У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 ,- адвоката ОСОБА_4 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.01.2019р. у задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного в клопотанні майна.
Представник ОСОБА_3 ,- адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.01.2019р.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_4 посилається на той факт, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2020 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , - «про визнання недійсними правочинів, визнання рішень нотаріуса протиправними та скасування запису про право власності, застосування наслідків недійсності правочинів визнання права власності та витребування майна»,- задоволено. Визнано за ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 171,8 кв.м. та витребувати квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 171.8 кв.м. із незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1 ).
Разом з тим, наразі реалізації наведеного рішення Приморського районного суду м. Одеси, яке набуло чинності та відновленні у державному реєстрі речових прав на належну ОСОБА_3 квартиру перешкоджають вжиті Приморським районним судом у м. Одесі в межах даної справи заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту спірної квартири та заборони вчинення реєстраційних дій щодо неї у реєстрі речових прав.
Таким чином, у застосуванні вжитих судом заходів забезпечення кримінального провадження відпала потреба оскільки квартира як об`єкт кримінального правопорушення не зберегла на собі слідів кримінального правопорушення, яке було вчинене виключно шляхом підробки документів, що посвідчували особу продавця, при цьому, такі заходи перешкоджають реалізації рішення суду про визнання права власності ОСОБА_3 на цю квартиру шляхом відновлення в реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_3 .

В судове засідання ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 не з`явились, надавши заяву щодо підтримання вимог.
Слідчий в судове засіданні не з`явився, надавши до суду заяву, щодо відсутності заперечень на задоволення вимог викладених у клопотанні адвоката ОСОБА_4 .
Заслухавши думку слідчого, заявника, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік (далі Узагальнення), правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Пунктом 6 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014 рік, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

В судовому засіданні встановлено, що впровадженні слідчого відділу Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0007606 від 15.11.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом здійснення на підставі підроблених документів відчуження належної ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2 , чим завдано останній збитків у сумі вартості квартири у розмірі 4 000 000, 00 грн.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 січня 2019 р. задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного в клопотанні майна.

Крім того, ОСОБА_3 звернулась також до суду з цивільним позовом про визнання права власності, визнання недійсним правочинів та про витребування спірної квартири.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2020р. позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , - «про визнання недійсними правочинів, визнання рішень нотаріуса протиправними та скасування запису про право власності, застосування наслідків недійсності правочинів визнання права власності та витребування майна»,- задоволено. Крім того, також визнано за ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 171,8 кв.м. та витребувати квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 171,8 кв.м. із незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1 ).
Таким чином, арешт було накладено обґрунтовано, однак, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна частково відпали з вказаних підстав.
Суд вважає, що при зазначених обставинах, під час подачі до суду представником ОСОБА_3 ,- адвокатом ОСОБА_4 клопотання про зняття арешту відповідно до ст. 170,174 КПК України, майно зазначено у клопотанні, не є належним об`єктом заходів забезпечення кримінального провадження.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
З огляду на викладене суд приймає клопотання представника ОСОБА_3 ,- адвоката ОСОБА_4 до розгляду та приходить до висновку що воно підлягає задоволенню з наведених підстав.
Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотанняпредставника ОСОБА_3 ,- адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 08.01.2019р. задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.01.2019р. на об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного в клопотанні майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1