Дата документу 22.02.2021 Справа № 315/469/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 315/469/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/140/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Гуляйпільського районного суду Запорізької області

розглянула 22 лютого 2021 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції)в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 3 березня 2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

17.03.2018 року в період часу з 10:40 годин по 11:00 годину в м. Гуляйполе Запорізької області по вул. Спартаківська, 6 ОСОБА_7 , керуючись корисливими мотивами, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у приміщенні Маркет (Гуляйполе) крамниця № 44 ТОВ «Торгова компанія «Економ Плюс», пересвідчившись у відсутності очевидців, таємно викрав товарно-матеріальні цінності, а саме: дві пачки солодковершкового масла «Домашнє 63%» торгової марки «Ферма», масою 200 гр. кожна, вартістю 24,87 грн. за пачку, чотири пачки солодковершкового масла «Селянське 73%» торгової марки «Ферма», масою 200 гр. кожна, вартістю 27,68 грн. за пачку, одну пачку солодковершкового масла «Екстра 82,5%» торгової марки «Ферма», масою 200 гр., вартістю 30,73 грн., чотири пачки масла «Селянське 72,6%» торгової марки «БТМ», масою 200 гр. кожна, вартістю 12,29 грн. за пачку, дві упаковки сиру «Звенигородський екстра 50%» торгової марки «Звенигора», масою 200 гр. кожна, вартістю 27,03 грн. за упаковку, три пляшки молока 2,5% торгової марки «Простоквашино», ємкістю 0,9 л. кожна, вартістю 19,61 грн. за пляшку, три упаковки рулету шоколадного торгової марки «Рошен», масою 240 гр. кожна, вартістю 16,75 грн. за упаковку, одну упаковку цукру торгової марки «Добра Хата», масою 1 кг., вартістю 10,89 грн., чотири банки молока згущеного 8,5% ГОСТ торгової марки «Білики», масою 370 гр. кожна, вартістю 14,70 грн. за банку, одну упаковку майонезу «Провансаль 67%» торгової марки «Чумак», вартістю 23,35 грн., один лимон масою 0,098 гр., вартістю 2,78 грн., одну банку квасолі у томатному соусі торгової марки «Берест», масою 480 гр., вартістю 10,15 грн., одну банку соусу «Грузинський» торгової марки «Хуторок», масою 480 гр., вартістю 13,90 грн., одну упаковку драже «Арахіс Рижик» торгової марки «Стімул», масою 0,284 гр., вартістю 14,56 грн., одну упаковку сиру кисломолочного 5% торгової марки «Простоквашино», масою 305 гр., вартістю 31,66 грн., одну пачку маргарину вершкового 72,5% торгової марки «ЗМЖК», масою 250 гр., вартістю 7,65 грн., на загальну суму 577,23 грн., які належать вищевказаному товариству, чим спричинив майнової шкоди на вищевказану суму. З викраденим зник.

Вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 3 березня 2020 року:
ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Застосовано до ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.
Цивільний позов потерпілого ТОВ «Торгова компанія «Економ Плюс» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 557,23 грн. залишено без задоволення.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , вказує про необґрунтованість застосування відносно обвинуваченого примусового заходу медичного характеру без призначення покарання, зазначивши про невірність застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання положенням Загальної частини Кримінального Кодексу України.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд при ухваленні вироку повинен був призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання, проте суд ОСОБА_7 не призначив жодного покарання, а застосував примусовий заходу медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Крім того вказує, що суд у вироку не зазначив інформацію про те, хто і як повинен його виконувати в частині надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні частково підтримав апеляційну скаргу, пославшись на неможливість ухвалення вироку через протиріччя у висновку експерта щодо обмеженої осудності обвинуваченого, просив призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Обвинувачений у судовому засідання вказав про незгоду із висновком експерта, вказавши про те, що він здоровий.
Захисник у судовому засіданні заперечував доводам та вимогам апеляційної скарги прокурора, просив відхилити її.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підстави для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції регламентовані ст. 409 КПК України, зокрема, такими є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог Кримінального процесуального кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вказані вимоги закону під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_10 судом першої інстанції дотримані не були.

Колегія суддів вважає, що при розгляді даного кримінального провадження судом не забезпечено в повному обсязі виконання положень щодо складових частин кримінального правопорушення, зокрема щодо визначення питання про осуднусть обвинуваченого.

Відповідно до статті 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Глава 39 КПК визначає підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, порядок здійснення досудового розслідування та судового розгляду, тощо.

У статті 504 КПК визначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Досудове розслідування щодо осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності, здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, для розгляду по суті до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , державним обвинувачем долучено письмові докази, а судом їх досліджено.

З висновків судово-психіатричного експерта №140 від 28.03.2018 року встановлено, що ОСОБА_7 виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді шизотипового розладу, у період інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, отже він міг в не повній мірі (обмежено) усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом в цей час він також може не в повній мірі (обмежено) усвідомлювати свої дії й керувати ними, у випадку засудження для профілактики виникнення можливого погіршення психічного стану та суспільно-небезпечних діянь потребує амбулаторної психічної допомоги (т.1 а.п. 128-133).

Місцевий суд, враховуючи вказану експертизу, прийшов до висновку, що обвинувачений відповідно до ч.1 ст. 20 КПК України підлягає кримінальній відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

При цьому місцевий суд не звернув увагу на протиріччя у висновках судово-психіатричного експерта, а саме в одному висновку експерт зазначає про те, що ОСОБА_7 виявляв та виявляє психічний розлад, далі вказано, що у період інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, а в іншому - ОСОБА_7 міг в не повній мірі (обмежено) усвідомлювати свої дії та керувати ними та потребує психічної допомоги (т.1 а.п. 133).

Відмінність вказаних висновків, на переконання колегії суддів, є суттєвими, оскільки ставиться питання щодо притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності з призначенням покарання, а також застосування до обвинуваченого примусового заходу медичного характеру.

Експерт в суді першої інстанції з приводу проведеної судово-психіатричної експертизи не допитувався.

Сам обвинувачений категорично заперечує відповідні хвороби та необхідність надання йому психічної допомоги.

Отже висновки місцевого суду без усунення вищенаведених протиріч слід визнати передчасними і ухваленими при неповноті судового розгляду.

Не усунення судом суттєвих протиріч у висновках судово-психіатричної експертизи є таким, що не узгоджується з нормами кримінального процесуального законодавства щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, що відображається у обов`язку суду з`ясувати обставини провадження з дотриманням принципу законності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду не відповідає вимогам ст.ст.7, 9, 370 КПК України, оскільки судом достовірно не з`ясовано питання щодо осудності обвинуваченого.

Отже, за наведених обставин неможливо зробити однозначний висновок щодо законності оскаржуваного вироку, оскільки залишилося недослідженими в повному обсязі обставини щодо осудності ОСОБА_7 , з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення судового рішення та вказує на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Зазначені порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування вироку та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, з урахуванням істотних порушень, за відсутності чітко визначених законом підстав для повторного дослідження доказів (ч.3 ст. 404 КПК України), позбавлений можливості виправити недоліки судового розгляду та оскаржуваного вироку.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України про порядок заповнення прогалин і врегулювання колізій у правовому регулюванні кримінально-процесуальних відносин шляхом застосування загальних засад кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування загальних засад кримінального провадження.

З метою додержання принципів, викладених у ст.ст. 8, 9, 22 КПК України щодо законності та верховенства права, забезпечення змагальності сторін, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого суду необхідно вирішити поставленні перед ним питання з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства.

Судова колегія, з урахуванням положень ч.2 ст. 416 КПК України, також зауважує на обґрунтованості доводів прокурора щодо порушення норм кримінального закону внаслідок не призначення судом покарання обвинуваченому за обставин визнання його винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

При новому розгляді суду необхідно усунути порушення, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно перевірити доводи прокурора та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 3 березня 2020 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4