Справа № 132/506/21
Провадження №1-кп/132/200/21
Вирок
Іменем України

24.05.2021 м. Калинівка
Калинівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівці кримінальне провадження, внесене 31.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саїнка Чернівецького району, Вінницької області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого штукарником-плиточником ТОВ «Торговий дім «Оріон» м. Вінниця, проходив військову за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , перебував на посаді механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки ремонтного взводу, учасника бойових дій, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
08.07.2020 ОСОБА_3 призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 та уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
20.07.2020 старший солдат ОСОБА_3 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 (три) роки.
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.07.2020 №169 старшого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки ремонтного взводу, ВОС-738256А
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Згідно з вимогами п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
17.03.2014 Указом в.о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію», на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.
Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_3 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України.
Відповідно до ст.ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказом командира військової частини НОМЕР_1 встановлено розпорядок дня військової частини, в якому визначено, що о 09 год 00 хв у офіцерського, рядового і сержантського складу контрактної служби починається ранковий огляд та о 18 год 00 хв. завершується робочий день.
У порушення вищевказаних вимог, солдат ОСОБА_3 вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді водія-механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки ремонтного взводу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні «старший солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, 10.08.2020 о 09 год.00 хв., діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився в розташування військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та до 28.10.2020 ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби. 28.10.2020 старшого солдата ОСОБА_3 звільнено з військової служби в запас та виключено зі списків особового складу частини.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину, за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Надав показання, які співвідносяться з обставинами вчинення кримінального правопорушення щодо дати, часу, місця, способу вчинення злочину. Пояснив, що з приводу отриманої під час вихідних побутової травми, з 10.08.2020 перебував у госпіталі, звідки був виписаний 15 чи 16 серпня, більш точної дати не пам`ятає. Про виписку з госпіталя не повідомив командування військової частини та без їхнього дозволу поїхав додому. Так вийшло, що мати в цей час хворіла, тому залишився біля неї. Думав повертатися на службу, але йому стало страшно, так як не знав, що йому за це буде. Потім, вже у жовтні йому у військкоматі повідомили, що його звільнено з військової служби, на яку він так і не повернувся. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.
Показання ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
З довідки- характеристики, виданої виконавчим комітетом Саїнської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 30.06.2020 №276 видно, що ОСОБА_3 в громадських місцях веде себе задовільно, скарг від жителів села на нього не надходило, на даний час претензій від виконкому сільської ради до нього не має (а.с. 36).
Відповідно до довідки №1730/27/01-2020 від 16.10.2020 за результатами перевірки по автоматизованих обліках інформаційно-телекомунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України ОСОБА_3 в період часу з 10.08.2020 по 16.10.2020 до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 41).
Відповідно до довідки КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» від 25.01.2021 №207 ОСОБА_3 на диспансерному наркологічному обліку даного закладу не перебуває, з 10.08.2020 по 25.01.2021 в заклад не доставлявся (а.с. 43).
Згідно з довідкою КНП «Чернівецька ЦРЛ Чернівецької районної ради» від 08.10.2020 №807 ОСОБА_3 на диспансерному обліку в лікаря нарколога, лікаря психіатра, лікаря фтизіатра не перебуває (а.с. 39).
Згідно з довідкою КП «Калинівська ЦРЛ Калинівської районної ради Вінницької області» від 08.10.2020 №02-04-1397 ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебуває, за медичною допомогою за період з 10.08.2020 не звертався (а.с. 38).
З вимоги про судимість від 30.09.2020 за вих. № 3117/13/14-01-03 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (а.с.42).
Заслухавши пояснення обвинуваченого, дослідивши визначений судом обсяг доказів, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину доказана і його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
При вирішенні питання щодо обрання покарання ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений повно та послідовно повідомив обставини вчиненого ним діяння. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить і факт того, що ОСОБА_3 має статус учасника бойових дій, що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 26.08.2016 (а.с.37).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем колишньої служби та проживання характеризується посередньо, неодружений, має постійне місце реєстрації та проживання, за наявності пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, наявності статусу учасника бойових дій, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у межах санкції цієї статті.
З урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, за наявності кількох пом`якшуючих покарання обставин, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства, та призначає покарання у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 4 ст. 407 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з мінімальним строком, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом пробації за місцем проживання, роботи, або навчання засудженого.
Цивільний позов не заявлявся, речові докази, судові витрати по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 368, 370-374КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1