Справа № 509/2787/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області, у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, щодо не розгляду клопотання від 10 березня 2021 року та скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000085 від 10.03.2021,-

ВСТАНОВИВ:

09.06.2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла скарга адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області щодо не розгляду клопотання від 10 березня 2021 року по кримінальному провадженню №0000085 від 10.03.2021.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що у провадженні Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 перебували матеріали кримінального провадження №0000085 від 10.03.2021.

31 березня 2021 року слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000085 від 10.03.2021за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

При прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій, необхідних для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення передбачених нормами КПК, для встановлення обставин, які прямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказування у кримінальному провадженні, не досліджено та не надано правову оцінку всім доказам у провадженні з точки зору достатності та взаємозв`язку. У зв`язку із чим, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, необґрунтованою, винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.
10.03.2021 року представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого ОСОБА_5 з клопотанням про проведення невідкладних слідчих дій по даному кримінальному провадженню з метою повного та всебічного його розслідування. Зокрема, в клопотанні вказано про необхідність допитати по всім обставинам кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; встановити і допитати особу, яка порекомендовала потерпілій ОСОБА_4 звернутись за кредитом до кредитної спілки «Меркурій»; встановити і допитати осіб, що працювали в кредитній спілки «Меркурій» у 2009-2012 роках щодо укладення кредитних договорів з ОСОБА_8 і отримання і повернення нею по ним коштів та виконати інші дії.
Також зазначає, що 01 червня 2021 року на електронну адресу представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 поступила постанова слідчого від 15 березня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання, повідомлення про закриття кримінального провадження без дати, а також постанова про закриття кримінального провадження (є підозра, що ці постанови винесені заднім числом). У зв`язку із чим, просить скасувати постанову слідчого від 15 березня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання, про закриття кримінального провадження від 31 березня 2021 року.
Зазначає, що слідча ОСОБА_5 щоб прикрити свою бездіяльність і не бажаючи повно та неупереджено його розслідувати винесла вищевказані постанови з порушенням основоположних принципів кримінального провадження. Вважає, що в подальшому, слідча ОСОБА_5 не може здійснювати досудове розслідування цього кримінального провадження, у зв`язку із чим підлягає відводу.
Скаржник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, вимоги скарги підримує.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Враховуючи, що відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення про закриття кримінального провадження розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту їх надходження, а відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у розпорядженні суду матеріалів.
Перевіривши надані матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 4) рішення прокурора, слідчого про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Статтею 303 КПК України визначено виключний перелік рішень, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та суб`єктивний склад осіб, які мають право звернутись із такими скаргами.
31.03.2021 року слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000085 від 10.03.2021 року 2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Слідчий суддя, аналізуючи доводи особи, що подала скаргу про невідповідність положенням КПК України рішення слідчого про закриття провадження, враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження слідчий у свою чергу не забезпечив ефективного розслідування за кримінальним провадженням, у порушення вимог ст.ст. 9, 91-94 КПК України, слідчим не були проведені всі необхідні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення.
З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Проте, обставини, викладені у заяві особи, що подала скаргу, не у повній мірі стали предметом контролю слідчого при проведенні досудового розслідування, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, в ній відсутня оцінка кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто суб`єктом оскарження не надано обґрунтовані відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Тобто, з оскаржуваної постанови слідує, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано належним чином та надано необхідну правову оцінку усім обставинам в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року /ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.
Щодо вимоги про скасування постанови слідчого СВ ВП №1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 15.03.2021 року про відмову в задоволенні клопотання.
10.03.2021 року представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого ОСОБА_5 з клопотанням про проведення невідкладних слідчих дій по даному кримінальному провадженню з метою повного та всебічного його розслідування. Зокрема, в клопотанні вказано про необхідність допитати по всім обставинам кримінального правопорушення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; встановити і допитати особу, яка порекомендовала потерпілій ОСОБА_4 звернутись за кредитом до кредитної спілки «Меркурій»; встановити і допитати осіб, що працювали в кредитній спілки «Меркурій» у 2009-2012 роках щодо укладення кредитних договорів з ОСОБА_8 і отримання і повернення нею по ним коштів та виконати інші дії.

15.03.2021 року слідчим ОСОБА_5 в задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Підставою для відмови в клопотанні стало, те, що потерпіла не заперечує той факт, що вона здійснювала підписи документів.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотань повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Із наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що постанова слідчого не відповідає вимогам частини 5 ст. 110 КПК України, а саме: в мотивувальній частині не містяться відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Матеріали даного кримінального провадження на вимогу слідчому судді не надані. Матеріали даної справи та оскаржувана постанова не містять достатніх даних про те, що слідчим вжито усіх необхідних слідчих дій щодо встановлення істотних обставин кримінального провадження, проведення ефективного розслідування, детального вивчення всіх доказів і притягнення винних до відповідальності.
Доказів протилежного слідчому судді не надано.
На підставі викладеного, вважаю, що за таких обставин, постанова слідчого не відповідає вимогам частини 5 ст. 110 КПК України і підлягає скасуванню.
Щодо вимоги про відвід слідчого, слідчий суддя зазначає наступне.
Скаржник обґрунтував тим, що в кримінальному провадженні №0000085 від 10.03.2021слідчий СВ ВП №1 ОРУП №2 ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_5 при проведенні слідчих дій діяла упереджено. В зв`язку з цим, вважає що наявні підставі для відводу слідчого передбачені ч.1 ст.77 КПК України.

Відповідно до ст.77 КПК України. прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Разом з тим, обставин, за наявності яких слідчий підлягав би безумовному відводу, при розгляді заяви про відвід слідчим суддею не встановлено і заявником не доведена наявність обставин, які би викликали сумніви в неупередженості слідчого.
Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вимоги про відвід слідчого.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, щодо не розгляду клопотання від 10 березня 2021 року та скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000085 від 10.03.2021 задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 31 березня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000085 від 10.03.2021.
Скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 15 березня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 10.03.2021 року в кримінальному провадженні №0000085 від 10.03.2021.
В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1