Справа № 362/4708/18
Провадження № 1-кп/362/82/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілої - ОСОБА_10 ,

представників потерпілої - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василькова Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000250 від 07.02.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселка, Люварського р-ну, Житомирської обл., українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

07.02.2018 р., близько 14 год. 20 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по авто дорозі «Київ - Одеса» в напрямку м. Одеса, 25 км. + 900 м., Васильківського району, Київської області, в порушення вимог п. 2.3 б) ПДР України, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, та, порушуючи вимог п. 12.1 ПДР України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, у зв`язку з чим втратив керування транспортним засобом, і як наслідок, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де в протилежному напрямку рухався автомобіль марки «SKODA Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_13 , та здійснив зіткнення з вище вказаним транспортним засобом.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen Passat», ОСОБА_14 та пасажир автомобіля «SKODA Fabia» ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження тяжкого та середнього ступеня тяжкості.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №094 від 30.05.2018 р. у ОСОБА_10 , 1979 р.н., мали місце закрита тупа травма грудної клітини з переломом груднини в середній третині та контузіями базальних відділів обох легень, яка кваліфікується як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоровя більше 21 доби, та виникла внаслідок дії тупого предмету (предметів) в ділянку грудної клітини потерпілої.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №095 від 30.05.2018 р. у ОСОБА_14 , 1975 р.н., мали місце струс головного мозку, перелом правої вертлюхової западини зі зміщенням уламків, перелом лонної кістки праворуч, переломи 2-6 ребер праворуч з правобічним гемо-пневматорексом, травматичний шок 2 ступеня, яті кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення, та виникли внаслідок дії тупого предмету (предметів) у вказані вище ділянки тіла потерпілого.
Таким чином, грубе порушення водієм автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_8 , вимог пунктів 2.3 б) та 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді отримання тяжкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_14 та отримання середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_10 визнав частково та показав, що його стаж водія 30 років, ДТП в нього сталося вперше. Було багато чинників, що призвело до даної ДТП. Тоді він не порушував правила дорожнього руху, була сильна ожеледиця і від них було ще дві ДТП. Після ДТП він максимально допоміг і ОСОБА_10 і брату. Він все відшкодує. Це було 07.02.2018 р. ближче до 11-00 год., погода була суха, вітру не було. Вони заправили автомобіль і виїхали на дорогу, цей відрізок дороги продувався вітром. Коли він уходив праворуч різко від зіткнення, швидкість була невелика, проте автомобіль пішов в занос, автомобіль вагою 2 тонни. Швидкість руху була більше 80 км/год., від заправки метрів 500 було. Дорога була в ремонтному стані. Там був бетоний блок. Він буквально зупинився на зустрічній смузі руху. Він не вилетів. Можливо потерпілі його не бачили, оскільки тормозного шляху у них не було, вони їхали по своїй смізі руху, у них була нульова реакція на дорожню обстановку, але він був у них попереду, а не вони у нього. Тоді він не працював офіційно. Автомобіль належить йому, мав на нього страховку в страховій компанії «Брокбізнес». З ним разом їхав брат, який сидів на пасажирському правому сидінні спереду.

Потерпілий ОСОБА_14 надав до суду письмову заяву про те, що він претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 не має і в майбутньому мати не буде. Просив призначити обвинуваченому ОСОБА_8 якнайменше покарання.

Потрепіла ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримала заявлений цивільний позов в повному обсязі та показала, що ця подія відбулась на трасі Київ-Одеса, багато смуг для руху, вони їхали не швидко, пам`ятає, як розвернута машина і летить на них, вона задихалась, вибігла з автомобіля, лягла на дошку, що вилетіла з машини ОСОБА_8 , який підійшов і люди, чекали швидку допомогу і її забрали в лікарню. Коли вона попала в лікарню, обвинувачений приніс ліки, 2-й раз прийшов з жінкою, посиділи, йшли до брата, 3 дні вона лежала в м. Києві, оскільки не побачили перелом. Вона лежала 21 день, був перелом грудини. Вони їхали на автомобілі «Шкода Фабія». Вона сиділа на пасажирському сидінні спереді з правої сторони. За кермом автомобіля був ОСОБА_13 . Вони їхали в крайній лівій смузі дорожнього руху. Вона слідкувала за дорогою. Вона дивилась і побачила, що летить розвернута машина на них, вони їхали в своїй смузі дорожнього руху. Можливості звернути та уникнути ДТП не було. Паском безпеки вона була пристебнута. Це була швидкісна траса. Ця подія відбулась 07.02.2018 р. об 14 год. 20 хв., погодні умови були наступні: не було сніга, дорога була чорна, можливо був приморозок. Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , просила його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_8 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості та ОСОБА_10 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_8 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_8 є щире каяття.

Обставин, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи позитивну характеристику на обвинуваченого ОСОБА_8 за місцем його проживання, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, те, що він раніше не судимий, щире каяття, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вчинений обвинуваченим ОСОБА_8 злочин відбувся, коли останній не перебував в стані алкогольного сп`яніння, але із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_8 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Потерпілою ОСОБА_10 до обвинуваченого заявлено цивільний позов (т. 1 а.с.9-10), в якій вона просила стягнути з ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 142757,35 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. Свій цивільний позов потерпіла обґрунтувала тим, що внаслідок отриманих 07.02.2018 р. травм вона знаходилася на стаціонарному лікуванні, при цьому на придбання ліків та медпрепаратів за цей час нею витрачено 5457,35 грн. А також, відповідачем їй завдано матеріальних збитків за знищення тільки придбаного нею транспортного засобу вартістю 5000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 07.02.2018 р. становить 27,46 грн за один долар США, що в загальному розмірі становить 137300,00 грн. Крім майнової шкоди, їй неправомірними діями відповідача була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що вона втратила душевний спокій і перенесла стрес від ДТП, вимушена витрачати багато часу на лікування, оформлення відповідних документів та інше, тривалий час була прикута до ліжка та страждала від отриманих з вини відповідача ушкоджень та продовжує страждати від них по теперішній час, у результаті неправомірних дій відповідача, наслідком яких 07.02.2018 р. стала ДТП, у її житті сталися вимушені зміни і з`явились незручності у життєвих, особистих та виробничих стосунках, утрата нормальних життєвих зв`язків вимагала і вимагає по теперішній час від неї додаткових зусиль для організації свого життя і життя близьких їй людей, та інше. Моральну шкоду, нанесену їй у результаті дорожньо-транспортної пригоди, дій ОСОБА_8 , отриманих ушкоджень і тривалого розладу здоров`я, які пов`язані з цим, вона оцінює в розмірі 30000 грн., які вважає, що зможуть частково компенсувати заподіяні їй моральні страждання.

29.01.2020 р. потерпілою ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_8 та ПАТ СК «Брокбізнес» заявлено уточнюючий цивільний позов (т. 1 а.с.137-139), в якому вона просить стягнути із ОСОБА_8 та Публічного акціонерного товариства Страхова компанія «Брокбізнес» 113470,60 грн. вартості матеріального збитку завданої внаслідок ДТП, 5770,35 грн. витрат на лікування, 30000,00 грн. моральної шкоди, витрати пов`язані із явкою до суду в розмірі 1978,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., та судовий збір в розмірі 768,40 грн. із визначенням часток відшкодування між відповідачами відповідно до Закону.

02.04.2020 р. потерпілою ОСОБА_10 подано остаточно уточнення позовних вимог (т. 1 а.с. 207-208), в яких вона просить: стягнути із ОСОБА_8 на свою користь 14470,60 грн. вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП та 25000 грн. моральної шкоди; стягнути з ПАТ СК "Брокбізнес" на свою користь 99000,00 грн. вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, 5770,35 грн. витрат на лікування, 5000,00 грн. моральної шкоди; стягнути із ОСОБА_8 та ПАТ СК "Брокбізнес" витрати, пов"язані із явкою до суду в розмірі 1978,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., та судовий збір в розмірі 768,40 грн. із визначенням часток відшкодування між відповідачами відповідно до Закону.

Згідно вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Крім того, підставами для задоволення позовних вимог про стягнення майнової шкоди є наявність складу цивільного правопорушення, а саме: факт наявності майнової шкоди; вина особи; неправомірність дій особи; безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між майновою шкодою та протиправними діями особи.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. в п.5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України.
Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вирішуючи уточнений цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_8 14470,60 грн. вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП та 25000 грн. моральної шкоди; стягнення з ПАТ СК "Брокбізнес" 99000,00 грн. вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, 5770,35 грн. витрат на лікування, 5000,00 грн. моральної шкоди; стягнення із ОСОБА_8 та ПАТ "СК "Брокбізнес" витрат, пов"язаних із явкою до суду в розмірі 1978,40 грн., витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., та судового збору в розмірі 768,40 грн. із визначенням часток відшкодування між відповідачами відповідно до Закону, суд, на підставі ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 127-129 КПК України, вважає, що він підлягає задоволенню частково, а саме слід стягнути на користь потерпілої ОСОБА_10 :
- з ПАТ «СК «Брокбізнес» матеріальних збитків в розмірі 99000,00 грн. (згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1996148, матеріального збитку завданого внаслідок ДТП) ;
- з ОСОБА_8 14470,60 грн. матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП (згідно Звіту № 7128 від 14.01.2019 р., складеного суб`єктом оцінюючої діяльності № 1015/15 ФДМ України від 31.12.2015 р. СПД «Горобець Ю.М.» на замовлення цивільного відповідача ПАТ «Страхова Компанія «Брокбізнес» де: 113470,60 грн. 99 000 грн. = 14470,60 грн);
- з ОСОБА_8 1560,45 грн. витрат на лікування (заявлені ОСОБА_10 у розмірі 5770,35 грн. 4209,90 грн., виплачених ПАТ «СК «Брокбізнес»), 1978,40 грн. витрат, пов`язаних із явкою до суду, 5000 грн. витрат на правничу допомогу; судовий збір в сумі 768,40 грн., а всього - 9307,25 грн.
Оскільки протиправними діями ОСОБА_8 пошкоджено майно позивача, тому є передбачені вимогами ст.1167 та п.3 ч.2 ст.23 ЦК України підстави для відшкодування завданої йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із суттєвим пошкодженням майна. Очевидним є факт заподіяння позивачу суттєвих побутових незручностей і необхідності додаткових зусиль, пов`язаних з неможливістю використовувати автомобіль за призначенням, і дані обставини мають істотне значення. Разом з тим, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд розмір відшкодування моральної шкоди визначає в сумі 10000,00 грн. Суд, виходячи з обґрунтувань позивача даних вимог та наданих доказів, не вбачає підстав для відшкодування в більшому розмірі.
Суд вважає доводи потерпілої, представника потерпілої щодо іншої суми моральної шкоди необґрунтованими, оскільки ними не надано належних, допустимих та переконливих доказів (не доказано), що потерпілій завдано моральну шкоду у розмірі більшому, визначеному судом.
Судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової експертизи у кримінальному провадженні №0000250 від 07.02.2018 р. висновок експерта від 13.06.2018 р. №12-1/830 в розмірі 1716,00 грн., та судової експертизи у кримінальному провадженні №0000250 від 07.02.2018 р. висновок експерта від 11.06.2018 р. №12-1/831 в розмірі 1716,00 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановленні вироку не застосовує до ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення прав керування транспортними засобами.

Застосувати до призначеного покарання ОСОБА_8 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_8 обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_8 відраховувати з дня постановлення вироку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 : 14470,60 грн. матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, 1560,45 грн. витрат на лікування, 1978,40 грн. витрат, пов"язаних із явкою до суду, 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу, судовий збір в розмірі 768,40 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., а всього - 33777 грн. 85 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Брокбізнес» на користь ОСОБА_10 99000,00 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової експертизи у кримінальному провадженні №0000250 від 07.02.2018 р. висновок експерта від 13.06.2018 р. №12-1/830 в розмірі 1716,00 грн., та судової експертизи у кримінальному провадженні №0000250 від 07.02.2018 р. висновок експерта від 11.06.2018 р. №12-1/831 в розмірі 1716,00 грн.

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання при Васильківському ВП ГУНП в Київській області повернути власнику ОСОБА_8 .

Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки «SKODA Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання при Васильківському ВП ГУНП в Київській області повернути власнику ОСОБА_13 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1