Справа № 592/8671/20
Провадження № 1-в/592/386/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання начальника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) начальника арештного дому підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність, -

В С Т А Н О В И В :

24.07.2020 року начальник державної установи Сумський виправна колонія (№ 116) начальник арештного дому підполковник внутрішньої служби ОСОБА_4 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про приведення вироку у відповідність, в якому він зазначив про те, що в державній установі Сумська виправна колонія (№ 116) відбуває покарання покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: 1) 25.01.2010 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 315, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією 1/2 майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 2) 25.12.2014 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. ; 3) 03.08.2015 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Засуджений 02.08.2018 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 03.08.2015 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Початок строку: 11.09.2018 року, кінець строку: 11.10.2022 року. 01.07.2020 року набрав законної сили Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень від 22.11.2018 року, яким було внесено зміни до ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинну діяльність, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання. П. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України. Враховуючи вищевикладене на підставі ст. 5, ч. 3 ст. КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України направляються матеріали відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Сумського районного суду Сумської області від 02.08.2018 року у відповідність до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень від 22.11.2018 року (вхідний № 29649/20 від 24.07.2020 року) .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Розглянувши клопотання, вислухавши пояснення та думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши документи та копії документів, доданих до клопотання, матеріали особової справи засудженого, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Вироком Сумського районного суду Сумської області від 03.08.2015 року у справі № 587/615/15-к, провадження № 1-кп/587/83/15 ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України, та йому було призначено покарання: - за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; - за ч. 2 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 було визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. На підставі ст. 76 КК України на нього було покладено обов`язки: 1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання; 3)періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції. Вирок набрав законної сили 02.09.2015 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/49590057) .

Вироком Сумського районного суду Сумської області від 02.08.2018 року у справі № 587/268/18 ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та йому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково було приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 03.08.2015 року, ОСОБА_5 було визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Вирок набрав законної сили 03.09.2018 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/75651741) .

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01.07.2020 року) санкція цієї статті передбачає максимальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Із змісту п. б ч. 1 ст. 72 КК України вбачається, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

У відповідності до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Із змісту п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України вбачається, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Із змісту п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України вбачається, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України) , 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року у справі Проніна проти України ) .

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності з 01.07.2020 року, було змінено санкцію ч. 2 ст. 309 КК України, згідно якій передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

Таким чином, оскільки призначене ОСОБА_5 покарання вироком Сумського районного суду Сумської області від 02.08.2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України не перевищує санкцію нового закону, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання начальника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) начальника арештного дому підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 61, 70, 72, 74, 309 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання начальника державної установи Сумська виправна колонія (№ 116) начальника арештного дому підполковника внутрішньої служби ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про приведення вироку у відповідність може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (ухвалу) .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1