Справа № 307/2580/21
Провадження №1-кс/307/691/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області звернувся до суду із клопотанням, про арешт тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000427 від 28.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України.

Вказує на те, що 27.07.2021 року, близько 16 год., ОСОБА_5 проникнув в житло за адресою: АДРЕСА_1 , де в присутності інваліда ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не в змозі самостійно пересуватися, відкрито викрав із шафи грошові кошти в сумі 8000 тисяч гривень та зник у невідомому напрямку.

В ході проведення першочергових слідчих дій встановлено, що 28 липня 2021 року, близько 16 год. в смт. Буштино по вул. Головній. біля повороту до вулиці Борканюка ОСОБА_4 припаркував свій автомобіль марки «FORD», модель «TRANZIT», державний номерний знак НОМЕР_1 , з якого вийшов та направився по вказаній вулиці ОСОБА_5 , та направився до дворосгоподарства розташованого за адресою смт. Буштино, вул. Борканюка, 58, де здійснив грабіж, після чого повернувся до вказаного автомобіля, сів в нього та поїхав у напрямку м. Хуст Закарпатської області. Встановивши вказані обставини події, та затримавши ОСОБА_5 , було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено від ОСОБА_4 транспортний засіб який слугував як засіб вчинення грабежу, а саме автомобіль марки «FORD», модель «TRANZIT» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 , мешк. АДРЕСА_2 , та який перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_3 .

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого від ОСОБА_4 майна, а саме автомобіля марки «FORD», модель «TRANZIT» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 , мешк. АДРЕСА_2 , та який перебуває у фактичному володінні та користуванні гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_3 .

Прокурор в судовому засіданні просить клопотання задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просить в задоволенні клопотання відмовити.
Розглянувши клопотання суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000427 від 28.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України.
Постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області від 28.07.2021 року автомобіль марки «FORD», модель «TRANZIT», державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.

Згідно з ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна, можливість використання останнього, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а саме, слід накласти арешт на автомобіль марки «FORD», модель «TRANZIT», державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони розпорядження ним та його відчуження, однак дозволивши ним користуватися.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «FORD», модель «TRANZIT», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є України ОСОБА_7 , мешканка АДРЕСА_2 , та який перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , з метою збереження вказаних речей як речових доказів, шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним автомобілем.

В решті вимог клопотання відмовити.

Автомобіль марки «FORD», модель «TRANZIT», державний номерний знак НОМЕР_1 , передати володільцю майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_3 , на відповідальне зберігання, попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - необхідність збереження арештованого майна та зобов`язати володільця майна ОСОБА_4 надати органу досудового розслідування на їх вимогу вказаний автомобіль для проведення слідчих (процесуальних) дій в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000427 від 28.07.2021 року.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 29 липня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1