Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1612/21

Номер провадження: 1-кс/511/599/21

18.08.2021 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
16 серпня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, згідно якого ОСОБА_3 просить суд скасувати арешт, який був накладений на транспортний засіб марки «HYUNDAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В обгрунтування вказаного клопотання ОСОБА_3 зауважив, що 01 серпня 2021 року слідчим Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області було вилучено транспортний засіб марки «HYUNDAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в подальшому було направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів.
02 серпня 2021 року Роздільнянським районним судом Одеської області на вказаний транспортний засіб було накладено арешт.
Позиція учасників розгляду клопотання.
Власник майна ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, оскільки наразі відносно транспортного засобу не проведені заплановані експертні дослідження.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.
Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000319 внесеного до ЄРДР від 02 серпня 2021 року, за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 лютого 2021 року (справа № 127/21463/19) зазначив, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства.

Під час дослідження матеріалів клопотання, встановлено, що 02 серпня 2021 року слідчим суддею Роздільнянського районного суду Одеської області було задоволено клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 , та накладено арешт на автомобіль ««HYNDAI», моделі H-1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у вигляді заборони відчудження, володіння, користування, розпорядження, з поміщенням на спец майданчик ГУНП в Одеській області.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, а також Єдиного державного реєстру судових рішень, вказана ухвала набрала законної сили 10 серпня 2021 року.

Положення частини першої статті 174 КПК України визначають, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пункт сьомий частини другої статті 131 КПК України визначає, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Диспозиція частини третьої статті 132 КПК україни регламентує, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень статті першої Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При дослідженні матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що арешт на майно накладений у відповідності до норм діючого кримінально процесуального законодавства України, тобто дане позбавлення права відбулось на умовах, передбачених законом, що погоджується з практикою Європейського Суду з прав людини та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі встановлених обставин, а також враховуючи те, що наразі не проведені всі експертні дослідження відносно вказаного транспортного засобу, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_3 не доведено, що в подальшому накладенні арешту на вищевказане майно відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись статтями 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000319 внесеного до ЄРДР від 02 серпня 2021 року, за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1