня 2021 року о 14 год. 50 хв.