ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3350/20 Справа № 182/5410/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,
В с т а н о в и л а:
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 листопада 2020 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , а також його особу, дійшов висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не припинили існувати.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на те, що судом не було об`єктивно з`ясовано обставини справи, не було досліджено докази на підставі яких суд дійшов висновку про необхідність утримання ОСОБА_7 під вартою, а також не наведено мотивів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник вказує на необґрунтованість підозри обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки ці обставини спростовуються висновком експерта, та вважає недоведеними встановлені судом ризики з огляду на дані про особу обвинуваченого та відсутність доказів його неналежної процесуальної поведінки. Крім того, зазначає, що розгляд клопотання здійснено без участі ОСОБА_7 .
В апеляційному суді захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував у задоволенні апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.
Так, під час апеляційного перегляду встановлено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Порядок вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу судом під час судового розгляду вирішується відповідно до ст. 331 КПК України, де в ч.2 зазначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно до ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу (його продовження) здійснюється за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу (його продовження) у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

З журналу судового засідання видно, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 розглядалося за відсутності обвинуваченого. Зазначеним було порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 , що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та відповідно до п.3 ч.2 ст. 412 КПК України, є безумовною підставою для скасування ухвали суду.

Доводи захисника про відсутність доказів його вини ОСОБА_7 , то апеляційний суд зазначає, що обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду питання обґрунтованості доказів не вирішується.
Перевіряючи доводи захисника про незаконність продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 , то апеляційний суд вважає їх безпідставними.
Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд першої інстанції повинен дослідити обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та встановити обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою, або продовження.
Так, апеляційний суд погоджується з доводами клопотання прокурора, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують на період розгляду кримінального провадження та ОСОБА_7 може: переховуватися від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, оскільки йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років; впливати на потерпілого, свідків, інших учасників кримінального провадження з метою зміни ними показань, або уникнення від дачі показань шляхом зміни місця проживання.
Беручи до уваги дані ризики апеляційний суд також звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, в якій суд неодноразово зазначав, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Апеляційний суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, під час апеляційного перегляду та вважає, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 є необхідним з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також з урахуванням того факту, що в міськрайонному суді на даний час не розпочато судовий розгляд кримінального провадження, тому підстав для зміни запобіжного заходу не має, оскільки не буде забезпечена належна поведінка обвинуваченого.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду скасувати з ухваленням нової ухвали, якою необхідно задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 листопада 2020 року включно.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4