Справа № 212/6177/20
У Х В А Л А

08 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Покровського районного відділу поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13.08.20 ЖЕО 21784, -

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2020 року заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13 серпня 2020 № ЖЕО 21784.

В своїй скарзі ОСОБА_3 просив слідчого суддю зобов`язати компетентну особу Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості у Єдиний реєстр досудових розслідувань, викладені у його заяві від 13 серпня 2020 № ЖЕО 21784, і розпочати досудове розслідування.

Заявник в скарзі вказує, що 13 серпня 2020 року він звернувся з письмовою заявою № ЖЕО 21784 про внесення відомостей у ЄРДР та притягнення до відповідальності за службову недбалість начальника слідчого відділу Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , який сприяв знищенню доказів неправомірних дій підозрюваної особи ОСОБА_5 . Такі дії зазначеної посадової особи виразилась в тому, що ним була проігнорована заява ОСОБА_3 від 19 серпня 2019 року в якій він просив залучити до кримінального провадження № 0000649 запис з боді-камери №ае00059 патрульних поліцейських від 09 серпня 2019 року, який був доказом вчинення кримінального правопорушення гр. ОСОБА_6 . В подальшому, в зв`язку з плином часу зазначений відеозапис було знищено, про що його було повідомлено у відповіді від 03 липня 2020 року полку патрульної поліції міста Кривий Ріг, та було зазначено, що слідчий відділ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області взагалі не звертався для отримання копії даного відеозапису.

Однак, відомості за його заявою до ЄРДР не були внесені, із зазначеними діями Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, він не згоден, та вважає їх протиправними.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 свої вимоги підтримав посилаючись, на обставини зазначені в його скарзі, та заяві про кримінальне правопорушення № ЖЕО 21784 від 13 серпня 2020 року.

Прокурор та представник Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явилися.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

13 серпня 2020 року заявник ОСОБА_3 звернувся до Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою про кримінальне правопорушення № ЖЕО 21784 від 13 серпня 2020 року.

У вказаній заяві він просить, зокрема, внести відомості, що викладені в заяві до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, за фактом службової недбалості начальника слідчого відділу Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , який сприяв знищенню доказів неправомірних дій підозрюваної особи ОСОБА_5 .

Із долученої до матеріалів скарги повідомлення на ім`я ОСОБА_3 наданого Полком патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 03 липня 2020 № П-1299/41/191/02-2020 встановлено, що заявник ОСОБА_3 звертався до Полку ПП в м. Кривому Розі з заявою за вх. № П-1299 від 19 червня 2020 року про надання інформації. Заявнику повідомлено, що строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб, таким чином, відеозаписи, якими зафіксовано подію, яка мала місце 09 серпня 2019 року не збереглися.

Також заявника ОСОБА_3 повідомлено, що слідче відділення Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області під час розслідування кримінального провадження № 0000649 від 14 березня 2019 року зверталося до ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП з запитом щодо надання відеозаписів з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, враховуючи наступні мотиви.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім цього, слід звернути увагу, що аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Крім цього слід зазначити, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора 30 червня 2020 року № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

В поданій заявником ОСОБА_3 заяві про кримінальне правопорушення № ЖЕО 21784 від 13 серпня 2020 року та в наданих пояснення самого заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні, він наводить обставини, які на його думку свідчать про вчинення начальником слідчого відділу Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, які ґрунтуються лише на суб`єктивних судження заявника, його міркуваннях та припущеннях. По суті наведено обставини, які зводяться до не згоди заявника з діями посадових осіб Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області, що до витребування доказів в кримінальному провадженні 0000649, а саме відеозапису з бодікамери поліцейського патрульної поліції, на якому зафіксовано подію, яка мала місце 09 серпня 2019 року, яка на думку заявника має доказове значення в кримінальному провадженні, що призвело к знищенню відеозапису.

Однак, як встановлено слідчим суддею із дослідженого в судовому засіданні повідомлення на ім`я ОСОБА_3 наданого Полком патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 03 липня 2020 № П-1299/41/191/02-2020, слідче відділення Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області під час розслідування кримінального провадження № 0000649 від 14 березня 2019 року зверталося до ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП з запитом щодо надання відеозаписів з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції. Таким чином зазначений лист спростовує доводи заявника викладені в обґрунтуванні його скарги про вчинення начальником слідчого відділу Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що нібито виразилось у службовій недбалості та бездіяльності та призвело до знищення відеозапису який мав доказове значення в кримінальному провадженні № 0000649.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Відповідно, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване.

Згідно із частиною першою статті 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Загальними засадами кримінального провадження, зокрема, є: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність та ін.

Оскільки, в главі 26 КПК України, якою врегульовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, не передбачено обставин, які повинен з`ясовувати слідчий суддя при розгляді процедури оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що слід керуватися загальними засадами, встановленими в главах 28 та 29 КПК України (ст.ст 318-380 судовий розгляд та судові рішення).

Відповідно, в даному випадку у межах процедури оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що по суті не можливо без з`ясування обставин, які описані в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18.

Слідчий суддя повинен з`ясувати обставини, що зазначені в заяві про кримінальне правопорушення, а саме: наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Такими даними є посилання у заяві про кримінальне правопорушення на фактичні обставини, що можуть підтверджувати наявність складу відповідного кримінального правопорушення, не вдаючись при цьому в оцінку доказів в підтвердження чи спростування такого кримінального правопорушення.

З врахуванням свіх встановлених в судового масіданні обставин, в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Покровського районного відділу поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13 серпня 2020 № ЖЕО 21784 слід відмовити.

Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2019 (у справі № 3-180/2018(1644/18) положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення було визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), у зв`язку з чим ці положення втратили чинність з дня ухвалення такого рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 214, 303, 306, 307 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Покровського районного відділу поліції Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 13.08.20 ЖЕО 21784 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1