Справа № 169/388/19
Провадження № 1-кп/169/11/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бобли Турійського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2018 року ухвалено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 лютого 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Проте ОСОБА_4 , будучи батьком неповнолітньої ОСОБА_6 , маючи обов`язок по її утриманню, попередженим працівниками Турійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про необхідність сплати аліментів і відповідальність за ухилення від сплати аліментів, з лютого 2018 року до травня 2019 року включно злісно ухилявся від сплати аліментів у визначеному зазначеним судовим рішенням розмірі, внаслідок чого у нього станом на 01 травня 2019 року утворилась заборгованість зі сплати цих аліментів в сумі 14 857 гривень 14 копійок, що складає значно вищу суму ніж сукупна сума виплат за три місяці відповідних платежів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що він знав про стягнення з нього аліментів та обов`язок їх сплачувати, однак, через відсутність регулярного заробітку станом на 01 травня 2019 року у нього утворилась заборгованість зі сплати цих аліментів в сумі 14 857 гривень 14 копійок, яку він станом на цей час частково, а саме в сумі 7 000 гривень, сплатив.

У вчиненому ОСОБА_4 щиросердно розкаявся, просив суворо його не карати.

Таким чином, наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_4 є детальними, чіткими та послідовними і в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Не маючи підстав сумніватися у добровільності позиції, а також показань обвинуваченого, суд, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших, окрім наведених вище, доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Тому, всесторонньо проаналізувавши матеріали кримінального провадження та ті обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, і кваліфікує такі його дії як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд в цьому випадку не вбачає.

Також суд враховує і те, що ОСОБА_4 є здоровою працездатною особою молодого віку, має постійне місце проживання, офіційно не працює, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягається вперше, потерпіла при обранні міри покарання останньому покладається на розсуд суду, про що зазначила у поданій на адресу суду заяві.

З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень в цьому випадку можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, а саме у виді громадських робіт, оскільки він не має офіційного місця роботи та зареєстрованого джерела доходу, однак, є працездатним.

Керуючись частиною третьою статті 349, статтями 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий