Справа № 711/7103/20
Номер провадження 1-кп/711/194/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0000232 від 19 серпня 2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, учасника бойових дій в зоні дії АТО, ліквідатором наслідків ЧАЕС не являється, не працюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
із участю в судовому розгляді:
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

19.08.2020, близько 12 години 50 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по бул.Шевченка в м.Черкаси, зі сторони вул.В`ячеслава Чорновола у напрямку вул.Юрія Іллєнка, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 16.2 та 18.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, а тому знаходячись на регульованому перехресті бульвар Шевченка - вулиця Новопречистенська, що біля буд. 390 по бул. Шевченка в м. Черкаси, при виконанні маневру повороту праворуч з бул. Шевченка на вул. Новопречистенська в м. Черкаси, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину вул. Новопречистенська в межах регульованого пішохідного переходу зліва направо, відносно напрямку руху автомобіля, на зелений сигнал світлофора.
Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно з висновком експерта №02-01/811 від 04.09.2020, отримала тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, у вигляді поєднаної травми: травми голови з переломом потиличної кістки, субарахноїдальним крововиливом, закритої травми грудної клітки з множинними уламковими переломами четвертого, п`ятого, шостого, сьомого та восьмого ребер справа та забоєм правої легені та пневмотораксом, закритої травми живота з розривами печінки та селезінки, ускладненої внутрішньо-черевної кровотечі, ранами надпліччя та підколінної ділянки, множинних саден голови, тулубу та кінцівок, що ускладнилися розвитком травматичного шоку другого-третього ступеню.
Згідно з висновком експерта №4/665 від 08.09.2020, порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , а саме вимог пунктів пп. 16.2, 18.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні, та зазначив, що дійсно 19.08.2020 року близько 12.50 год. керував автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 по бул.Шевченка в м.Черкаси, зі сторони вул.В`ячеслава Чорновола в сторону вул.Юрія Іллєнка. Вчасно не відреагував на дорожню обстановку в результаті чого на регульованому перехресті бульвар Шевченка - вулиця Новопречистенська в м.Черкаси, при виконанні повороту праворуч на вул. Новопречистенська, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину вул.Новопречистенська по пішохідному переходу зліва направо. У скоєному щиро кається та просить суд суворо не карати. При призначенні покарання просив врахувати той факт, що він постійно спілкується з потерпілою, частково відшкодував їй завдану шкоду.
Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, вона його пробачила, а тому просить призначити покарання не пов`язаним з реальним позбавлення волі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який згідно ч.5 ст.12 КК України, є тяжким злочином, але з необережною формою вини; характеризується по місцю проживання позитивно; раніше не судимого; учасника АТО; його відношення до скоєного; наявність обставин, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; відсутність претензій у потерпілої; поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, і на підставі викладеного суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі на підставі ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 цього Кодексу.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_4 положення ст.69 КК України, оскільки відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину підсудним, щоб дало можливість суду призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на підставі ст.69 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує позицію потерпілого та те, що ОСОБА_4 раніше ні до кримінальної відповідальності, ні до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався, та приходить до висновку про недоцільність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

При цьому враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілої сторони та відношення останнього до вчиненого.

Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта в сумі 1961,40 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 368-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі,без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку 01 (один) рік з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Згідно з положеннями п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні .
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати при проведенні експертизи у розмірі 1961,40 гривень.
Речові докази, а саме:

- автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , та який передано останньому на відповідальне зберігання залишити власнику за належністю;
- паперовий конверт зі змивами біологічної речовини з правого переднього колеса, який зберігається в камері схову речових доказів ГУНП в Черкаській області знищити після вступу вироку в законну силу.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_8 від 21.08.2020 року, на автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , як речовий доказ в кримінальному провадженні № 0000232 скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1