Справа № 438/1358/20
Номер провадження 1-кп/438/28/2021
В И Р О К
Іменем України

12 лютого 2021 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Бориславського міського суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002114 від 29 вересня 2020 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ластівка Турківського району Львівської області, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, зі слів обвинуваченого має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніш не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.361-1 КК України,

за участі учасників судового провадження прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 29 червня 2020 року о 12 годині 20 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використовуючи свій персональний комп`ютер (системний блок торгової марки «Zalman» із влаштованим SSD накопичувачем «Kingston 120Gb S/N: 50026B724906F611») здійснив розповсюдження програмного забезпечення «crack win 7.rar», яке, відповідно до висновку комп`ютерно - технічної експертизи є шкідливим програмним забезпеченням (засобом), надіславши його за допомогою месенджера Viber користувачу з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , що знаходився на території Республіки Польща.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у розповсюдженні шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно - обчислювальних машин (комп`ютерів) автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.І ст.361 - 1 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 11 липня 2020 року о 14 годині 48 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використовуючи свій персональний комп`ютер (системний блок торгової марки «Zalman» Із влаштованим SSD накопичувачем «Kingston 120Gb S/N: 50026B724906F611») здійснив розповсюдження програмного забезпечення «KMSAuto-Net-1.5-4.zip», яке, відповідно до висновку комп`ютерно - технічної експертизи є шкідливим програмним забезпеченням (засобом), надіславши його за допомогою месенджера Viber користувачу з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , що знаходився на території Республіки Польща.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у розповсюдженні шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу електронно - обчислювальних машин (комп`ютерів) автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, вчиненому повторно, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.361 - 1 КК України.

Разом з обвинувальним актом поступила угода про визнання винуватості від 30 вересня 2020 року, укладена між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002114 від 29 вересня 2020 року, з одного боку та з іншого боку підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 , на підставі статей 468, 469, 470, 472 КПК України, на стадії досудового розслідування у приміщенні Львівської місцевої прокуратури №1 за адресою: м.Львів, вул.Ак.Богомольця,9, про визнання винуватості, додержуючись наступних умов:

Слідчим СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області 18 серпня 2020 року пред`явлено підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.361-1 КК України.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинах в межах повідомленої підозри, та погодився з правовою оцінкою його дій за ч.ч.1,2 ст.361-1 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 має понести за вчинення злочину, передбаченого за ч.І ст.361 - 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за ч.2 ст.361 - 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч.І ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. Клопотати перед судом, на підставі ст.75 КК України про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до ч.І ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому, підозрюваному ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди та вони дали згоду на його призначення.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.361-1 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.ч.1,2 ст.361-1 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Захисник адвокат ОСОБА_6 просить затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена за його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_5 , який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.361-1 КК України, оскільки останній розповсюдив шкідливі програмні засоби, призначені для несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, та вчинив ті самі дії повторно.

Зазначені кримінальні правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам КПК України, може бути затверджена та на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002114 від 29 вересня 2020 року, з одного боку та з іншого боку підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 , та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Визначаючи тривалість іспитового строку, протягом якого засуджена особа повинна довести своє виправлення, суд враховує тяжкість злочинів, а також особу винного, є особою яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, відсутня висока ймовірність вчинення обвинуваченим повторних правопорушень. Відповідно суд погоджується із доводами сторін як обвинувачення, так і захисту щодо визначення мінімальної тривалості іспитового строку виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, оскільки покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати на загальну суму 3 269 гривень 00 копійок, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у справі, а саме комп`ютер (системний блок торгової марки «Zalman» із влаштованим SSD накопичувачем «Kingston 120Gb S/N: 50026B724906F611»), законним володільцем якого є обвинувачений ОСОБА_3 та був предметом кримінального провадження, в порядку ст.100 КПК України, слід конфіскувати.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обиралась.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2020 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002114 від 29 вересня 2020 року, з одного боку та з іншого боку підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ластівка Турківського району Львівської області винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361-1 та ч.2 ст.361-1 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання:

за ч. 1 ст. 361-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 361-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 3 269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) гривень 00 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, на користь держави.

Речові докази у справі: комп`ютер (системний блок торгової марки «Zalman» із влаштованим SSD накопичувачем «Kingston 120Gb S/N: 50026B724906F611») законним володільцем якого є обвинувачений ОСОБА_3 та був предметом кримінального провадження, - конфіскувати.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена, до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 472 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1