Справа № 368/1069/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

м. Кагарлик Київської області "08" жовтня 2020 р.

Слідчий суддя - ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

За участю учасників процесу:

Сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_3

Слідчий - ОСОБА_4 .

Сторона захисту:

Підозрюваний - ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду клопотання слідчого, - заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району) Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 152 КК України, внесеного 06.10.2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004452 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Краматорськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, -
- якому 07.10.2020 року органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у скоєнні злочину, який передбачено:
- ч. 4 ст. 152 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у згвалтуванні, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, -
- у відношенні якого раніше запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався, якого 07.10.2020 року було затримано на підставі ухвали слідчого судді, -
- перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку:
- прокурора ОСОБА_3 , - яка клопотання слідчого підтримала;

- слідчого ОСОБА_4 , - який своє клопотання підтримав;

- підозрюваного ОСОБА_5 , - який заперечував проти клопотання слідчого, та просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби;

- захисника підозрюваного ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , який заперечував проти клопотання прокурора, просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, -

В С Т А Н О В И В :

07.10.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло клопотання слідчого, - заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району) Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 152 КК України, внесеного 06.10.2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004452 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Краматорськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, -
- якому 07.10.2020 року органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у скоєнні злочину, який передбачено:
- ч. 4 ст. 152 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у згвалтуванні, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, -
- у відношенні якого раніше запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався, якого 07.10.2020 року було затримано на підставі ухвали слідчого судді, в якому слідчий просить слідчого суддю винести ухвалу, на підставі якої:
- застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Краматорськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, -
- якому 07.10.2020 року органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у скоєнні злочину, який передбачено:
- ч. 4 ст. 152 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у згвалтуванні, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, -
- у відношенні якого раніше запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався, якого 07.10.2020 року було затримано на підставі ухвали слідчого судді, -
- в в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів.
Своє клопотання слідчий в мотивувальній частині клопотання обгрунтовує наступними обставинами та нормами права:
В ході досудового розслідування встановлено, що в період з 19 години 43 хвилин 04 вересня 2020 року по 15 годину 14 хвилин 06 вересня 2020 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився у приміщенні будинку території домоволодіння за місцем свого тимчасового проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел на вчинення сексуальних дій та насильницьке задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом.

04 вересня 2020 року в період часу з 19 години 43 хвилини по 19 годину 57 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в положенні лежачи на спині, при цьому оголивши свій статевий орган, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, всупереч волі та бажанню свого сина ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що останній є малолітнім, застосовуючи до нього психологічне насильство, примусив останнього до вчинення певних сексуальних дій пов`язаних із: мацанням статевих органів, інших непристойних дотиків та навчанням онанізму.

Крім цього, 06 вересня 2020 року в період часу з 10 години 50 хвилин по 15 годину 14 хвилин ОСОБА_5 знаходився в кіманті спальня свого домоволодіння, де, знаходячись в положенні лежачи на спині, оголив свій статевий орган, та, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, попередньо повністю подавивши волю та бажання до будь-якого опору у малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи до останнього психологічне насильство, знову, повторно, всупереч волі та бажанню свого малолітнього сина ОСОБА_7 , вступив із ним у орогенітальний контакт (феляція).

Здійснюючи вищевказані дії, ОСОБА_5 задовольняв свою статеву пристрасть неприроднім способом, застосовуючи при цьому психологічне насильство, без добровільної згоди малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , із застосуванням-аудіо-відео фіксації на цифрову техніку.

07жовтня 2020 року о 14 годині 14 хвилин відділенням пошти ВПЗ Кагарлик - 1 ПАТ «Укрпошта» підозрюваному ОСОБА_5 цінним листом з повідомленням направлено письмове повідомлення про підозру у вчиненні -кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зґвалтування, тобто, - у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Доведеність вини підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними по провадженню доказами, а саме:

- протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 07 жовтня 2020 року, в ході якого останній розповів про обставини вчинення щодо нього зґвалтування ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07 жовтня 2020 року, в ході якого остання розповіла про обставини вчинення щодо її малолітнього сина ОСОБА_7 , - зґвалтування ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду предмета від 07 жовтня 2020 року, згідно якого виявлено, вилучено та оглянуто відео із обставинами вчинення ОСОБА_5 зґвалтування малолітнього ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07 жовтня 2020 року, в ході якого останній розповів про обставини вчинення щодо сина ОСОБА_7 зґвалтування.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та невиконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) та (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдова) слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливого тяжкого злочину, пов`язаного із статевою свободою та статевою недоторканістю малолітньої особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, відсутнє офіційне підтвердження про його працевлаштування, не має постійного джерела доходів, зловживає спиртними напоями, після вчинення вказаного злочину зник з місця свого проживання, і переховувався на даний час від органів досудового розслідування, що підвищує ризик переховування підозрюваного від слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , особисто знайомий, є родичом та близьким членом сім`ї із свідком та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, а також обізнаний про місце їхнього проживання, на даний час у кримінальному провадженні не зібрані всі докази, а тому незаконний вплив з боку підозрюваного на учасників кримінального провадження може призвести до зміни їх показів та перешкодити кримінальному провадженню таким чином, а тому, існують підстави вважати, що ОСОБА_5 може залякувати або вчиняти інші протиправні дії відносно свідків та потерпілого, спрямовані до їхньої відмови в подальшому давати показання стосовно обставин вчиненого злочину чи спотворення об`єктивної істини;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, створюючи собі алібі, тощо, - оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , не визнає себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що свідчить про те, що останній в своїх діях не розкаюється та намагається уникнути відповідальності за вчинені ним дії, а тому, існують підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі зможе перешкоджати проведенню досудового розслідування у кримінальному проваджені.

На даний час є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватись від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки під впливом розуміння інкримінованого йому правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. п. 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 184 КПК України.

Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в разі застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення останнім впливу на свідків по кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, розмір якої, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути визначений в розмірі, до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Вищезазначені відомості свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, а також застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а інтереси суспільства переважають обмеження в правах, які має підозрюваний ОСОБА_5 на час досудового розслідування, а тому керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194 КПК України, - слідчий просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині його клопотання.

07.10.2020 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження був визначений слідчий суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1
07.10.2020 року слідчим суддею винесено ухвалу, на підставі якої:
1. Відкрито провадження у справі.
2. Кримінальне провадження за клопотанням слідчого, - заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району) Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 152 КК України, внесеного 06.10.2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004452 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Краматорськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, -
- якому 07.10.2020 року органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у скоєнні злочину, який передбачено:
- ч. 4 ст. 152 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у згвалтуванні, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, -
- у відношенні якого раніше запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався, якого 07.10.2020 року було затримано на підставі ухвали слідчого судді, -
- призначено до слухання на 15 год. 00 хв. 08.10.2020 року, в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3, тел.: (04573) 5 24 69.
3. В судове засідання викликано учасників процесу:
- прокурора, який входить до складу групи прокурорів по даному кримінальному провадженню;
- слідчого, який подав клопотання, чи входить до складу групи слідчих по даному кримінальному провадженню;
- підозрюваного ОСОБА_5 (який затриманий в порядку ст.ст. 208 211 КПК України), - доставити в залу засідань Кагарлицького районного суду Київської області;
- захисника підозрюваного ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 .
В судовому засіданні, яке відбулося 08.10.2020 року, прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала, обгрунтовувала свою позицію обставинами та нормами права, які зазначені в мотивувальній частині клопотання слідчого, та які наведено вище.

Заперечувала проти клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.10.2020 року, слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав, обгрунтовував свою позицію обставинами справи, та нормами права, які викладені в мотивувальній частині його клопотання, та які наведено вище.

Заперечував проти клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.10.2020 року, підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання слідчого про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, так як у випадку запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби він зможе допомагати своїй матері похилого віку, а також хоче поздоровити свого сина, якому скоро виповнюється 8 років.

На запитання слідчого судді підозрюваний ОСОБА_5 відповів наступне:

- обставини вчиненого ним злочину, які вказані в клопотанні слідчого, - відповідають дійсності, а тому обставини вчинення ним злочину він не заперечує;

- визнає, що в даному випадку мало місце насилля над малолітньою дитиною;

- він таке вчинив з сином, так як аналогічні речі вчиняли з ним, коли він також був дитиною.

Критично відношусь до клопотання підозрюваного ОСОБА_5 щодо застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту з обставин, які вказані в мотивувальній частині даної ухвали.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.10.2020 року, захисник підозрюваного ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 заперечував протии клопотання слідчого щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав позицію підозрюваного в тому, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Вислухавши прокурора та слідчого, які клопотання про обрання запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , - підтримали, вислухавши підозрюваного та його захисника, які заперечували проти клопотання слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку щодо задоволення клопотання слідчого, обгрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.
Так, в судовому засіданні з клопотання, доданих до нього письмових доказів, показань підозрюваного ОСОБА_5 встановлено наступні фактичні обставини справи:
В період з 19 години 43 хвилин 04 вересня 2020 року по 15 годину 14 хвилин 06 вересня 2020 року у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який разом із своїм малолітнім сином, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - потерпілим по даному кримінальному провадженні, - знаходився у приміщенні будинку території домоволодіння за місцем свого тимчасового проживання, що розміщене за адресою: АДРЕСА_3 , де у підозрюваного ОСОБА_11 виник злочинний умисел на вчинення сексуальних дій та насильницьке задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом.

04 вересня 2020 року в період часу з 19 години 43 хвилини по 19 годину 57 хвилин, підозрюваний ОСОБА_5 знаходився у приміщенні свого тимчасового помешкання за адресою, вказаною вище, а саме, - в спальній кімнаті, де, знаходячись на ліжку в положенні лежачи на спині, оголив свій статевий орган, після чого діючи умисно, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, всупереч волі та бажанню свого сина ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що останній є малолітнім, застосовуючи до нього психологічне насильство, примусив останнього до вчинення певних сексуальних дій пов`язаних із: мацанням статевих органів, інших непристойних дотиків та навчанням онанізму.

Крім цього, 06 вересня 2020 року в період часу з 10 години 50 хвилин по 15 годину 14 хвилин ОСОБА_5 знаходився в кіманті спальня свого домоволодіння, де, знаходячись в положенні лежачи на спині, оголив свій статевий орган, та, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, попередньо повністю подавивши волю та бажання до будь-якого опору у малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи до останнього психологічне насильство, знову, повторно, всупереч волі та бажанню свого малолітнього сина ОСОБА_7 , вступив із ним у орогенітальний контакт (феляція).

Здійснюючи вищевказані дії, ОСОБА_5 задовольняв свою статеву пристрасть неприроднім способом, застосовуючи при цьому психологічне насильство, без добровільної згоди малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , із застосуванням-аудіо-відео фіксації на цифрову техніку.

Застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України:
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, що стосується п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, то вважаю, що даний пункт доведено прокурором як в клопотанні, так і в судовому засіданні, з огляду на наступне.
Так, надані прокурором матеріали кримінального провадження дають обгрунтовану підставу вважати, що злочин підозрюваним ОСОБА_5 вчинено за обставин, які зазначені в клопотанні слідчого, та які наведено вище, адже обставини справи, які зазначено в клопотанні слідчого, підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, давши добровільно показання, при цьому слідчим суддею йому було роз`яснено положення ст. 18 КПК України та положення ст. 63 Корнституції України.

Таким чином, ОСОБА_5 стороною обвинувачення обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 4 ст. 152 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у згвалтуванні, тобто вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.
Обгрунтованість підозри в судовому засіданні підтвердилася наступними належними та допустимими доказами:
- показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , який в судовому засіданні дав показання про те, що він дійсно вчиняв дії сексуального характеру з своїм малолітнім сином, що вчиняв він всі ці речі за обставин та у спосіб, які викладені в клопотання слідчого;

- протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 07 жовтня 2020 року, з диском відеофіксації такої слідчої дії, в результаті перегляду якого встановлено, що малолітній потерпілий ОСОБА_7 , який допитаний в присутності законного представника, - матері, та педагога, показав, що дійсно, його рідний батько вчиняв з ним дії, які можна дорослій особі оцінити як дії сексуального характеру, також малолітній потерпілий показав, що йому ті дії, які з ним робив батько, - не подобалися, окрім того, йому було дещо боляче, проте, батько його заставляв робити такі речі.

- протоколом огляду предмета від 07 жовтня 2020 року, (оглядався мобільний телефон), в ході якого виявлено, вилучено та оглянуто відео із обставинами вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , - зґвалтування малолітнього ОСОБА_7 .

Отже, що стосується п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, то вважаю, що прокурором як в клопотанні, так прокурором і в судовому засіданні належним чином доведено наявність ризиків (зокрема, - переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків), які зазначені в клопотанні, з огляду на наступне.
Так, прокурор в клопотанні, та прокурор в судовому засіданні наполягав на існуванні наступних ризиків:
1. Переховуватися від суду;
2. Незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

Слід зазначити, що що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків.
Ризик же в свою чергу, - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, що стосується ризику, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховуватися від суду, то вважаю, що такий ризик присутній в діях підозрюваного ОСОБА_5 , з огляду на наступне:
- слід звернути увагу на ту обставину, що присутність підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засданні забезпечена лише завдяки діям уповноважених осіб органів національної поліції України, які виконали ухвалу слідчого судді про примусовий привід підозрюваного для розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім того, звертаю увагу на ту обставину, що підозрюваний є уродженцем східного регіону України, та, перебуваючи на волі, має змогу вибути до східного регіону України, яка непідконтрольна уряду України, що, в свою чергу, - повністю виключить проведення досудового слідства в даному кримінальному провадженні.

Що стосується ризичку, який передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, то вважаю, що такий ризик присутній в діях підозрюваного ОСОБА_5 , з огляду на наступне:
- так, підозрюваний ОСОБА_5 є рідним батьком малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , якому лише сім років, а тому вважаю, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 зможе впливати на малолітнього потерпілого з метою зміни потерпілим своїх показань, що може потягнути за собою зміну показань потерпілого, та, відповідно, - уникнення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального покарання.

Слід зазначити, що малолітній свідок має неусталену психіку, залежний від волі батька, якого любить (як вбачається з показань потерпілого), а тому існує дуже велика вірогідність, що під впливом благань, вмовлянь підозрюваного ОСОБА_5 малолітній потерпілий ОСОБА_13 змінить свої показання.

Також слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_5 зможе незаконно вплинути на матір свого сина, яка є свідком в даному кримінальному провадженні.

Такий вплив може також відбутися шляхом вмовлянь, благань, чи залякування.

Що стосується ризику, який передбачено п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, створюючи собі алібі, тощо, - ввжаю, що даний ризик відсутній на даній стадії досудового розслідування, з огляду на наступне:
- так в судовому засіданні під час слухання кримінального провадження стосовно обрання запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 4 ст. 152 КК України, - визнав повністю, добровільно, щиро розповів про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

Також дану обставину ні слідчим в клопотанні, ні слідчим та прокурором в судовому засіданні належним чином не обгрунтовано.

Що стосується п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, то зазначаю наступне.
Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України суддя відмовляє в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо прокурор не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважаю слушною позицію слідчого та прокурора, яка полягає в тому, що на даний час є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватись від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вплинути на потерпілого та свідка, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки під впливом розуміння інкримінованого йому правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями.

Відповідно, вважаю, що в даному випадку слідчий в клопотанні та слідчий та прокурор в судовому засіданні довели, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби до підозрюваного ОСОБА_5 (як на тому наполягав сам обвинувачений, так і його захисник, - адвокат ОСОБА_6 ), - неможливе, сторона обвинувачення, - прокурор, - належним чином обгрунтувала дану обставину, (неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів), надавши належні та допустимі докази на підтвердження такої обставини.

Вважаю, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з огляду на обставини справи, які встановлені в судовому засіданні, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на час досудового слідства.

Відповідно, слід вважати, що в разі гіпотетичного застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як, - застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, - органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти зникненню підозрюваного з постійного місця проживання, не зможуть запобігти його спілкуванню з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення підозрюваним впливу на потерпілого, свідків по кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.

Відповідно, з огляду на обставини кримінального провадження, які встановлені в судовому засіданні, немає підстав для застосування положень ч. 2 та ч. 4 ст. 194 КПК України.
Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, встановлених під час судового засідання, та з огляду на вимоги ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, та, відповідно, необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, з огляду на наступне.
Перш за все слід зазначити, що порядок затримання особи, обрання, зміни та скасування запобіжних заходів чітко врегульовано Главою 18 КПК України, - Запобіжні заходи, затримання особи».
Так, згідно ст. 176 КПК України:
1. Запобіжними заходами є:
1) особисте зобов`язання;
2)особиста порука;
3)застава;
4)домашній арешт;
5)тримання під вартою.
2. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
3. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
4. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.
5. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави, не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 114 -1, 258 258 5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Отже, запобіжні заходи, - це заходи забезпечення кримінального провадження, які здійснюються уповноваженими на те державними органами, на підставах та в порядку, який передбачено КПК України, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються (обвинувачуються) у вчиненні кримінальних правопорушень, шляхом застосування дозволеного Законом процесуального примусу, який обмежує конституційні права та свободи, особисту свободу та свободу пересування підозрюваного (обвинуваченого).
Зглядаючись на вид запобіжних заходів, то слід зазначити, що обмеження прав підозрюваного (обвинуваченого) стосуються, перш за все свободи пересування та вільного вибору місця перебування.
Мета запобіжних заходів, - запобігти можливості підозрюваному (обвинуваченому) ухилитися від слідства і суду, перешкодити встановленню об`єктивної істини та здійсненню правосуддя, а також продовжити злочинну діяльність.
Відповідно, в даному випадку метою застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання можливості підозрюваному ухилитися від суду, перешкодити підозрюваному вчиняти незаконний вплив на потерпілого та свідків.
Що стосується системи запобіжних заходів, то вона закріплена в ч. 1 ст. 176 КПК України, та надає судді під час судового слухання кримінального провадження альтернативність вибору при призначенні запобіжного заходу.
Слід зазначити, що альтернативність вибору запобіжного заходу законодавцем передбачена з метою застосування найбільш ефективного запобіжного заходу у кожному кримінальному провадженні, з метою якнайменш тяжкого втручання в Конституційні свободи та права громадян, з урахуванням таких чинників, - як то, - тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу правопорушника, обставини вчиненого злочину, та інші обставини, які передбачені у похідній нормі від ч. 1 ст. 177 КПК України, - в ст. 178 КПК України, та які у своїй сукупності можуть об`єктивно впливати на хід досудового розслідування та прийняття законного рішення за його результатами.
За характером вчиненого кримінального правопорушення, злочину чи кримінального проступку, законодавцем визначено обмеження щодо застосування запобіжних заходів.
Крім того, під час проведення судового слухання кримінального провадження по злочинах передбачена можливість застосування всіх без винятку, зазначених в ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжних заходів.
Відповідно, при виборі виду запобіжного заходу слід керуватися положенням ч. 3 ст. 176 КПК України, згідно з яким запобіжні заходи, які передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, розташовані у порядку від найбільш м`якого, - особистого зобов`язання, до найбільш суворого - тримання під вартою.
Крім того, законодавець імперативно покладає обов`язок на слідчого, прокурора під час звернення до слідчого судді, суду обґрунтувати потребу у застосуванні певного запобіжного заходу.
Отже, вищевказаний обов`язок є винятковим, який зобов`язує слідчого та прокурора надати слідчому судді, суду дані, з яких із певною вірогідністю (найбільш вірогідною) стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки затриманого, підозрюваного чи обвинуваченого, відповідно, не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства, яке входить в поняття кримінальної репресії.
Для обрання та застосування запобіжного заходу у кожному кримінальному провадженні, без вийнятку, потрібна система фактичних підстав:
- докази вчинення підозрюваним (обвинуваченим) злочину;
- докази наявності ризиків, які передбачені положенням ч. 1 ст. 177 КПК України, та які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вичинити нові злочини чи протидіяти розслідуванню шляхом зникнення з місця проживання, незаконного впливу на сторін кримінального провадження, тощо;
- доведеність під час обрання конкретного запобіжного заходу того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, причому, як вказувалося судом вище, обов`язок такого доведення імперативно лежить на стороні обвинувачення, - слідчому, прокурору.
Так, згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Отже, фактичними підставами застосування запобіжних заходів є наявність системи незаперечних доказів учинення відповідною особою злочину.
Оскільки запобіжні заходи застосовуються, як правило, до підозрюваного, а повідомлення про підозру здійснюється лише за наявності достатніх доказів, які викривають особу в учиненні злочину, то й запобіжні заходи можуть бути обрані тільки за наявності таких доказів.
Для наявності підстав для застосування запобіжного заходу необхідна наявність двох елементів по кримінальному провадженні, причому, обов`язково, в їх сукупності, а саме:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка визначається з урахуванням тяжкості вчиненого злочину чи кримінального проступку та характеристики підозрюваного, обвинуваченого. Для цього встановлюється наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення й відповідно їй повідомляється про підозру у вчиненні конкретного кримінального правопорушення;
- наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може перешкоджати будь-яким чином здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення того, у якому він підозрюється, обвинувачується. Зазначене повинно підтверджуватися матеріалами кримінального провадження, зокрема, показаннями свідків, потерпілих, отриманою інформацією в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, тощо.
Слід зазначити про те, що необгрунтоване застосування запобіжного заходу, неправильний його вибір, відмова скасувати його, коли в ньому відпала подальша необхідність, повинно розглядатися як несправедливість щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного), в зв`язку з чим недопустимо застосовувати запобіжний захід або погрожувати його застосуванням за відмову дати показання або подати будь - які докази, примушувати його до інших дій, що не входять до кола процесуальних обов`язків.
Спроби компенсувати недоліки і неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжних заходів не можуть бути виправдані жодною метою.
Отже, що стосується ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, то зазначаю наступне:
- в діях підозрюваного ОСОБА_5 наявні ризики, які передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, (що судом обгрунтовано вище).
Отже, суд приходить до остаточного, непереборного висновку, що:
- має місце обгрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 злочину, який передбачено ч. 4 ст. 152 КК України;
- в діях підозрюваного ОСОБА_5 є в наявності ризики, які передбачено п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;
- слідчий в клопотанні, та слідчий і прокурор в судовому засіданні довели, що зазначені вище ризики вказують на наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та слідчий і прокурор в судовому засіданні довели, що інші, більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам, зазначені у клопотанні;
- інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування кримінального провадження, а застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, - не відповідатиме тяжкості вчиненого злочину, обставинам вчиненого злочину, особі підозрюваного, та іншим об`єктивним обставинам справи, -
- що є вичерпними підставами для задоволення клопотання слідчого щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Також при вирішенні питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було враховано також положення ст. 178 КПК України.
Так, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Отже, що стосується п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, то, на думку суду, до клопотання станом на час розгляду клопотання додано достатньо доказів, які дають розумні, достатні підстави для обгрунтованої підозри про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 злочину, який передбачено ч. 4 ст. 152 КК України.
Що стосується обставини, яка передбачена п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, - тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, то слід зазначити наступне.
ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

Згідно положень ч. 6 ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , - відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що гіпотетичне покарання у виді тривалого терміну позбавлення волі (не нижче 10 років) може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 до полишення місця фактичного проживання з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду.

Що стосується п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України , - вік та стан здоров`я підозрюваного, то судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 працездатного віку, працездатний, практично фізично здоровий, тяжких хвороб, хронічних хвороб, інвалідності, які унеможливлюють його тримання під вартою, - не має.

Окрім того, слідчим до клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою додано довідку органу МОЗ України, в якій зазначено, що протипоказань щодо тримання ОСОБА_5 в умовах СІЗО, - немає.

Що стосується п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України, - міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини і утриманців, то слід констатувати, що у підозрюваного ОСОБА_5 практично відсутні міцні соціальні зв`язки, - мати похилого віку знаходиться в іншій області, за нею здійснює догляд брат підозрюваного, підозрюваний розлучений, має малолітню дитину, - сина, у відношенні якого вчинив особливо тяжкий злочин, що, на мою думку, - у родичів повинно викликати відразу до спілкування з підозрюваним.

А тому слід вважати, що при наявності загрози призначення реального виду покарання у виді позбавлення волі на тривалий час (не меньше 10 років), може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 до полишення місця проживання з метою уникнути суду, та уникнути кримінальної відповідальності, та, відповідно, уникнути відбування покарання у виді позбавлення волі.

Що стосується п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання, то в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 хоча і працездатного віку, працездатний, проте, офіційно ніде не працює, отримує дохід на проживання тимчасовими заробітками, тобто, - постійним місцем заробітку не обтяжений, що може спонукати підозрюваного до полишення постійного місця проживання.
Що стосується п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України, - репутацію підозрюваного, то в матеріалах справи міститься довідка, видана органом місцевого самоврядування по місцю проживання підозрюваного ОСОБА_5 , з якої вбачається, що по місцю проживання підозрюваний характеризується негативно, зокрема, - зловживає спиртними напоями.
Що стосується п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, - майновий стан підозрюваного, то дану обставину врахувати немає можливості, так як ні слідчим ні прокурором не надано доказів, які б могли встановити майновий статус підозрюваного ОСОБА_5 .

Що стосується п. 8 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність судимостей у підозрюваного, то в матеріалах кримінального провадження міститься вимога про судимість у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , з якої вбачається, що відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей у відношенні підозрюваного, - немає.
Що стосується п. 9 ч. 1 ст. 178 КПК України, - дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, то зазначаю, що до підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування раніше запобіжні заходи не застосовувалися, було винесено лише ухвалу про затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
Що стосується п. 10 ч. 1 ст. 178 КПК України, - наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, то таких відомостей в матеріалах кримінального провадження немає.
Що стосується п. 11 ч. 1 ст. 178 КПК України, - розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, то таких даних в матеріалах кримінального провадження немає.
Підсумовуючи вищевикладене, на підставі ст. 194 КПК України приходжу до висновку, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в судовому засіданні встановлено докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 4 ст. 152 КК України;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, які передбачено п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
3) Окрім того, як вказано вище, слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено ту обставину, що в даному випадку не можливо застосувати інший, більш м`який вид запобіжного заходу, ніж тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно, суд вважає, що в даному випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 не буде обґрунтованим з точки зору Закону, зокрема, КПК України.
Окрім того, при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 було враховано також норми Основного Закону, - Конституції України, та норми Європейського права.
Так, згідно зі ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як вбачається з обставин, вищевказаних судом, суд визнає, що існують підстави для обрання такого найтяжчого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .
Проте, кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.
Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом.
Статтею 5 Конвенції встановлено правила позбавлення особи свободи, згідно з якими ніхто не може бути позбавлений свободи інакше, як відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно з практикою Європейського суду, фіксація точних даних про затримання, як і підстави затримання, є необхідною умовою законності затримання для цілей, передбачених ст. 5 Європейської конвенції.
В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, які передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України.

В даному випадку приймаю рішененя про невизначення застави підозрюваному ОСОБА_5 на підставі положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який передбачено ч. 4 ст. 152 КК України, диспозиція якого сама по собі передбачає вчинення такого злочину із застосуванням насильтсва, окрім того, як вбачається із показань самого малолітнього потерпілого, підозрюваний ОСОБА_5 застосовував до нього насильство, що, звісно, дає змогу не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 6 ст. 12, ч. 4 ст. 152 КК України, ст.ст. 2, 732, 33, п. 9 ч. 2 ст. 131, 132, п. 5 ч. 1 ст. 176, 183, 193, 194, 196, 197, ч. 2 ст. 369, ст. 370 372, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого, - задовольнити.
В рамках кримінального провадження за за ч. 4 ст. 152 КК України, внесеного 06.10.2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004452, - застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Краматорськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, розлученого, раніше не судимого, -
- якому 07.10.2020 року органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у скоєнні злочину, який передбачено:
- ч. 4 ст. 152 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у згвалтуванні, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, -
- у відношенні якого раніше запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався, якого 07.10.2020 року було затримано на підставі ухвали слідчого судді, -
- в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор», строком на два місяці, а саме, - до 04.12.2020 року, включно, взявши його негайно під варту в залі суду після проголошення ухвали.
Строк вираховувати з моменту фактичного затримання, - з 20 год. 00 хв. 07.10.2020 року.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 04.12.2020 року.
Заставу у відношенні ОСОБА_5 , - не визначати на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ухвала підлягає до негайного виконання після проголошення.
Ухвала на підставі п. 2 ч. 1 ст. 395 КПК України може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький райцонний суд Київської області протягом семи днів з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1