Справа № 496/5422/20
Провадження № 1-кс/496/1977/20
У Х В А Л А

29 грудня 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0000579 від 28.12.2020 року, за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

При цьому вказує на те, що 27.12.2020 року біля 19.00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Продукти», що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нова Еметівка вул. Магістральна, 10, в ході раптово виниклого конфлікту, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, завдав ОСОБА_7 не менш двох ударів тупим дерев`яним предметом в область голови. В результаті завданих ударів, відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 27.12.2020 року ОСОБА_7 був доставлений до ООКЛ з наступним діагнозом: відкрита черепно мозкова травма, перелом склепіння та основи черепа, забій-стиснення головного мозку, епідуральна гематома скроневої ділянки справа, травматичний САК, підапоневротична гематома лобної ділянки зліва. За даним фактом СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області 28.12.2020 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000550 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. 28.12.2020 року о 16.00 год. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення був затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 29.12.2020 року за наявності достатніх доказів ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. При цьому пояснив, що підозрюваний на протязі десяти років проживає з цивільною дружиною, має неповнолітню дитину, також ОСОБА_5 доглядає за хворим батьком. Він дійсно наніс декілька ударів, але потерпілий його спровокував. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, натомість доводи захисника підтримав, при цьому пояснив, що переховуватись від слідства не має наміру. Він має цивільну дружину та неповнолітнього сина, а також доглядає за хворим батьком. Просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання.

28.12.2020 року о 16.00 год. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затриманий та доставлений до СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області.

29.12.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не одружений, утриманців не має, постійного місця мешкання немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому наявний ризик того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування.

Його доводи про те, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах тривалий час, має дитину, доглядає за хворим батьком, нічим не підтверджені.

Крім того, суд враховує ту обставину, що підозрюваний за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 не проживає. В матеріалах справи містяться відомості про те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 , але він пояснив, що за цією адресою не проживає.

Твердження підозрюваного в тій частині, що він тривалий час винаймає житло і проживає разом із співмешканкою та дитиною за адресою: АДРЕСА_2 , жодним доказом не підтверджено.

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, який виправдовує тримання підозрюваного під вартою, оскільки за відсутності підтвердження проживання особи за певною адресою суд позбавлений можливості застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор в судовому засіданні не довів. Доводи прокурора про те, що підозрюваний може впливати на свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, є лише припущенням і відповідними доказами не підтверджені.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за доцільне не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів не сприятиме запобіганню ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, тому клопотання в цій частині слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178,182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали - 20 днів з дня затримання, тобто з 28.12.2020 року по 16.01.2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1