Справа № 372/90/20
Провадження № 1-кп-47/21
В И Р О К
іменем України

29 березня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001056 від 13.10.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Горохове Кагарлицького району Київської області, громадянки України, українки, з вищою освітою, працюючої бухгалтером в ТОВ «Іст енерджі інженірінг», одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , 12 жовтня 2019 року, близько 11 години 03 хвилин, в світлий час доби за сприятливих погодних умов, сухому асфальтному покритті, керуючи технічно-справним транспортним засобом, автомобілем марки «Mazda», модель «3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася від головної дороги, вулиці Київської, до прилеглої території магазину «Фуршет», що розташований по вулиці Київській, 107, в місті Обухів, Київської області. Проїжджаючи поблизу магазину «П`ятачок», по вулиці Київській в місті Обухів, Київської області водій ОСОБА_8 , в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР України), згідно з яким передбачено, що: п.1.5. ПДР України - «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.2.3. ПДР України «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну»; д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; не стежила за дорожньою обстановкою, не була уважною під час керування транспортним засобом та відповідно не реагувала на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, в порушення вимог пункту 12.3. ПДР України, згідно з яким: п.18.1. ПДР України - «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»; не обрала безпечну швидкість руху керованого нею транспортного засобу, побачивши, що на заїзді до прилеглої території магазину «Фуршет» знаходиться пішохід, який рухається в попутному напрямку, і який під час руху почав зміщуватись з права на ліво відносно її руху, не вжила заходів для зменшення швидкості керованого нею транспортного засобу, в момент виникнення небезпеки не зупинила керований нею транспортний засіб та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який рухався попереду в напрямку до магазину «Фуршет».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , з отриманими тілесними ушкодженнями був доставлений до комунального некомерційного підприємства Обухівської районної ради «Обухівська ЦРЛ».

Відповідно до висновку судомо-медичної експертизи № 213 від 13.12.2019 встановлено, що у ОСОБА_4 , виявлене тілесне ушкодження у вигляді перелому виростка великогомілкової кістки. Виявлене тілесне ушкодження утворились від дії тупого твердого предмета та за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу. Виявлене у ОСОБА_4 тілесне ушкодження могло утворитись за обставин вказаних при ДТП яка мала місце 12.10.2019 року, і може знаходитись в причинному зв`язку з вище вказаною ДТП.

Грубе порушення водієм ОСОБА_7 , вимог пунктів 1.5., 2.3.б), д), 12.3. Правил дорожнього руху України, перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 винною себе у вчиненні вказаного злочину не визнала, та показала, що їхала до 5 км/год., побачила пішохода і хотіла його об`їхати, але відбувся поштовх її авто на пішохода. Порушень Правил дорожнього руху не допускала, залишила місце ДТП, тому що виник затор. Чому не зупинилась не знає, наїзд на пішохода здійснила, коли той вже лежав, але ці дії не були умисними. Шкоду потерпілому не відшкодувала.

Винуватість обвинуваченої у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами потерпілого, експерта, письмовими та речовими доказами.

Потерпілий в судовому засіданні показав суду, що в жовтні 2019 року біля магазину «Фуршет» він йшов по дорозі по лівій стороні до магазину, це була прилегла територія. Автомобіль під керуванням обвинуваченої збив його з ніг та продовжив рух, обвинувачена зникла з місця ДТП не дочекавшись приїзду працівників поліції та швидкої медичної допомоги. Завдану шкоду обвинуваченою не відшкодовано, ходити не міг, оскільки в нього була роздроблена п`ятка. Щодо міри покарання, то просив суд застосувати до обвинуваченого покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Експерт ОСОБА_9 показав, що він підтримує свої висновки № 12-1/2575 від 22.11.2019 року, № 12-1/3022 від 17.12.2019 року, він як експерт проводив автотехнічну експертизу, та прийшов до висновку, що обвинувачена з моменту виникнення небезпеки для її руху мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування, та в її діях вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 ПДР України. Порушень ПДР України в діях пішохода він не вбачає, оскільки останній рухався по прилеглій території.

Винуватість обвинуваченої у вчиненні вказаного кримінального правопорушення також підтверджується поданими суду письмовими і речовими доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.10.2019 року, фототаблицею та схемою до протоколу, де зафіксована проїзна частина, її розміри, розташування автомобіля, місце зіткнення з пішоходом, інше (а.с.71-85);

- висновком експерта № 12-1/2575 від 22.11.2019 року, яким підтверджується те, що на момент огляду автомобіля «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 система рульового керування, робоча гальмівна система, елементи підвіски знаходились в працездатному стані (а.с.90-98);

- висновком експерта № 12-1/3022 від 17.12.2019 року, яким підтверджується те, що в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Mazda», модель «3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинна була керватися вимогами пункуту 12.3 Правил дорожнього руху України; в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Mazda», модель «3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 з моменту виникнення небезпеки для її руху мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , шляхом застосування екстреного гальмування; в діях водія автомобіля «Mazda», модель «3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 ПДР України; в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Mazda», модель «3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (а.с.103-105);

- висновком експерта №213 від 13.12.2019 року, з якого вбачається що у ОСОБА_4 , виявлене тілесне ушкодження у вигляді перелому виростка великогомілкової кістки. Виявлене тілесне ушкодження утворились від дії тупого твердого предмета та за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу. Виявлене у ОСОБА_4 тілесне ушкодження могло утворитись за обставин вказаних при ДТП яка мала місце 12.10.2019 року, і може знаходитись в причинному зв`язку з вище вказаною ДТП (а.с.108);.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.12.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_4 фототаблицею, якими підтверджуються обставини вчинення ДТП та диском переглянутим в судовому засіданні (а.с.109-117);

Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності з врахуванням ч.1 ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину за ч. 1 ст. 286 КК України доведеною повністю, та приходить до висновку про доведеність її винуватості у вчиненні даного злочину, оскільки вона порушила правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, та вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Позиція обвинуваченої щодо невизнання нею своєї вини у вчиненні даного злочину, та те що вона не порушувала правила безпеки дорожнього руху, під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, на думку суду є теж неправдивою, направленою на пом`якшення своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів, показами потерпілого, експерта, письмовими доказами, які є логічними, послідовними, та взаємоузгоджуються між собою.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Пом`якшуючими обставинами покарання згідно ст. 66 КК України суд визнає вчинення злочину жінкою в стані вагітності. Таку пом`якшуючу обставину як щире каяття в судовому засіданні встановлено не було. Обтяжуючих, згідно до ст. 67 КК України, обставин покарання суд в діях обвинуваченої не вбачає.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, тому суд враховуючи те, що обвинувачена раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується по місцю проживання, наявність пом`якшуючої обставини покарання, врахувавши відсутність добровільного відшкодування шкоди, відсутність обтяжуючих обставин покарання, думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченій покарання без ізоляції її від суспільства, а саме у виді покарання, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення тобто до 01 липня 2020 року, виходячи з положень ст.5 КК України, відповідно до якої, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи) у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, та даним про особу обвинуваченої.

Суд також вважає, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, його наслідки, за необхідне застосувати відносно обвинуваченої додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та є грубим порушенням обвинуваченою Правил дорожнього руху, крім того місце роботи обвинуваченої, її характер не пов`язаний із необхідністю керуванням транспортними засобами.

Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 4710, 30 грн.

Речові докази по справі CD-R диск долучений до матеріалів кримінального провадження залишити при справі; транспортний засіб, автомобіль марки «Мазда 3», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити останній; МРТ знімки ОСОБА_4 , які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, повернути потерпілому.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Mazda», модель «3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 22.10.2019 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: