ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000711 від 29.05.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Офірна Фастівського району Київської області, громадянин України, з середньою освітою, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні немає, не є інвалідом, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.06.1989 Фастівським міським судом Київської області за ст.ст. 81 ч. 4, 17, 81, ч. 3 ст. 42 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
- 31.03.1994 Харківським районним судом м. Києва за ст.ст. 81 ч. 4, 17, 81, ч. 3 ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років;
- 09.08.2000 Фастівським районним судом Київської області за ст.ст. 140 ч. 3, 17, 140 ч. 3, 196-1 ч. 2, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років;
- 11.06.2008 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч. 2, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений 15.03.2012 по відбуттю строку покарання;
- 18.09.2017 Іллічівським міським судом Одеської області ухвалено вирок за яким ОСОБА_4 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдано у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим (вирок станом на 28.05.2020 законної сили не набрав),
у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2020 близько 23 год. 00 хв, ОСОБА_4 перебуваючи разом з своїм знайомим П. (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 , вирішив незаконно збагатитись за рахунок викрадення чужого майна з вказаного домоволодіння.
Відразу після цього, реалізовуючи свій спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 за попередньою змовою з П. (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження), діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, зайшли через отвір в пошкодженій огорожі на подвір`я, підійшли до сарайного приміщення, де ОСОБА_4 за допомогою металевої фомки, яку приніс із собою, зірвав навісний замок з вхідних дверей, після чого ОСОБА_7 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) та ОСОБА_4 проникли до вказаного сарайного приміщення, звідки таємно викрали належне ОСОБА_6 наступне майно: металевий газовий балон на 50 л вартістю 333, 33 грн, саморобний зварювальний апарат вартістю 2300,00 грн, бензокосу «Патріот-535» вартістю 2716,00 грн, ручний помповий оприскувач «Pressure Sprayer 10L Forte ОП-10» вартістю 405.0 грн, велосипед «Україна» вартістю 683,33 грн, шість сталевих труб довжиною по 2 м вартістю 62,00 грн за одну, на загальну суму 372,00 грн.
У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 6809,66 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що він 31.03.2020 близько 23 год., разом з своїм знайомим ОСОБА_8 , після спільного вживання алкогольних напоїв, зайшли на подвір`я, підійшли до сарайного приміщення, де він за допомогою металевої фомки(гвоздодера), яку приніс із собою, зірвав навісний замок з вхідних дверей, після чого вони разом зашли до сараю, звідки викрали газовий балон, зварювальний апарат, бензокосу, оприскувач, велосипед «Україна», шість сталевих труб. Після чого перевезли викрадене майно. ОСОБА_8 сховав майно на сусідньому від себе подвір`ї . У вчиненому щиро розкаявся.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , його захиснка адвоката ОСОБА_5 , та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше судимий, зокрема за вчинення умисних корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких умисних корисливих злочинів, обставини, вчинення кримінального правопорушення, а саме вчинення одного епізоду крадіжки у співучасті, позицію потерпілого ОСОБА_6 , який не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням призначеного судом покарання запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 слід скасувати.
Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за висновком експертизи: № 13-1/949 від 14.05.2020, сума процесуальних витрат становить 653 грн. 80 коп.
Оскільки ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину за попередньою змовою з іншою особою, матеріали щодо якої виділено у окреме провадження, відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 половину вказаних судових витрат.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 124, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 05.03.2021.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Ѕ процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № 13-1/949 від 14.05.2020 в сумі 326 (триста двадцять шість) грн. 90 коп.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_9 -Тьолушкіна