У Х В А Л А

01 лютого 2021 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/55/2021 за фактом скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за фактом скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
До суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави. В обґрунтування клопотання захисником зазначено, що він під час досудового розслідування та під час судового провадження не порушує та не порушував жодним чином свої обов`язки, як обвинуваченого. При цьому, має на утриманні трьох дітей, позитивно характеризується за місцем роботи, продовжує працювати на посаді заступника начальника управління соціальних послуг та соціального забезпечення начальника відділу забезпечення надання соціальних послуг у стаціонарних установах, бездомним особам та іншим групам ризику Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації, від якої не відсторонений, має відзнаки. Крім того, звернув увагу на те, що питання обрання йому запобіжного заходу вирішувалось без проведення технічної фіксації, що є порушенням ст. 247 КПК України. Також наполягав на тому, що він не міг вчинити кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, оскільки питання, у вирішенні яких він обвинувачується, не віднесені до його компетенції. Враховуючи наведене та у зв`язку з відсутністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив скасувати запобіжний захід у вигляді застави, що застосовується у відношенні нього.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив та вважав, що доводи обвинуваченого не заслуговують на увагу.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного злочину, із використанням свого службового становища. На сьогодні обвинувачений продовжує виконувати ту саму діяльність, від посади не відсторонений. При цьому, як неодноразово зазначалось стороною захисту, ОСОБА_5 наразі має незадовільний матеріальний стан для утримання родини, що, на думку суду, може спонукати його до вчинення аналогічних злочинів з метою незаконного отримання доходів, тому суд доходить висновку про наявність доведеного ризику про можливість продовження злочинної діяльності у розумінні ст. 177 КПК України.
Розмір застави неможна вважати непомірним, оскільки саме такий розмір застави, з огляду на тяжкість висунутої підозри та даних стосовно особи обвинуваченого, достатньою мірою гарантує виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Щодо доводів обвинуваченого про порушення вимог КПК України, які полягають в нефіксації судового процессу під час обрання йому запобіжного заходу, суд зазначає наступне.
У відповідності до частини першої статті 107 КПК України, що регулює питання застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, (в редакції, що діяла на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу) рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Наведене свідчить про відсутність порушень з боку слідчого судді при розгляді питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, з огляду на те, що Кримінальний процесуальний кодекс на той час не містив вимоги щодо обов`язковості здійснення фіксації судового процесу технічними засобами за відсутності відповідного клопотання.

Оцінюючи доводи обвинуваченого щодо неможливості вчинення ним кримінального провадження через відсутність повноважень, суд бере до уваги, що це питання є предметом судового розгляду кримінального провадження, за результатом якого і буде постановлено судове рішення, виключно після його завершення, тому наведені доводи не можуть бути враховані у якості аргументів при вирішення питання про запобіжні заходи.

Таким чином, суд зазначає, що застосований до обвинуваченого під час досудового слідства запобіжний захід у вигляді застави є таким, що відповідає меті його застосування, не є надмірно обтяжливим для обвинуваченого, оскільки не позбавляє його особистої свободи, можливості спілкування із родиною та виховання дітей, продовження роботи та отримання заробітної плати за її виконання, тому є таким, що відповідає цілям його застосування та убезпечує ймовірність ризику повторного вчинення обвинуваченим аналогічних злочинів, тому підстав для його скасування на сьогодні немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 201, 331 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1