Справа №761/3743/17 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1734/2021 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
04 березня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні малолітнього сина 2007 р.н., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2008 за ч. 2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; вироком Оболонського районного суду міста Києва від 29.12.2008 за ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 23.02.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, 05.07.2017 Апеляційним судом м. Києва вирок Солом`янського районного суду від 23.02.2016 скасовано частково, винесено свій вирок з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; вироком Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2016 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 1.03.2018 Апеляційним судом м. Києва вирок Подільського районного суду від 16.06.2016 скасовано частково, винесено свій вирок з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. ст. 70 КК України, частково приєднано ОСОБА_8 покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2017 року, покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 01 березня 2018 року і остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді шести років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 18 жовтня 2017 року, при цьому відповідно до вимог ст. 72 КК України (у редакції щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 18 жовтня 2017 року по день набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат,-
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду першої інстанції, 10 січня 2017 року, приблизно о 17 год. 08 хв., знаходячись на другому поверсі в приміщенні Інституту міжнародних відносин Київського національного університету ім. Т.Г. Шевченка, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 36/1, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто діючи повторно, помітивши як одна із раніше незнайомих йому студенток залишила на столі сумку із мобільним телефоном всередині, вирішив викрасти її майно. Далі, переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_8 , приблизно о 17 год. 11 хв. того ж дня, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон марки «Meizu» модель «M1 Note», рожевого кольору вартістю 3420 грн., з сім-картками мобільних операторів вартістю по 15 грн. кожна, що в сумі складає 30 грн., на рахунку однієї із яких перебувало 30 грн., а всього викрав майно на загальну суму 3480 грн., після чого з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, 10 січня 2017 року, приблизно о 17 год. 08 хв., знаходячись на другому поверсі згаданого навчального закладу, обвинувачений ОСОБА_8 помітив як одна із раніше незнайомих йому студенток залишила на столі рюкзак із мобільним телефоном всередині, який вирішив викрасти. Далі, переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи повторно, приблизно о 17 год. 15 хв. того ж дня, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_10 , а саме мобільний телефон марки «Apple» модель «Iphone 5S gold» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 8252 грн., з сім-карткою оператора вартістю 15 грн., на рахунку якої перебувало 7 грн., а також силіконовий чохол вартістю 500 грн., тобто всього викрав майно на загальну суму 8774 грн., після чого з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Також, 01 червня 2017 року, приблизно о 20 год. 10 хв., обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: м. Київ, вул. В. Житомирська, 25, звернувши увагу на чоловічий шкіряний портфель, який стояв на стільці, і належав потерпілому ОСОБА_11 , вважаючи, що в цьому портфелі можуть знаходитися гроші та інші цінні речі, переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, приблизно о 20 год. 12 хв., скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, рукою проник до відділення портфеля, звідки таємно викрав чуже майно потерпілого ОСОБА_11 , а саме шкіряний гаманець коричневого кольору вартістю 500 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 грн. та інші речі, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва змінити в частині призначеного покарання.
Зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним, оскільки судом не вірно призначено остаточне покарання шляхом частково приєднання покарання за попередніми вироками у вигляді 6 років, оскільки на його думку йому має бути призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника обвинуваченого, яка підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
Суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року передбачено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно з положеннями ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, вчинив повторний злочин через незначний проміжок часу з моменту засудження за крадіжку в минулому, що свідчить про його очевидну схильність до протиправних проявів корисливого характеру, дані про його особу, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг та нарікань не отримував, його негативне ставлення до скоєного.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку визнано місцевим судом як обставину, яка згідно з ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_8 .
Обставин, що у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.
Із огляду на зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
Крім того, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2017 року до покарання у виді років позбавлення волі строком на три роки, вироком Апеляційного суду м. Києва від 01 березня 2018 року до покарання у виді трьох років позбавлення волі, і вчинив злочин до постановлення наведених вироків, а відтак, з урахуванням всіх обставин справи, суд обгрунтовано дійшов висновку про необхідність часткового складання призначених ОСОБА_8 покарань, та призначив останньому остаточне покарання у виді шести років позбавлення волі, що на думку колегії суддів відповідає вимогам закону.
Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про призначення йому надто суворого покарання повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно відмовити, а вирок суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: