Справа № 503/1786/20
Провадження № 1-кп/503/53/20
УХВАЛА
26 листопада 2020 року

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима клопотання прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 від 05.10.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною освітою, не одруженого, працездатного, не працюючого, раніше судимого: вироком Ананївського районного суду Одеської області від 08.10.2014 року за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік; вироком Ананївського районного суду Одеської області від 30.11.2016 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнений 21.03.2018 року з Херсонської виправної колонії №61 на підставі ст.1 п. »г» Закону України «Про амністію» від 2016 року та вироком Котовського районного суду Одеської області від 13 23.06.2020 року за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Кодимського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, яким обом обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.
Прокурор вважає, що у зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; незаконно впливати на іншого обвинуваченого, потерпілу та свідків шляхом їх залякування, в тому числі свідка ОСОБА_9 , який безпосередньо не приймав участь у крадіжці, а підвозив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до с. Писарівка, у даному кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_5 не працює та раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів. Крім того, на даний час він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, скоєного під час іспитового строку.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 прокурор зазначив, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, тому існує необхідність запобігання спробам переховуватися від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також враховуючи те, що він раніше неодноразово судимий, не працевлаштований, неодружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків.
З огляду на вищевикладене, прокурор просив задовольнити клопотання та визначити ОСОБА_5 заставу, як вид альтернативного запобіжного заходу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбачених п.п.1,2,3,4,9 ч.5 ст.194 КПК України
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечує проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні також заперечував проти застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 . Разом з ним там проживають цивільна дружина та її діти. Крім того, звернув увагу суду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. А тому просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та зменшити розмір застави до її мінімального розміру, встановленого законом.
Потерпіла у судовому засіданні при вирішенні питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладається на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.
Встановлено, що 6 жовтня 2020 року ОСОБА_5 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та 13 листопада 2020 року йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.
Встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, є тяжким: за його вчинення передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Ця обставина свідчить про існування ризику, що під впливом тяжкості покарання ОСОБА_5 буде переховуватись від суду. Обвинувачений не має постійного місця роботи, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та вчинив злочин, в якому на даний час обвинувачується, під час іспитового строку. Ці обставини свідчать також про існування ризику, що він може вчинити новий злочин з метою отримання незаконного заробітку. Крім того, ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 листа №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому ви-падку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Встановлено, що запобігання ризикам переховування ОСОБА_5 від суду та запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства та забезпеченні правопорядку. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним вище ризикам.
З огляду на це слідчий суддя вважає допустимим застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Дійсно, існує можливість застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.
Разом з тим, обвинувачений та його захисник ОСОБА_10 не подали жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_1 разом з цивільною дружиною та дітьми. Наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання залишилась не доведеною. Ця обставина перешкоджає обрати ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Крім того, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи особу обвинуваченого, його матеріальний стан, обставини кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що застава має бути визначена в межах визначених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 131820 грн.
У разі внесення застави покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: прибувати за першою вимогою прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає с. Жеребкове Ананіївського району Одеської області без дозволу прокурора та суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.
Підстав для зменшення розміру застави суд не вбачає, враховуючи, що раніше обраний розмір такого альтернативного запобіжного заходу у разі внесення застави повністю забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст.183, 314, ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372 КПК України, суд -
ухвалив:
Клопотання прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 січня 2021 року.
Визначити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави в розмірі шістидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 131820 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки, визначені ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі:
- прибувати до прокурора або суду за першою вимогою;
- не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання, а саме: с. Жеребкове Ананіївського району Одеської області без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1