В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000044 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Золотарівка Кобеляцького району Полтавської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, освіта базова загальна середня, має на утриманні п`ять неповнолітніх дітей, раніше судимого:

- вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок, покарання відбуте 26 жовтня 2020 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В :

09 січня 2020 року ОСОБА_5 , знаходячись за місцем постійного проживання по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї співмешканки, ОСОБА_4 , 1982 року народження, психологічне насильство, яке виразилося в словесних образах нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

06 березня 2020 року ОСОБА_5 , знаходячись за місцем постійного проживання по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї співмешканки, ОСОБА_4 , 1982 року народження, психологічне насильство, яке виразилося в словесних її образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою і призвело до психологічних страждань останньої, у зв`язку з чим 06 березня 2020 року ОСОБА_5 винесено терміновий заборонний припис серії АА № 078522.

07 березня 2020 року ОСОБА_5 умисно порушив терміновий заборонний припис та вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 дії психологічного та фізичного насильства, що виразилося у словесних образах потерпілої нецензурними словами та призвело до психологічних страждань останньої, а також нанесенні їй тілесних ушкоджень, в зв`язку з чим 17 березня 2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також 18 травня 2020 року до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Не зважаючи на це, ОСОБА_5 належних висновків не зробив і 06 лютого 2021 року близько 01 години, знаходячись за місцем постійного проживання по АДРЕСА_1 , умисно вчинив психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , 1982 року народження, що виразилося в систематичному висловлюванні словесних образ та погроз щодо неї та призвело до її психологічних страждань, а також у подальшому вчинив фізичне насильство відносно ОСОБА_4 , яке виразилося у нанесенні ним потерпілій не менше п`яти ударів кулаками в область обличчя, тулубу та кінцівок, спричинивши ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у виді рани на слизовій оболонці нижньої губи справа, гематоми на повіках правого ока, крововиливу в слизову оболонку правого ока, синці на повіках лівого ока, на підборідді зліва, на спинці носу, в області правого плеча, на правій і лівій кистях, в області правого променевого зап`ястного суглобу, в поперековій ділянці справа, які відповідно до висновку експерта № 57 від 11.02.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за статтею 126-1 Кримінального кодексу України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо потерпілої ОСОБА_4 , з якою ОСОБА_5 , перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, встановлені під час досудового розслідування, прохав призначити йому покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Потерпіла в суді підтвердила обставини встановлені під час досудового розслідування, вказувала, що з обвинуваченим примирилися, претензій до нього у неї немає, та прохала не карати обвинуваченого.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і, як встановлено судом, вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнає за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого і потерпілої та дослідженням доказів, що характеризують обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, приймає до уваги ту обставину, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, а потерпіла прохала його не карати, та враховує висновок органу пробації, відповідно до якого виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високий рівень небезпеки для суспільства, застосування соціально-виховних заходів для впливу на поведінку ОСОБА_5 неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом визнається рецидив злочину

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини та його щире каяття.

Враховуючи викладене суд вважає, що підстави для застосування покарання у виді обмеження чи позбавлення волі відносно ОСОБА_5 відсутні, а покарання у виді громадських робіт не буде слугувати меті покарання виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на зазначене, ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції статті 126-1 Кримінального кодексу України у виді арешту в межах мінімальних строків, визначених статтею 60 Кримінального кодексу України.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжних заходів суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання на виконання вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Кобеляцький районний суд Полтавської області, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілій.

Суддя