ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/692/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 2020 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.07.2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 09.06.2006 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 02.07.2007 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Московського районного суду м. Харкова від 02.02.2015, який був змінений ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16.04.2015, згідно яких ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Московського районного суду м. Харкова від 02.02.2015 року, який був змінений ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16.04.2015 року, у виді одного року позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з дня його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.12.2015 року до 22.12.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що 24 жовтня 2015 року приблизно о 15:25 год. ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу взяв з торгівельної полиці чоловічу куртку синього кольору торгівельної марки «PHILIPP PLEIN», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4815 від 09.12.2015 - 1100 грн. 00 коп., після чого поклав вказану річ до своєї чоловічої сумки та не сплативши за куртку, покинув вищевказаний магазин з викраденим майном, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ФОП « ОСОБА_10 » матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 подали на нього апеляційні скарги.

В своїх апеляційних скаргах:

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , з урахуванням внесених першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 змінених апеляційних доводів та вимоги, просить змінити вирок Київського районного суду м. Харкова від 17.07.2020 року стосовно ОСОБА_7 . Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України. Виключити із мотивувальної та резолютивної частин вироку призначення остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.
Обґрунтовуючи свою апеляційну прокурор зазначає, що оскаржуваним вироком встановлено, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, 24 жовтня 2015 року. Таким чином, відповідно до ст. 49 КК України строки притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України сплинули 24 жовтня 2020 року.
Крім того, прокурор вказує на те, що за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання, на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, положення ст. 71 КК України та призначення остаточного покарання за сукупністю вироків до нього не застосовуються та потребують виключення;

- обвинувачений ОСОБА_7 , який до початку апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення змінив свої апеляційні доводи та вимогу, просить скасувати вирок Київського районного суду м. Харкова від 17.07.2020 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту в редакції змінених апеляційних доводів; доводи прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора в редакції змінених доводів та вважала необхідним звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України; перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
На підставі ч.1 ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності відповідного клопотання та згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин за ч.2 ст.185 КК України 24 жовтня 2015 року, тобто з дня вчинення ОСОБА_7 і до дня апеляційного розгляду пройшло більше 5 років.
Матеріали судового провадження не містять відомостей про те, що обвинувачений протягом цього строку вчинив новий злочин та ухилявся від слідства або суду. Відповідних даних також не надано прокурором і під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.
В своїй апеляційній скарзі, в редакції змінених апеляційних доводів та вимоги, а також в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності і закрити кримінальне провадження.
З огляду на викладене та з урахуванням вимог ч.1 ст.417, п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, належить скасувати оскаржуваний вирок та звільнити ОСОБА_7 від кримінальності відповідальності за ч.2 ст.185 КК України на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого, в редакції змінених апеляційних доводів, задовольняються в повному обсязі, а апеляційна скарга прокурора, з урахуванням внесених до неї змін, підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , в редакції змінених апеляційних доводів, задовольнити частково.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , в редакції змінених апеляційних доводів, задовольнити.
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 2020 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді