Справа №359/3188/21
Провадження №1-кп/359/429/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 червня 2021 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , -
у скоєнні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , для передачі наркотичних засобів в місця позбавлення волі 23.02.2021 року у невстановлений час отримав від невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який знаходився у картонній пачці та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), який знаходився у восьми полімерних згортках, які були обмотані синьою клейкою стрічкою. Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений канабіс та наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) з метою збуту у місця позбавлення волі. Після цього, ОСОБА_4 поклав зазначений згорток до лівої зовнішньої кишені своєї куртки, тим самим почавши незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) з метою збуту у місця позбавлення волі.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений канабіс та наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) у місця позбавлення волі, 23.02.2021 року близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в оглядовій зоні КПП по пропуску транспорту на територію виправної колонії, після роз`яснення працівником установи перед входом в охоронювану зону установи з переліком предметів та речовин заборонених для передачі засудженим, провіз на керованому ним автомобілі вказаний згорток із прихованням зазначених наркотичних засобів від працівників ДУ «Бориспільська виправна колонія № 119», з метою збуту у місця позбавлення волі.
Однак, після того як ОСОБА_4 в`їхав на автомобілі «Орel СОМВО», реєстраційний номер НОМЕР_2 па територію охоронюваної зони, останнього зупинили з метою додаткової перевірки оперативні працівники ДУ «Бориспільська виправна колонія №119».
В подальшому, в ході проведення слідчим, в присутності двох понятих, перевірки особистих речей ОСОБА_4 , у останнього в лівій зовнішній кишені куртки, в яку останній був одягнений, виявлено та вилучено згорток, який обмотаний синьою клейкою стрічкою в серединні якого знаходились: картонна коробка з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору та вісім полімерних згортків з кристалоподібними речовинами білого кольору в середині.
Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу в перерахунку па суху речовину становить 8,44 г.
Канабіс згідно «Списку № 1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 16.05.2000 року № 770, - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.
Метадон (фенадон) згідно «Списку №1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, - є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, та наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон (фенадон), з метою їх збуту у місця позбавлення волі, тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 307 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, його захисника та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, часу скоєння злочину, мети вчиненого злочину, наявності умислу та кількості та виду наркотичної речовини, тощо).
В судовому засіданні, з цього приводу, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, і він вже це зробив, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Вказав, що намагався вчинити збут наркотичного засобу за проханням особи засудженого не розуміючи наслідків своїх дій, крім того, йому не було відомо, що саме йому надали для передачі, однак він розумів, що поступає протиправно та незаконно. Дані дії вчиняв без будь-якої винагороди. Станом на 09.06.2021 року він офіційно не працевлаштований та отримує мінливий дохід, змінив своє відношення до скоєного остаточно.
Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, повідомив, що дійсно в кінці лютого 2021 року він, на прохання одного із засуджених, який мав у своєму розпорядженні його номер телефону, оскільки він працював в ТОВ «Стар Пак Преміум» та заїжджав на території Бориспільської виправної колонії, зупинився біля станції метро «Бориспільська» де до його автомобіля підійшла невідома раніше особа та передала згорток не повідомивши нічого поклавши його на пасажирське сидіння. Далі в ході руху до колонії він переклав указаний згорток до кишені куртки та вподальшому проїхав з ним до охоронюваної території колонії в с. Мартусівка Бориспільського району, де його і було затримано, а при поверховому огляді виявлено даний згорток. При його розпакуванні він зрозумів, що там були наркотичні засоби. Вагу, кількість та вид наркотичного засобу, а саме що то був канабіс та метадон, він не оспорює та ці обставини визнає.
Просив, врахувати щире його каяття, наявність родини та неповнолітньої дитини, невчинення ним будь-яких незаконних та протиправних дій раніше, а злочин ним вчинено у зв`язку з нерозумінням тяжкості вчиненого на той момент діяння. Раніше він ніколи не здійснював збуту наркотичних засобів, не вживав і не вживає їх особисто, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
У цьому зв`язку у суду не виникло сумніву в істинності та правдивості показів обвинуваченого, а тому суд має можливість прийняти рішення про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення з урахуванням показів останнього.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого, речові докази у кримінальному провадженні та процесуальні витрати.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.
Зміни обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за указаним кримінальним законом.
Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті. Доказів зворотньому в суді не здобуто.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання останньому відповідного покарання, яке, на думку суду, узгоджується та відповідає ст.ст. 65-70 КК України, а також меті покарання особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Так, санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому вчинений обвинуваченим злочини, згідно ст. 12 КК України, є тяжким.
ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності. Суд враховує, що обтяжуючих відповідальність обставин, визначених ст. 67 КК України, органами досудового слідства та судом не встановлено.
Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин, суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органу досудового слідства в розкритті злочину, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження.
Суд звертає увагу на суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим злочину, а саме, що останній пов`язаний з обігом наркотичних засобів та їх безпосереднім розповсюдженням на території виправної колонії, який до того ж є тяжким.
В той же час, ОСОБА_4 одружений, є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , 2011 року народження, має міцні соціальні зв`язки, є тимчасово офіційно не працевлаштованим у зв`язку зі звільненням з попереднього місяця роботи в ТОВ «Стар Пак Преміум», та отримує мінливий дохід. За місцем проживання та попередньої роботи обвинувачений характеризується позитивно.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за збут наркотичних засобів не притягався, та намагався здійснити передачу невеликої кількості наркотичного засобу, при цьому не знаючи про вміст пакування, а лише допускаючи, що там є заборонені для передачі засудженим речі. Зазначені обставини прокурором під сумнів не поставлені, а тому суд їх також враховує при прийнятті рішення щодо тяжкості обрання покарання ОСОБА_4 , та на підставі ч.2 ст. 69 КК України відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та його відношення до скоєного, та підстави для визначення самого виду покарання.
Зважаючи на викладене суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з реальним відбуванням покарання із застосуванням положень ст.ст. 69, 70 КК України.
Таким чином, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 307 КК України нижче від найнижчої межі із застосуванням положень ст. 69 КК України та ст. 75, 76 КК України та встановленням іспитового строку для контролю поведінки ОСОБА_4 .
За змістом ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.
У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).
У відповідності до ч. 3 ст. 65 КК підстави призначення більш м`якого покарання визначено ст. 69 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
До обставин, що пом`якшують покарання, належать згадані в ч. 1 ст. 66 КК України і визнані судом такими на підставі ч. 2 цієї статті.
Згідно медичних довідок ОСОБА_4 примусового лікування не потребує, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Кримінальне правопорушення скоєне ним суспільно небезпечним способом, проте тяжкі наслідки відсутні, будь якої шкоди громадянам або суспільним інтересам не завдано, у зв`язку з припиненням дій обвинуваченого.
Таким чином, законодавець дав право у виняткових випадках, з огляду на індивідуальні особливості вчиненого правопорушення та особу винуватого, призначити більш м`яке покарання.
В силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також знаходження на утриманні неповнолітньої дитини, позитивну характеристику обвинуваченого, його відношення до скоєного. Відсутність будь-яких тяжких/нетяжких наслідків, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, ніж передбачене санкцією ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, а саме у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, оскільки судом також не встановлено, що ОСОБА_4 намагався збути наркотичний засіб за грошову винагороду чи кошти.
Крім того, у відповідності до ст. 77 КК України, на думку суду, конфіскація, як додаткових вид покарання не застосовується в разі висновку про необхідність призначення покарання з іспитовим строком.
Крім того, на думку суду до обвинуваченого у цьому зв`язку можливо застосувати звільнення від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки на підставі ст. 75 КК України, та визначенням обов`язку згідно ст. 76 КК України, передбачених частиною першою та пунктом 2 частини другої указаної статті.
Дана міра покарання відносно обвинуваченого, в даному випадку, з урахуванням його відношення до скоєного, на думку суду, є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та особу обвинуваченого, його матеріальне становище, сімейний стан тощо.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні у виді витрат на залучення та проведення експертиз в розмірі 1307 грн. 60 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено. Заходи забезпечення кримінального провадження також не здійснювались.
На підставі викладеного та керуючись ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст. 65-76, 307 КК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, та призначити, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 3 (три) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази у справі, після набрання вироком суду законної сили, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) вагою 0,590 г; сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) масою 0,374 г; особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс масою 8,44 г, - передані до камери зберігання речових доказів Бориспільського РУП ГУ НП у Київській області, - знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1