Провадження №1-кс/760/4946/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 ,
про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004473 від 13.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004473 від 13.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
У клопотанні вказується, що у провадженні СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0004473 від 13.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, процесуальне керівництво здійснюється Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва.
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.07.2020 (справа №760/15429/20) накладено арешт на об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 28.05.2021 із Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо про вищевказану ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 17.07.2020, а із Реєстру речових прав на нерухоме майно про існування обтяження у вигляді арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_2 .
У клопотанні зазначається, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем майна, на яке було накладено арешт, оскільки квартира АДРЕСА_2 належить йому на підставі договору купівлі-продажу №1930, укладеного 09.08.2019, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_4 не має жодного відношення до кримінального провадження №00004473 від 13.07.2020, а арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 17.07.2020 порушує його законні права як власника майна і добросовісного набувача.
Адвокат ОСОБА_3 вказує, що арешт, накладений вищевказаною ухвалою слідчого судді є необґрунтованим, виходячи з наступного. Так, у провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа за позовом ТОВ Фінансова компанія "Фінєвровектор" до ПАТ "Обчислювальна техніка та інформатика" про звернення стягнення на предмет іпотеки. 01.07.2020 ухвалою Господарського суду Харківської області позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, які є частинами нежитлової будівлі літ."А-11", що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Велика Панасівська, буд.115. На думку адвоката, представники Фінансова компанія "Фінєвровектор", намагаючись будь-яким чином накласти арешт на майно за адресою: АДРЕСА_1 , звернулись із заявою про кримінальне правопорушення.
Крім того, в ухвалі слідчого судді про накладення арешту на майно, зокрема, не зазначено, хто є власником приміщень, на які накладається арешт, що, в свою чергу, викликало наслідки у вигляді неповідомлення власників майна про судовий розгляд і спричинило порушення їх прав. Зазначається, що житлові і нежитлові приміщення за вищевказаною адресою не можуть бути визнані речовими доказами, оскільки, вони не відповідають критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України, у тому числі не зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
У клопотанні також вказується, що з дати реєстрації кримінального провадження минуло більше 10 місяців, проте жодній особі не повідомлено про підозру, досудове розслідування не проводиться або проводиться не ефективно, продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження не є доцільним.
Вказуючи на те, що накладення арешту на усі об`єкти житлової і нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , є незаконним, оскільки не було враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5 ч.2 ст. 173 КПК України), адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.07.2020 у справі №760/15429/20, а саме скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить добросовісному набувачу ОСОБА_4 .
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала в повному обсязі, зазначивши, зокрема, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, а тому необхідність у подальшому застосуванні арешту не відпала. Крім того, постановою слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві майно, на яке було накладено арешт вищевказаною ухвалою слідчого судді від 17.07.2020, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Так, зазначена в клопотанні квартира є речовим доказом у кримінальному провадженні, не зважаючи на відсутність судової експертизи.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.07.2020 (справа №760/15429/20, провадження №1-кс/760/5168/20) частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004473 та накладено арешт на майно, а саме: об`єкти житлової та нежитлової нерухомості (корпуси, секції, квартири, кімнати, приміщення, гаражі, блоки), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною на відчуження та розпорядження цим майном.
Так, при вирішенні питання про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0004473 слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором було доведено, що об`єкти житлової та нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому наявні достатні підстави для арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
Дослідивши ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.07.2020 (справа №760/15429/20, провадження №1-кс/760/5168/20), а також листи ДСА України, ДП «Інформаційні судові системи», згідно з якими рішення Київського районного суду м. Донецька (справа №257/1598/14-ц), на підставі якого з Реєстру прав власності було виключено запис про іпотеку будинку АДРЕСА_1 , не ухвалювалося, слідчий суддя дійшов до висновку, що арешт було накладено обґрунтовано, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя враховує, що на час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004473 від 13.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, здійснюється і не є закритим, а тому, в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження потреба не відпала, а адвокатом ОСОБА_3 у судовому засіданні не доведено протилежного.
З огляду на наведене та з урахуванням того, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, слідчий суддя також доходить висновку, що адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у клопотанні та судовому засіданні не спростовано вищевказаної позиції слідчого судді щодо необхідності накладення арешту, не доведено ні необґрунтованості накладеного арешту, у тому числі, на вищевказану квартиру, ні того, що відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання. Крім того, з урахуванням ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 17.07.2020, якою було накладено арешт на майно, ОСОБА_4 не позбавлений права користування квартирою АДРЕСА_2 .
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004473 від 13.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1