Справа № 755/5815/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000628 від 02.03.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каджаран Республіки Вірменія, вірменина, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

27.02.2021 року приблизно о 00 годин 55 хвилин ОСОБА_3 , працюючи таксистом та керуючи автомобілем марки «OPEL OMEGA» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проспекту Степана Бандери, 8, у м. Києві. В цей час, ОСОБА_3 помітив потерпілого ОСОБА_6 , який жестом руки зупиняв автомобілі, і вони домовились про вартість поїздки, а також її кінцеву адресу, а саме вул. Миропільська, 3, у м. Київ, і потерпілий сів до авто під керуванням ОСОБА_3 .
Після цього, близько о 01 годині 10 хвилин, рухаючись до обумовленого місця прямування, проїзджаючи по вул. Миропільска, біля перехрестя вулиць Миропільска та міста Шалет у м. Києві, у потерпілого ОСОБА_6 задзвонив мобільний телефон марки «Xiomi mi Notе 10». В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_3 зменшив швидкість та зупинив автомобіль біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 перехилився через пасажирське сидіння, відкрив передні пасажирські двері автомобіля, вихопив з рук потерпілого мобільний телефон марки «Xiomi mi Notе 10» зеленого кольору, вартістю 11689,16 грн, ІMЕІ1: НОМЕР_2 , ІMЕІ2: НОМЕР_3 , з карткою оператора «Vodafone» та «Київстар» та кинув на передню панель авто, після чого усвідомлюючи, що його дії несуть відкритий характер для ОСОБА_6 , помістив руку до кишені куртки, в яку був одягнений потерпілий, звідки відкрито викрав гаманець, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 50 гривень та дві банківські картки АТ «Ощадбанк» та банківська картка АТ «Альфабанк», а також дисконтні картки, які не становлять цінності для потерпілого, після чого кинув їх на передню панель вказаного автомобіля.
Завершуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 виштовхав потерпілого ОСОБА_6 обома руками із салона автомобіля через передні пасажирські дверцята та покинув місце вчинення злочину на автомобілі марки «OPEL OMEGA» д.н.з. НОМЕР_1 , а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 11739 гривень.
Крім того, 27 лютого 2021 року приблизно о 01 годині 20 хвилин ОСОБА_3 перебував на АЗС «KLO» за адресою: м. Київ, пр-т. Броварський, 31, де у нього виник злочинний умисел направлений а повторне таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки АТ «Ощадбанк» з рахунку НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_6 , шляхом оплати товару на касі зазначеної автозаправної станції.
Того ж дня, о 01 годині 23 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний та таємний характер своїх дій, підійшов до каси АЗС «KLO» за адресою: м. Київ, пр-т. Броварський, 31, та скориставшись банківською карткою АТ «Ощадбанк» з рахунку НОМЕР_4 ОСОБА_6 , здійснив дві транзакції (розрахунки за придбаний товар) на суму 399 грн. 93 коп. та на суму 348 грн.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 747 грн. 93 коп.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 27.02.2021 року приблизно о 00 годині 55 хвилин він рухався на автомобілі «OPEL OMEGA» при цьому надавав послуги таксиста, за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери, 8, побачив раніше невідомого йому чоловіка, який стояв на узбіччі дороги та зупиняв автомобіль. Потім він ( ОСОБА_3 ) зупинився біля потерпілого та запропонував його підвезти, під час руху помітив у потерпілого мобільний телефон, призупинив свій автомобіль за адресою: м. Київ вул. Миропільска, 3 та вихопив його із рук потерпілого, крім того із його кишені також викрав належний йому гаманець, всередині якого знаходилися грошові кошти в сумі 50 гривень та банківські картки, виштовхав обома руками потерпілого із автомобіля, та поїхав з місця події. Крім того тогож дня близько 01 години 20 хвилин, перебуваючи на АЗК «КЛО» за адресою: м. Київ, пр. Броварський, 31, будучи впевним, що його дії носять таємний характер для оточуючих, скористався попередньо викраденими банківськими картками, та двічі оплатив придбаний ним товар.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який одружений, не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставини, що пом`якшує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, добровільне відшкодування потерпілому завданої шкоди, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3/три/ роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі, а саме: оптичний диск DVD-R «Maximus» із відеозаписом слідчого експерименту, оптичний диск DVD-R «Maximus» із відеозаписом камер відеоспостереження з середини та зовні АЗК «КЛО» що розташована за адресою: м. Київ, пр. Броварський, 31 від 27.02.2021 року, оптичний диск для лазерних систем зчитування ТМ «VIDEX» із відеозаписом камер відеоспостереження АЗК «Glusco» що розташована за адресою: м. Київ, пр. Соборності, 28 від 27.02.2021 року, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: