Провадження № 1-кс/760/123/21
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 ,
на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001758 від 17.09.2020, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001758 від 17.09.2020.
У скарзі зазначається, що слідчим управлінням Головного управління ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001758 від 17.09.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.212, ч.3 ст.209 КК України.
Скарга обґрунтована тим, що 17.12.2020 в ході досудового розслідування кримінального провадження за №0001758 від 17.09.2020 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.12.2020 (справа №760/26945/20) за адресою: м.Київ, вул. Чигоріна, 18.
Скаржник вказує, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09.12.2020 було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення фінансово-господарських документів за період з січня 2017 по грудень 2019 року, однак в ході проведення обшуку було тимчасово вилучено майно, а саме документи та комп`ютерну техніку, дозвіл на вилучення якого надано не було.
У скарзі зазначається, що тимчасово вилучені в ході обшуку речі та документи мають важливе значення для фінансово-господарської діяльності та бухгалтерської звітності низки підприємств, не мають жодного відношення до кримінального провадження №0001758 від 17.09.2020 та дозвіл на вилучення даного майна ухвалою слідчого судді надано не було.
Враховуючи викладене та керуючись стст. 36, 107, 115, 167-168, 223, 233, 303, 304, 306, 307 КПК України, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся з даною скаргою до слідчого судді.
До початку розгляду скарги по суті до слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якому адвокат, враховуючи ухвалу Київського апеляційного суду у справі №11-сс/824/1153/2021 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 та прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.12.2020 у справі №760/28258/20, якою було частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна, тимчасово вилученого в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (одним з власників якого є ОСОБА_4 ), та враховуючи те, що тимчасово вилучене майно, на яке не було накладено арешт, повернуто власнику, просив залишити скаргу на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001758 від 17.09.2020, без розгляду.
Дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді у кримінальному провадженні визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.
Разом з тим, кримінальним процесуальним законодавством України не визначено повноваження слідчого судді у випадку надходження до нього до початку розгляду скарги по суті заяви про залишення скарги без розгляду.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Отже, цією нормою передбачено застосування аналогії за наявності правових прогалин або колізій у кримінальному процесуальному законодавстві України.
Як передбачено чч. 1, 3 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Слідчий суддя також враховує відповідну судову практику, зокрема ухвалу Київського апеляційного суду м.Києва, справа №760/13785/17, провадження №11-сс/824/756/2018, згідно з якою прийняття слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги може мати місце за умови розгляду скарги по суті та необґрунтованості доводів, викладених у ній.
За таких обставин, враховуючи те, що адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подано клопотання про залишення скарги без розгляду, слідчий суддя доходить висновку, що провадження за даною скаргою підлягає закриттю.
Враховуючи викладене та керуючись ст.19 Конституції України, стст. 1, 9, 303, 305, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданою в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001758 від 17.09.2020, - закрити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1