25.02.2021 Справа № 940/179/21
Провадження по справі № 1-кп/940/48/21
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2021 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тетієві обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000290 від 30.12.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. П`ятигори Тетіївського району Київської області, не працюючого, має загальну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:
19.02.2021 року до Тетіївського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000290 від 30.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 22.02.2021 року в кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про здійснення кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів та просив його задовольнити, яке підтримав його захисник ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти першочергового розгляду клопотання обвинуваченого про здійснення кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів до вирішення клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд приходить до наступного висновку.

13 серпня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо здійснення кримінального провадження в суді першої інстанції колегією суддів» від 21.07.2020 року №817-ІХ, яким внесені зміни, зокрема до ч.2 ст.31 та ч.4 ст.315 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюються колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.

Відповідно до ч. 4 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.1 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та який звернувся з клопотанням про розгляд кримінального провадження колегією суддів, суд приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про здійснення кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Окрім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , мотивуючи, тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, встановлені в ході досудового розслідування, на даний час не відпали. Прокурор, посилаючись на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення і дані про особу обвинуваченого, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилитись від суду, вчинити нові кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, заявив про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Крім того, відсутні об`єктивні та суб`єктивні дані про намір вчинити інший злочин.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, розглянувши матеріали клопотань, суд приходить до наступного висновку.

Підставами застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним особливо тяжкого злочину. Метою продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне провадження. Перебуваючи на волі без застосування запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, можливий тривалий строк ув`язнення, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, зможе ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення. Приймаючи до уваги те, що він веде аморальний спосіб життя, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 з наступних причин. Цілодобовий домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою обвинуваченого, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, як стверджує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справах «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції», Європейський суд з прав людини, зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Таким чином, з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, з метою забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а також за відсутності вагомих підстав для скасування або зміни запобіжного заходу на більш м`який, суд вважає за доцільне продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 31,314,315,342-355 КПК України, суд
постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів задовольнити.

Здійснювати розгляд кримінального провадження №0000290 від 30.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, колегіально судом у складі трьох суддів.

Кримінальне провадження №0000290 від 30.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, передати до канцелярії Тетіївського районного суду Київської області для визначення в порядку, передбаченому ст. ст. 31, 35 КПК України, складу суду для розгляду кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 25.04.2021 року.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, начальнику державної установи «Київський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала в частині продовження тримання під вартою підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1