Справа № 307/3448/19
Провадження № 1-кп/307/414/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000219, про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, сезонного робітника, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
04.03.2019 р., близько 18-ї год., ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї дворогосподарства АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_4 , під час обопільного пустування штовхнув останнього руками, внаслідок чого потерпілий не втримався на ногах та впав на дерев`яний стовбур, що лежав на землі. В результаті падіння потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений ст. 128 КК України - необережне тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав, що 04.03.2019, близько 18-ї год., після робочого дня, у будинку АДРЕСА_2 , де знаходиться магазин на дому, він відпочивав разом із ОСОБА_8 та вживали алкогольні напої. Потім вони вийшли з будинку де почали жартома штовхатися. ОСОБА_8 його штовхнув і почав відходити. Наздогнавши ОСОБА_8 він також штовхнув його обома руками в груди, маючи намір повалити в сніг. Від поштовху потерпілий упав на один із дерев`яних стовбурів, які були розкидані на подвір`ї. Між ними не було, ні сварки, ні конфлікту, ні бійки. Через деякий час вони розійшлися і він навіть не думав, що ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ст. 128 КК України доведена повністю. Це стверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що критичного дня вони після роботи зайшли у магазин, який знаходиться у будинку АДРЕСА_2 , де вживали алкогольні напої. Вийшовши з магазину почали жартома штовхатися. Спочатку він штовхнув ОСОБА_6 , а потім той у відповідь штовхнув його обома руками в груди, від чого він впав на дерев`яний стовбур, який знаходився під снігом. Після цього піднявся і пішов додому, де втратив свідомість і його відвезли у лікарню. Без свідомості лежав три тижні. З обвинуваченим примирилися. Претензій до нього матеріального та морального характеру не має. Заяву про притягнення Бенцу до кримінальної відповідальності йому у лікарні дав підписати працівник поліції коли він опритомнів.
Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 від 26.03.2019 вбачається, що він просить притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , який у вечірній час, у дворі, по АДРЕСА_1 , штовхнув його, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження.
Відповідно до протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього від 06.03.2019 об`єктом огляду являється територія домоволодіння по АДРЕСА_1 . На подвір`ї, багато снігу,
є стовбур дерева.
Згідно висновку експерта № 68 від 20.03.2019 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ з переломом луски лівої скроневої кістки, що переходить на кістки основи черепа, епідуральної гематоми зліва та забою головного мозку. Строку події 04 березня 2019 року дані тілесні ушкодження відповідають. Вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. Враховуючи характер та локалізацію пошкоджень вони могли бути спричинені як при дарі в ліву половину голови твердим, тупим з обмеженою поверхнею предметом, так і при ударі лівою половиною голови у виступаючий предмет (дерев`яний стовбур), при падінні, можливо з прискоренням.
Таким чином, оцінивши у сукупності всі зібрані по справі докази, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений ст. 128 КК України.
Досудовим розслідуванням дії обвинуваченого ОСОБА_9 було кваліфіковано за ст.121 ч. 1 КК умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження яке є небезпечними для життя в момент його спричинення.
Оцінивши всі зібрані по справі докази, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, суд прийшов до висновку, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 спричинив із необережності, так як він не мав умислу на завдання Рошкові взагалі будь-якого тілесного ушкодження, травма була отримана потерпілим під час жартівливого обопільного штовхання.
Показання обвинуваченого про те, що ОСОБА_8 впав на стовбур після його поштовху у відповідь на жартівливий поштовх потерпілого були підтверджені показаннями ОСОБА_4 .
За таких обставин відсутні підстави вважати, що у діях ОСОБА_9 був умисел на спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, а отже і підстави кваліфікувати його дії за ст. 121 ч. 1 КК України.
Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: по місцю проживання характеризується позитивно, вину визнав, має двоє неповнолітніх дітей; обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставини, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, досудову доповідь, з якої вбачається, що виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, прохання потерпілого не карати його суворо, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт.
Тому керуючись стст. 368, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 128 КК України і призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 повторно не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1