Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2464/21
Провадження № 1-кс/723/3175/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 року

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду
Чернівецької області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна.

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Сторожинецького районного суду з клопотанням, погодженим прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, посилаючись на те, що 09.06.2021 року близько 21 год. 12 хв. в с. Банилів-Підгірний Чернівецького району зупинений автомобіль марки Камаз н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив лісо деревину в кількості 22 колод без відповідних документів.

Дані обставини підтверджені витягом з кримінального правопорушення № 0000147 від 10.06.2021 року з правовою кваліфікацією ст. 246 ч.1 КК України.

10.06.2021 року транспортний засіб марки Камаз реєстраційний номер НОМЕР_1 та лісо деревина в кількості 22 колод, яка знаходиться на кузові машини визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб марки Камаз реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та лісо деревина в кількості 22 колоди, які знаходяться на кузові машини, які необхідно зберегти, оскільки вони можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Посилаючись на те, що лісо деревина, транспортний засіб Камаз та лісодеревина зазначені вище є, на підставі постанови слідчого речовими доказами, і не накладення арешту може призвести до втрати цих основних речових доказів, оскільки будь-яка особа матиме змогу відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, сховати ці речі, що в свою чергу перешкоджатиме повному об`єктивному дослідженню всіх обставин кримінального провадження, тому необхідно накласти арешт на лісо деревину, транспортний засіб.

В суді слідчий підтримав клопотання, посилаючись на обставин викладені у клопотанні.

Розглянувши клопотання і дослідивши додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно вимог ст. 171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом з тим, статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, ратифікувавши яку 17.07.1997 року Україна визнала не лише право на мирне володіння майном, а визнала обов`язок щодо запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В рішеннях Європейського Суду «Маркс проти Німеччини» та «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» відображено визнання права будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Однак, зазначених вимог закону слідчий не дотримався.

Фабула кримінального правопорушення, яка зазначена у витязі № 0000147 внесеній до ЄРДР 10.06.2021 року про те, що надійшов рапорт від поліцейського СРПП про те, що 09.06.2021 року зупинено транспортний засіб Камаз н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив лісо деревину в кількості 22 колод без відповідних документів. У клопотанні надані документи, а саме: наряд на відпуск деревини №959 від 23.04.2021 року ОСОБА_7 , накладна на відпуск деревини дровяної ФОП ОСОБА_8 від ФОП ОСОБА_7 , товаро -транспортна накладна №10 від 09.06.2021 року. В суді не доведено необхідності арешту лісо деревини.

Щодо вимог про накладення арешту на автомобіль Камаз н/з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 і на якому перевозилася лісодернвина, слідчий суддя, вважає, що ці вимоги є безпідставні і задоволенню не підлягають.

З матеріалів провадження не вбачається, що автомобіль Камаз є предметом злочину і знаходиться у володінні ОСОБА_6 незаконно. Будь-яких даних про те, що ОСОБА_6 причетний до даного кримінального правопорушення, в справі немає, лісодеревину, яка є предметом кримінального правопорушення, свої права не заявляв.

За таких обставин позбавлення права особи користуватись автомобілем, правомірність придбання і володіння якими ніким не оспорюється, та за відсутності відомостей про те, що ОСОБА_6 причетний до даного кримінального правопорушення, в даному випадку призвело б до незаконного позбавлення права особи володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А тому вимоги слідчого про накладення арешту на автомобіль, власником якого є ОСОБА_6 , задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 173 ч.1 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, у клопотанні та поданих матеріалів відсутнє відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
У клопотанні слідчого СВ ВП №1 м. Сторожинець ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області про арешт майна - транспортного засобу марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_6 та лісодеревини в кількості 22 колод відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15.06.2021 року.

Слідчий Суддя Сторожинецького районного суду А. Пташник