Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

"29" грудня 2020 р. м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні № 1 в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001505 від 14.04.2020 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України перебуває в провадженні суду на стадії судового розгляду.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строк дії якого продовжено по 09.01.2021 включно, однак до вказаного терміну прийняти остаточне рішення по справі не представляється можливим.
Під час виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 331 КПК України, судом поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку.
Позиція сторін та інших учасників.
Так, прокурором заявлене клопотання про продовження строків запобіжного заходу терміном на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки встановлені в ході досудового слідства ризики не зменшилися та продовжують існувати, обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки притягується за вчинення тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, крім цього останній може продовжити вчиняти інші злочини, оскільки перебуваючи на іспитовому строку продовжив вчиняти злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів, за які на теперішній час обвинувачується, а також ОСОБА_3 не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, не одружений, утриманців не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, таким чином обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню. Також враховуючи, що ОСОБА_3 відомо місце проживання свідків, які до теперішнього часу не допитані безпосередньо судом, обвинувачений може незаконно впливати на свідків по справі, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а закінчити розгляд справи до закінчення дії строків запобіжних заходів, а саме до 09.01.2021 не представляється можливим.
Захисник адвокат ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ризи, які зазначив прокурор, носять формальний характер.
Обвинувачений ОСОБА_3 вважав, що клопотання прокурора можливо вирішити на розсуд суду, але зазначив, що вину у висунутому обвинуваченні не визнає в повному обсязі.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, строк продовженого строку тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 09.01.2021, тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.
Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому злочинів, а саме за ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, дані про його особу, а саме ОСОБА_3 неодружений, а також у останнього відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з обвинуваченим, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, не виражає допустимі соціальні зв`язки, а також обвинувачений раніше судимий та обвинувачується в тому, що саме під час іспитового строку вчинив злочини у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, та їх аналогів або прекурсорів, крім цього відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, а притягнення останнього до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини, за які передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, підтверджують ризики, що надалі ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інше кримінальне правопорушення. Отже ризики, які враховував суд при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися, таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 повинен бути продовжений до 60-ти днів.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 131-132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, продовжити до 60 днів по 26.02.2021, включно.

Відкласти судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України на 18.02.2021 о 15.00 год.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає оскарженню обвинуваченим до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1