Справа № 522/2652/15-к
Провадження № 1-кп/522/366/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006375 від 16.07.2014 року, стосовно:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянка України, з середньою освітою, не працює, розлучена, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
- у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_3 ,

представник потерпілої - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене у великих розмірах, за наступних обставин.
Так, в липні 2009 року суб`єктом підприємницької діяльності СПД « ОСОБА_7 », а саме ОСОБА_7 на стажування з виправним терміном, на посаду менеджера по продажу метало-пластикових вікон та дверних виробів була прийнята ОСОБА_4 . Увійшовши в довіру до ОСОБА_7 та її родича ОСОБА_8 , 01.08.2010 року з ОСОБА_4 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, на посаді менеджеру з продажу, але при цьому, ОСОБА_4 офіційно працевлаштована в СПД не була. Маючи намір, на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що офіційно не працевлаштована, стала працювати в салоні- магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » СПД ОСОБА_7 , в якості менеджера з продажу, в обов`язки якої входило оформлення договорів з клієнтами, обробка заказів, прийняття грошових коштів за закази від клієнтів та щоденна передача грошей адміністрації. Таким чином ОСОБА_4 здійснювала повноваження, щодо розпорядження і зберігання ввірених їй грошових коштів.
09.09.2010, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими-коштами СПД ОСОБА_7 ,, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_9 , на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 13642 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_9 завдаток за договором в сумі 10000 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 10000 гривень.

ОСОБА_4 зрозумівши, що її дії залишилися не поміченими, перебуваючи на стажуванні з виправним терміном, вирішила повторно скоювати заволодіння чужим майном ОСОБА_7 шляхом зловживання її довірою.

15.09.2010 ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_10 , на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 5025 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_10 завдаток за договором в сумі 4000 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
Далі, СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 4000 гривень.
17.09.2010 ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_11 , на виготовлення металопластикових вікон на загальну суму 7352 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_11 завдаток за договором в сумі 6000 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 6000 гривень.
23.09.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_12 , на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 3468 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_12 завдаток за договором в сумі 3468 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 3468 гривень.
24.09.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_13 , на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 2277 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_13 завдаток за договором в сумі 2277 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 2277 гривень.
24.09,2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_14 , на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 13003грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_14 завдаток за договором в сумі 8000 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 8000 гривень.
28.09.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_15 , на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 2503 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_16 завдаток за договором в сумі 2000 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 - року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 2000 гривень.
29.09.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_17 , ка виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 9290 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_17 завдаток за договором в сумі 7970 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 7970 гривень.
30.09.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_18 , на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 33312 грн. Підписавши угоду. ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_19 завдаток за договором в сумі 27000 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 27000гривень.
04.10.2010 року. ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_20 на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 6328 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_20 завдаток за договором в сумі 3000 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 3000 гривень.
06.10.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_21 на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 5685 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_21 завдаток за договором в сумі 3200 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 3200 гривень.
07.10.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_22 на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 7059 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_22 завдаток за договором в сумі 3459 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 3459 гривень.
07.10.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_23 , на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 2000 грн. Підписавши угоду. ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_23 завдаток за договором в сумі 618 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнила отримані грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 618 гривень.
04.11.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_24 , на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 1600 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_24 завдаток за договором в сумі 1394 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 1394 гривень.
16.09.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_25 , на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 5281 грн, Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_25 завдаток за договором в сумі 2229 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 2229 гривень.
27.08.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з фірмою «Граммі», на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну суму 24350 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від фірми «Граммі», завдаток за договором в сумі 24350 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 24350 гривень.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на шахрайство 06.09.2010 року, ОСОБА_4 уклала угоду з гр. ОСОБА_26 , на виготовлення метало-пластикових вікон на загальну' суму 5639,71 грн. Підписавши угоду, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_26 завдаток за договором з сумі 5639,71 гривень, які не відобразила в книзі обліку доходів і витрат, в щоденному звіті про прийняття заказів, та не повідомила ОСОБА_7 , про укладену угоду, тим самим привласнивши отриманні грошові кошти, які були витрачені ОСОБА_4 , на власні потреби.
В подальшому СПД ОСОБА_7 після проведення ревізії в листопаді 2010 року та викриття ОСОБА_4 в заволодінні грошовими коштами, замовлені металопластикові вікна виготовила замовнику за власний рахунок.
Так, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 5639,71 гривень.
В період часу з 01.08.2010 по 29.10.2010 року ОСОБА_4 реалізувавши умисел спрямований на шахрайство, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 116249,71 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Позиція учасників судового розгляду.
Захисник ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його підзахисної від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності, вказаного у ст. 49 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , підтримала клопотання та не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності із вказаних підстав.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Представник потерпілої заперечував проти закриття кримінального провадження.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене у великих розмірах, яке карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.
Відповідно до ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, питання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті ( у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із постановою Касаційного кримінального суду Верховного суду по справі №760/18016/15-к від 19.04.2019 року, "Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності."
Відповідно до ч.1 ст.49 КК обчислення строку давності починається з дня скоєння злочину. Часом скоєння злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або допущення бездіяльності. Отже, днем скоєння злочину, за ст.49 КК, слід уважати добу, до закінчення якої особою було вчинено дію або допущено бездіяльність, які є ознаками об`єктивної сторони складу злочину.
Відповідно до ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
З урахуванням того, що діяння, яке ставиться в провину ОСОБА_4 , мало місце 12.07.2015 року, на даний час пройшло десять років з моменту вчинення злочину, а обвинувачена не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності за нереабілітуючих обставин, суд вважає за необхідне звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 190 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за можливе стягнути з обвинуваченої відшкодування витрат на залучення експерта. І такий висновок суду відповідає висновкам викладеним у Постанові Великої Палати Верховного суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, а саме: ВП ВС вказала, що суд повинен вирішити питання про розподіл у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у процесуальних витрат тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Крім цього, у матеріалах кримінального провадження є цивільні позови потерпілих про відшкодування завданої шкоди, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Ті обставини, що єдиною підставою для задоволення цивільного позову є визнання особи винною та наявності в її діях складу злочину, а підставою для відмови у позові виправдання особи, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності не встановлюється, суд вважає за необхідне залишити такі цивільні позови без розгляду, що у свою чергу не перешкоджає розгляду в порядку цивільного судочинства.
На підставі ст. 49 КК України, керуючись ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-286, 288, 318-380, 372, 395 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006375 від 16.07.2014 року - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0006375 від 16.07.2014 року стосовно ОСОБА_4 за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 190 КК України - закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_27 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-економічної експертизи №6244-6245 від 31.12. 2014 року у розмірі 8 880 грн. (вісім тисяч вісімсот вісімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-економічної експертизи №3753-3754 від 30.10.2015 року у розмірі 11088 грн. (одинадцять тисяч вісімдесят вісім гривень).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

19.11.2020