Справа № 338/1043/20
Провадження № 11-кп/4808/31/21
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді: ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурора Богородчанського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2020 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з базовою вищою освітою, не одруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю:
секретаря с/з ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_10 ,
представника потерпілого ОСОБА_11
в с т а н о в и в :
1. Зміст вироку суду першої інстанції та встановлені обставини.
1.1. Вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого звільнено від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановлено іспитовий строк терміном на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

1.2. Згідно вироку суду, ОСОБА_7 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , що було небезпечним для життя і здоров`я в момент заподіяння.

Злочин вчинено за таких обставин.

11.07.2020 у вечірній час на території АЗС «ОККО» в селищі Богородчани по вул. Шевченка, 101 Богородчанського району Івано-Франківської області між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 на ґрунті особистих неприязних стосунків виник конфлікт, під час якого вони сперечалися та ображали один одного.

18.07.2020 біля 03.00 год. ОСОБА_12 знову зустрів ОСОБА_7 на території АЗС "ОККО" в селищі Богородчани по вул. Шевченка, 101. У ході чергового з`ясування стосунків словесна сварка перейшла у сутичку, під час якої ОСОБА_7 вирішив заподіяти ОСОБА_12 тілесні ушкодження.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_7 , діючи умисно, наніс два цілеспрямовані удари ногою в голову ОСОБА_12 , внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозково-лицевої травми з переломами лобної пазухи з обох сторін, гайморових пазух з обох сторін, решітчастої кістки, виличної кістки зліва, кісток носа, забою головного мозку легкого ступеня, рани в ділянці носа, синців в ділянках повік обох очей, яка ускладнилась гемосинусом, назальною ліквореєю, пневмоцефалією, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, і були небезпечними для життя в момент їх спричинення.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю.

2. Зміст апеляційної скарги прокурора:
- не оспорює доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого;

- призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості;

- судом не враховано належним чином тяжкість злочину (це тяжкий злочин, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років), його наслідки, обставини, за яких злочин було вчинено ( ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_12 два цілеспрямовані удари ногою в життєво важливу ділянку голову, від чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження);

- застосування ст. 75 КК України та призначення покарання з випробуванням є несправедливим з огляду на обставини вчинення злочину та його наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень є ключовими обставинами.

Просить скасувати вирок, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

3. Правові позиції сторін.
3.1. В засіданні суду апеляційної інстанції прокурор доводи апеляційної скарги підтримав з указаних в ній мотивів, та просив про її задоволення. Звернув увагу, що хоч потерпілий і не має претензій, однак тяжкість злочину орієнтує на призначення більш суворого покарання, позаяк порушує суспільні цінності, які потребують підвищеної охорони.

3.2. Обвинувачений та його захисник, доводи апеляційної скарги заперечили, вирок суду першої інстанції вважають законним та обґрунтованим, просили його залишити без зміни.

3.3. Представник потерпілого звернув увагу, що потерпілий жодних претензій не має і наполягає на залишенні вироку суду без зміни. Крім потерпілого жодної шкоди більше нікому не заподіяно, суспільний інтерес не порушений. На врахування позиції потерпілого орієнтує і судова практика ВС.

4. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

4.1. Прокурор уважає покарання явно несправедливим через м`якість.

Це є предметом перегляду (ст. 404 КПК України).

Злочин тяжкий, обвинувачений наніс два цілеспрямовані удари в голову потерпілому і спричинив тяжкі тілесні ушкодження.

4.2. За змістом ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

4.3. Суд першої інстанції урахував ті обставини, на які звернув увагу прокурор, і навів їх у мотивах свого рішення щодо призначення позбавлення волі на строк 5 років.

Самі по собі доводи тяжкості не можуть спростувати висновків суду, який також оцінив ці ж обставини при призначенні покарання.

Тому потрібна вказівка на інші дані, які спростують висновки суду щодо можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України і дають підстави для іншої оцінки обставин справи.

Таких даних апеляційна скарга не містить.

4.4. Однак, у справі були також і інші обставини, які суд зобов`язаний був урахувати і вмотивовано урахував відповідно до ст. 66 КК України.

По-перше. Це щире каяття, що було не тільки висловлене, а й супроводжувалось активними діями по примиренню з потерпілим.

Щирість каяття підтверджена тим, що потерпілий пробачив обвинуваченого.

По-друге. ОСОБА_7 добровільно відшкодував заподіяну шкоду. Це вагома обставина, яка обґрунтовано врахована судом у рішенні.

По-третє. В справі відсутні обставини, які обтяжують покарання. Така характеристика обвинуваченого також є підставою для застосування положень ст. 75 КК України в цьому випадку.

По-четверте. Визначальною, вважає апеляційний суд, є позиція потерпілого ОСОБА_12 щодо покарання.

Порушений правопорядок та суспільний інтерес щодо боротьби з злочинами отримали належну оцінку дій обвинуваченого у обвинувальному вироці суду і покаранні, яке призначене відповідно до санкції ч. 1. ст. 121 КК України.

Але тільки сам потерпілий може найкраще визначити необхідну сатисфакцію шкоди, яка була йому заподіяна і саме потерпілий клопотав перед судом про таку форму захисту своїх порушених прав, яка не буде пов`язана з позбавленням волі обвинуваченого.

5. Висновки.
5.1. Услід за судом першої інстанції апеляційний суд констатує, що сукупність указаних у п. 4 обставин є достатньою підставою для застосування щодо обвинуваченого приписів ч. 1 ст. 75 КК України.

Апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, оскільки її доводи зводяться до повторного обґрунтування обставин справи і не можуть бути підставою для збільшення розміру призначеного покарання й обтяження становища обвинуваченого.

5.2. Вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись статтями 370, 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції прокурора Богородчанського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури, ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2020 року, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5