Провадження № 1-кс/761/9502/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 005 36 від 11.06.2020 за ч. 1 ст. 263 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 005 36 від 11.06.2020 за ч. 1 ст. 263 КК України на речі, вилучені 26.04.2021 під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 14 предметів, схожих на патрони, калібру 7,65 мм, одну гільзу, один предмет, схожий на гранату РГД-5, та один предмет, схожий на запал, що належать ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному вище провадженні, яким встановлено, що ОСОБА_5 07.08.2020, не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно збув за грошову винагороду боєприпаси до вогнепальної зброї у кількості 100 шт.

Крім того, з`ясовано, що до незаконної діяльності зі збуту зброї та боєприпасів причетний ОСОБА_4 , за місцем мешкання якого під час обшуку 26.04.2021 виявлені та вилучені 14 предметів, схожих на патрони, калібру 7,65 мм, одну гільзу, один предмет, схожий на гранату РГД-5, та один предмет, схожий на запал.

У подальшому рішенням слідчого від 26.04.2021 перелічені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. У зв`язку з цим прокурор просив з метою забезпечення збереження цих доказів накласти на них арешт.

У судове засідання прокурор не прибув, однак подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ст. 263 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконне носіння, зберігання, придбання чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв.

Отже, доказами мають бути речі, документи, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин незаконного поводження з вогнепальною зброєю, боєприпасами та вибуховими пристроями.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено, що вилучені під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , предмети - 14 предметів, схожих на патрони, калібру 7,65 мм, одну гільзу, один предмет, схожий на гранату РГД-5, та один предмет, схожий на запал, є предметом злочину набуті протиправним шляхом та містять інформацію про обставини здійснення протиправної діяльності.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна. Керуючись ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 201 000 000 005 36 від 11.06.2020 за ч. 1 ст. 263 КК України арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , вилучене 26.04.2021 під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

-14 предметів, схожих на патрони, калібру 7,65 мм;

-одну гільзу;

-один предмет, схожий на гранату РГД-5;

-один предмет, схожий на запал.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1