№707/611/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 14.11.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин, а саме:

14 листопада 2020 року близько 12-ої години 30 хвилин, перебуваючи в м. Черкаси Черкаської області, незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, придбав, а саме знайшов на вул. Смілянська в м. Черкаси, на зупинці громадського транспорту неподалік пам`ятника «Літак», поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, зовні схожою на психотропну речовину - «амфетамін», який помістив до кишені власного портмоне, в кишеню верхнього одягу, та залишив зберігати з метою подальшого вживання, без мети збуту.

14 листопада 2020 року близько 13-ої години 30 хвилин під час пішого руху по вулиці Ярослава Мудрого в с. Дубіївка Черкаського району Черкаської області, поблизу домоволодіння № 2, ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що курив тютюнові вироби у не відведеному для цього місці. В ході складання матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній повідомив працівникам поліції, що має при собі в кишені верхнього одягу, в портмоне, психотропну речовину - «амфетамін».

У подальшому, 14 листопада 2020 року, в період часу з 14-ої години 36 хвилин по 14-ту годину 44 хвилину, під час проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, ОСОБА_3 добровільно видав, діставши з кишені верхнього одягу, портмоне, в середині якого знаходився поліетиленовий згорток, в середині якого знаходилась волога порошкоподібна речовина рожевого кольору, схожа на психотропну речовину - «амфетамін», та паперовий згорток, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина рожевого кольору, схожа на психотропну речовину - «амфетамін», які згідно висновку експерта № 2/2302 від 22 грудня 2020 року містять у своєму складі психотропну речовину амфетамін, маса якої (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 0,167 г., яку останній зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Указані дії гр. ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і надав згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Так, дійсно, ОСОБА_3 у своїй заяві від 25 березня 2021 року беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлений із обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за його відсутності. Добровільність волевиявлення обвинуваченого підтверджується захисником ОСОБА_4 .

Отже, обвинувачений не оспорює обставини, які встановлені під час дізнання та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що він правильно розуміє зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи клопотання прокурора та надану обвинуваченим заяву, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Прийняття судом рішення про проведення спрощеного судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні, і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
Згідно зі статтею 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало у тому, що обвинувачений добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування в установленні невідомих їм обставин справи.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:
- відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття);
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків;
- особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини (прямий умисел), мету (зберігання для власного вживання без мети збуту), спосіб (придбання, шляхом привласнення знайденого), стадію вчинення (закінчений злочин);
- відсутність обтяжуючих покарання обставин;
- поведінку обвинуваченого після вчинення злочинних дій;
- особу обвинуваченого, який в силу вимог ст. 89 КК України є раніше не судимим, визнав свою вину, щиро розкаявся, має постійне місце проживання, тимчасово не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, є неодруженим, утриманців в розумінні закону не має, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.
При цьому, суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочину), не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, який виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого статті 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.
За вищевикладених обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді обмеження волі.

Проте, проаналізувавши поведінку обвинуваченого: визнання вини, вчинення кримінального правопорушення вперше, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та вважає можливим відповідно до статті 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 статті 76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України,та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Визначене покарання, на думку суду, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
Майнова шкода кримінальним проступком не завдана.

Цивільний позов не заявлено.

В порядку частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи № 2/2302 від 22 грудня 2020 року в сумі 817 грн 25 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 382,394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на Придніпровський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджену вартість проведення судової експертизи № 2/2302 від 22 грудня 2020 року в сумі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 копійок.
Речовий доказ у кримінальному провадженні: порошкоподібну речовину рожевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого в перерахунку на амфетамін - основу становить 0,167 г., поміщену до паперового згортку та поліетиленового пакету із застібкою, які поміщені до поліетиленового пакету з паперовою биркою з пояснюючим написом, що переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, квитанція № 932 від 28 грудня 2020 року, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів з часу отримання копії вироку суду.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1