Провадження № 1-кп/947/1406/20
УХВАЛА
22.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

пр. потерпілих ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0001218 від 23.09.2020 відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п.4 п.6 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:
До Київського районного суду м.Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001218 від 23.09.2020 відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п.4 п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою суду кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання, відповідно ч.1 ст. 314 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст.32, 291 КПК України та відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України.

Представник потерпілих вважав можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник, також вважали можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, а також додані до нього матеріали, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, складені із дотриманням вимог КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження, або для розгляду питань про можливість затвердження угоди про примирення або угоди про визнання винуватості не має.

Судовий розгляд має провадитися у відкритому судовому засіданні, оскільки підстави для проведення закритого судового засідання відсутні.

Також, судом відповідно до ч.3 ст.31 КПК України було роз`яснено право на розгляд даного кримінального провадження судом присяжних за клопотанням обвинуваченого, однак обвинувачений такого клопотання не заявив та вважав за доцільне розглянути кримінальне провадження судом колегіально, в складі трьох суддів.

За вказаних обставин кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому засіданні з викликом учасників кримінального провадження, колегіально судом в складі трьої суддів.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання в якому просить обрати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання обґрунтовано тим, що підставою для обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення, а метою досягнення дієвості цього запобіжного заходу забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.4 ст.42 КПК України, а також запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Так обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що обвинувачений, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися. Згідно позиції прокурора обвинувачений може незаконно впливати на свідків, та потерпілих у кримінальному провадженні. До того ж, ОСОБА_8 можуть перешкоджати досудовому розслідуванню з метою уникненню справедливого покарання.

Відповідно до вимог ст. 177 та ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_8 діяння та одночасного забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , не заперечували проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , вивчивши дані про особу обвинуваченого, враховуючи тяжкість обвинувачення, оцінивши на предмет наявності ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наступне.

ОСОБА_8 , обвинувачується, у скоєнні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Однак, тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою,

При цьому, у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами. Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними».

Суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням обставин даної конкретної справи тримання обвинуваченого під вартою є розумним з урахуванням особливостей розгляду вказаного кримінального провадження та в даному випадку суд доходить висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого під вартою переважає над його особистими інтересами і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що наведені вище підстави не є загальними й абстрактними.

Все вищевикладене свідчить, що тяжкість покарання ще може свідчити про те, що ризик переховування обвинуваченого від суду на теперішній час не зменшився (п.1 ч.1 ст. 177 КПК).

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , судом враховується розмір шкоди у завданні якої він обвинувачуються.

Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

Також, при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує і інші обставини відносно нього, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан їх здоров`я; ступень міцності соціальних зв`язків; майновий стан; розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачуються.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та обмеження його конституційних прав, в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, суд не вбачає підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, вказаний злочин пов`язаний із загибеллю людини, вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 177,178, 183,314,315, 316, 372 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п.4 п.6 ч.2 ст.115 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Одеси на 29 грудня 2020 року о 16:00 годин.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 20.02.2021 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" (для виконання).

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3