Дата документу 25.01.2021 Справа № 554/147/21
Провадження № 1кс/554/1808/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000360 від 14.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000360 від 14.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України , яке було виявлене та вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон Samsung SM-A530F/DS S/N: НОМЕР_1 сім-картою мобільного оператора «Київстар»; службове посвідчення у обкладинці; гаманець коричневого кольору; обкладинка для документів коричневого кольору; флешносій сріблястого кольору; форменний одяг, а саме штани та куртка.
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліцейської діяльності №1 (с. Ямпіль) Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, будучи службовою особою, грубо порушив свої службові обов`язки та обмеження і, використовуючи надану йому владу в особистих корисливих цілях, вчинив злочини у сфері службової діяльності при наступних обставинах.
27.07.2020 до Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області надійшов запит НЦБ Інтерполу в Російській Федерації щодо встановлення місцезнаходження громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та проведення перевірки відносно нього по оперативно-довідковим, розшуковим, криміналістичним та міграційним облікам.
Дізнавшись про це, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди за повідомлення у відповідь на вказаний запит НЦБ Інтерполу в Російській Федерації неправдивої інформації про не встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , не проведення його перевірки щодо перебування на обліку за інформаційно аналітичними базами Національної поліції України.
Приблизно в серпні 2020 року, точну дату та місце зустрічі слідством не встановлено, ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_6 в смт. Свеса Сумської області та висловив вимогу надати неправомірну вигоду у розмірі п`ятнадцять тисяч гривень за повідомлення у відповідь на вказаний запит НЦБ Інтерполу в Російській Федерації неправдивої інформації про не встановлення його місцезнаходження. Також, ОСОБА_5 повідомив, що у випадку відмови від надання неправомірної вигоди буде проведено ряд заходів, спрямованих на інформування НЦБ Інтерполу в Російській Федерації щодо місця перебування ОСОБА_6 з метою його подальшої видачі та притягнення до кримінальної відповідальності на території Російської Федерації.
Бажаючи уникнути негативних наслідків для себе та сприймаючи погрози ОСОБА_5 , як реальні, побоюючись видачі компетентним органам Російської Федерації та не знаючи норми ч. 2 ст. 25 Конституції України, згідно якої громадянин України не може бути вигнаний за межі України або виданий іншій державі, ОСОБА_6 погодився на незаконну вимогу і 22.12.2020 близько 11 год. 34 хв., перебуваючи неподалік магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по вул. Соборна, 4, в смт. Свеса передав ОСОБА_5 , неправомірну вигоду у сумі п`ять тисяч гривень із раніше обумовленої загальної суми у розмірі п`ятнадцять тисяч гривень.
Після отримання вказаної частини неправомірної вигоди ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що решту коштів той повинен передати ОСОБА_5 після новорічних свят.
В подальшому, 20.01.2021 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи неподалік магазина «Фортуна», що розташований по вул. Соборна, 4, в смт. Свеса отримав від ОСОБА_6 іншу частину неправомірну вигоди у сумі десять тисяч гривень із раніше обумовленої загальної суми п`ятнадцять тисяч гривень.
Після цього ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході затримання проведено особистий обшук ОСОБА_5 , за результатами проведення якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung SM-A530F/DS S/N: НОМЕР_1 сім-картою мобільного оператора «Київстар»; службове посвідчення у обкладинці; гаманець коричневого кольору; обкладинка для документів коричневого кольору; флешносій сріблястого кольору; формений одяг, а саме штани та куртка.
Зазначені вище речі зберегли на собі сліди вчинення злочину, таким чином є речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України.
У зв`язку з вище викладеним зазначені вище речі визнано речовими доказами, про що 21.01.2021 винесено постанову слідчим другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_3 .
У подальшому щодо вказаного майна планується проведення додаткових оглядів, призначення та проведення судових експертиз, використання їх під час допиту осіб, тощо.
Вилучене майно має суттєве значення для проведення повного та об`єктивного досудового розслідування, містить на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
У судове засіданні слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі .

ОСОБА_7 повідомлявся про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000360 від 14.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (а.с. 5).

З копії протоколу затримання від 20 січня 2021 року вбачається, що 20.01.2021 р. затримано ОСОБА_7 , у відповідності до положень ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. В ході затримання проведено особистий обшук ОСОБА_5 , за результатами проведення якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung SM-A530F/DS S/N: НОМЕР_1 сім-картою мобільного оператора «Київстар»; службове посвідчення у обкладинці; гаманець коричневого кольору; обкладинка для документів коричневого кольору; флешносій сріблястого кольору; формений одяг, а саме штани та куртка (а.с.32-39).
Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що виявлені під час затримання особи від 20.01.2021 р. у рамках кримінального провадження №0000360 від 14.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, предметом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речові докази, а саме : мобільний телефон Samsung SM-A530F/DS S/N: НОМЕР_1 сім-картою мобільного оператора «Київстар»; гаманець коричневого кольору; обкладинка для документів коричневого кольору; флешносій сріблястого кольору; форменний одяг, а саме штани та куртка, підлягають арешту з метою зберігання речових доказів, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна шляхом позбавленням права на його відчуження, розпорядження та використання. При цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на службове посвідчення у обкладинці, оскільки слідчим не доведено, яке саме значення цих речей як речових доказів для кримінального провадження №0000360 від 14.12.2020, що ці речі були об`єктом кримінально-протиправних дій та імовірно здобуті кримінально-протиправним шляхом, а тому відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 131,132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000360 від 14.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити частково .

Накласти арешт на майно вилучене 20.01.2021 під час в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на:
мобільний телефон Samsung SM-A530F/DS S/N: НОМЕР_1 сім-картою мобільного оператора «Київстар»; гаманець коричневого кольору; обкладинку для документів коричневого кольору; флешносій сріблястого кольору; форменний одяг, а саме штани та куртку, шляхом заборони його відчуження, розпорядження, використання та проведення будь яких дій до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Місцем зберігання вилученого майна визначити кімнату збереження речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві за адресою м. Полтава, вул. Соборності, 37

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1