КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6300/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу цивільного відповідача ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2020 року,
за участю:

представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.03.2020 року задоволено клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0001244 від 18.03.2020 року та накладено арешт на майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), а саме: квартира АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,15 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; 11/30 частки підземного автопаркінгу на 6 машиномісць (вбудоване приміщення №01), загальна площа 291,5 кв.м., частина вбудованого приміщення 01 площею 182, 1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ; приміщення спортивного залу (вбудоване приміщення №105), загальна площа 297,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; квартира АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_7 ; квартира АДРЕСА_8 область, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, 12.03.2020 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив прийняти її до розгляду, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.03.2020 року про накладення арешту та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання про накладення арешту.

Ухвалою судді судової палати розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 13.05.2020 року апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_6 , як особі, яка не має права на подачу апеляційної скарги.

19.05.2020 року представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 повторно подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.03.2020 року, скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту.

Ухвалою судді судової палати розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 23.06.2020 року повернуто апеляційну скаргу представнику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 , як особі яка її подала після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постановою колегії суддів Верховного Суду Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 05.11.2020 року, задоволено частково касаційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , ухвалу Київського апеляційного суду від 13.05.2020 року в частині повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 скасована та постановлено нову ухвалу, якою призначено новий судовий розгляд у суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя наклав арешт на майно, що перебуває у власності цивільного позивача ОСОБА_8 , цивільно процесуальне законодавство не передбачає можливості забезпечення вимог цивільного позивача шляхом накладення арешту на його ж майно, яке крім того не має відношення ні до предмету позову, ні до дій які заявник вважає неправомірними.

Дане кримінальне провадження було відкрито неуповноваженими особами, а ініційовано самим ОСОБА_8 для того, щоб ускладнити виконання численних судових рішень про стягнення з нього боргів на користь банків та інших кредиторів.

Апелянт зазначає, що у провадженні Оболонського районного суду перебуває цивільна справа між ним та ОСОБА_8 , в межах якої на майно ОСОБА_8 накладено арешт з метою забезпечення позовних вимог, законність та обґрунтованість накладення перевірено Апеляційним судом м. Києва. Також, у провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває позов про стягнення позики, та у разі задоволення його судом, якщо у ОСОБА_8 не виявиться достатньої суми коштів на рахунках, державний виконавець зможе виконати судове рішення про стягнення коштів шляхом звернення стягнення на майно ОСОБА_8 , в тому числі і на нерухоме.

В судове засідання у справі прокурор та представник цивільного позивача не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора та представника, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, пояснення представника цивільного відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Печерським управлінням поліції Головного правління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001244 від 18.03.2020 року, за фактом використання ОСОБА_6 підроблених документів позики у судовому порядку, вчинення закінчених замахів на шахрайство, яке виразилось у незаконному заволодінні майном ОСОБА_8 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування зазначено, що протягом 2016-2018 років ОСОБА_6 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, вчиняють дії спрямовані на незаконне заволодіння майном ОСОБА_8 використовуючи підроблені боргові розписки в позовних судових провадженнях.
04.11.2016 року ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області за заявою про забезпечення позову накладено арешт на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , після чого арешт на зазначене майно скасовано в апеляційному порядку.

22.05.2018 року ОСОБА_6 , використовуючи завідомо підроблений договір позики від 13.12.2014 року подав до Оболонського районного суду м. Києва нову позовну заяву про стягнення з ОСОБА_8 заборгованості у розмірі 200 тис. доларів США.
23.05.2018 року за заявою представника позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову суддею Оболонського районного суду м. Києва у цивільній справі №756/6560/18 повторно накладено арешт на майно ОСОБА_8 .
Надалі, ухвалами Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2018 року та 20.06.2018 року за заявами про забезпечення позову також накладено арешт на майно ОСОБА_8 .

23.03.2020 року представник цивільного позивача ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 подав у кримінальному провадженні №0001244 від 18.03.2020 року клопотання до Печерського районного суду міста Києва про накладення арешту на майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), а саме: квартира АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,15 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; 11/30 частки підземного автопаркінгу на 6 машиномісць (вбудоване приміщення №01), загальна площа 291,5 кв.м., частина вбудованого приміщення 01 площею 182, 1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ; приміщення спортивного залу (вбудоване приміщення №105), загальна площа 297,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; квартира АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_7 ; квартира АДРЕСА_8 область, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.03.2020 року клопотання представника цивільного позивача задоволено та накладено арешт на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , перелік якого зазначений у резолютивній частині ухвали, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення ( цивільного позову).
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0001244, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на нерухоме майно, з огляду на те, що існує необхідність у даному заходу забезпечення кримінального провадження з метою забезпечення цивільного позову.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Однак, зазначених вимог закону цивільний позивач та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Як вбачається із клопотання про арешт майна поданого представником цивільного позивача ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0001244 від 18.03.2020 року, метою накладення арешту є забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), при цьому останній просив накласти арешт на майно ОСОБА_8 , тобто самого цивільного позивача.
Представником також було зазначено, що цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 .
Стаття 62 КПК України визначає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Вказане свідчить, що подане представником ОСОБА_9 клопотання про забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) до Печерського районного суду міста Києва суперечить меті накладення арешту та не ґрунтується на нормах кримінально процесуального закону.

Зазначивши, що ОСОБА_6 є цивільним відповідачем у кримінальному провадженні № 0001244 представник цивільного позивача повинен був звернутися із клопотанням про накладення арешту саме на майно ОСОБА_6 , долучивши до матеріалів провадження копію цивільного позову.

Кримінально процесуальний кодекс України не передбачає можливості звернення цивільного позивача із клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на майно самого цивільного позивача, з метою забезпечення цивільного позову.
Отже, представником цивільного позивача було внесено клопотання про арешт майна, на яке законом не визначена можливість його арешту, а слідчий суддя безпідставно задовольнив таке клопотання.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу цивільного відповідача ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року, якою задоволено клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0001244 від 18.03.2020 року та накладено арешт на майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), а саме: квартира АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,15 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; 11/30 частки підземного автопаркінгу на 6 машиномісць (вбудоване приміщення №01), загальна площа 291,5 кв.м., частина вбудованого приміщення 01 площею 182, 1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ; приміщення спортивного залу (вбудоване приміщення №105), загальна площа 297,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; квартира АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_7 ; квартира АДРЕСА_8 область, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0001244 від 18.03.2020 року про накладення арешту на майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), а саме: квартира АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,15 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; 11/30 частки підземного автопаркінгу на 6 машиномісць (вбудоване приміщення №01), загальна площа 291,5 кв.м., частина вбудованого приміщення 01 площею 182, 1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ; приміщення спортивного залу (вбудоване приміщення №105), загальна площа 297,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; квартира АДРЕСА_6 ; квартира АДРЕСА_7 ; квартира АДРЕСА_8 область, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4