Справа № 453/878/20
№ провадження 1-кп/453/135/20
В И Р О К
іменем України

27 жовтня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сможе Сколівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, розлученого, працюючого водієм ГП-52 ДУ «Західно-Українська геофізична розвідувальна експедиція», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 06.07.2020 року близько 23 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , куди потрапив шляхом вільного доступу, в силу тривалих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс своїй колишній дружині ОСОБА_4 , яка спала, численні удари по голові та руках кулаками обох своїх рук. У результаті вказаних дій обвинувачений ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичного експерта № 74 від 16.07.2020 року, тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, синців та саден на лівій кисті, скроневій та завушній ділянках ліворуч й на лівім вусі, правім передпліччі й правім плечі, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 06.07.2020 року близько 23 год. він, знаходився у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , куди потрапив шляхом вільного доступу. Там, він вживав спиртні напої, після чого умисно наніс своїй колишній дружині удари кулаками обох рук по голові та тілі. На даний час він зрозумів значення своїх дій, при обранні йому міри покарання покладається на розсуд суду, однак просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обтяжуючими вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя та вчинення такого особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає щире каяття.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП «Сколівська ЦРЛ» Сколівської РР Львівської області не перебуває, а також той факт, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному. Суд враховує і те, що обвинувачений офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток.

З урахуванням наведених обставин, а також майнового стану обвинуваченого, суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, - у виді штрафу.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Міру покарання у виді штрафу суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Судових витрат та речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн..

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1