Справа № 502/2172/20
УХВАЛА

29 грудня 2020 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні погоджене з прокурором клопотання дізнавача про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :
09.08.2020 року до чергової частини Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_6 , про те, що невстановлена особа, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку майна з території ферми КСП «Зоря», розташованої в с. Червоний Яр, Кілійського району Одеської області.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 09.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та слідчим відділом Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування.

22.12.2020 року до Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невідомі особи здійснюють крадіжку майна з ферми КСП «Зоря», що розташована поблизу села Червоний Яр, Кілійського району, Одеської області. Повідомлення зареєстровано до ЖЄО Кілійського ВП за № 6212 від 22.12.2020 року та в подальшому матеріали ЄО-6212 від 22.12.2020 року були приєднані до матеріалів кримінального провадження за № 0000037 від 09.08.2020 року.

Першочерговими діями було здійснено виїзд за вказаною адресою, де проведено огляд місця події, під час якого було встановлено, що на відстані 600 метрів в південному напрямку від села Червоний Яр мається неогороджена територія, ферми КСП «Зоря» на території якої, була виявлена канава зрізаної напівовальної форми, довжиною 24 метри, глибиною 35 сантиметрів, шириною в нижній частині 25 сантиметрів, в верхній частині 70 сантиметрів. В подальшому 22.12.2020 року на відстані 5 кілометрів 200 метрів автодороги «Червоний Яр Кілія» від села Червоний Яр, на узбіччі, було виявлено трактор марки «МТЗ», д.р.з. « НОМЕР_1 » з причепом марки «2-ПТС-4», д.р.з. « НОМЕР_2 » в якому знаходились два бетонні жолоби довжиною по 6 метрів кожен, далі до вище зазначеного причепа причіплений двохосний причеп марки «2-ПТС-4», д.р.з. « НОМЕР_3 » в якому знаходились два бетонні жолоби довжиною по 6 метрів кожен.

В подальшому, в ході проведення огляду місця події було вилучено:

- трактор марки «МТЗ-80», д.р.з. « НОМЕР_1 », який зареєстрований на ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яким фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 від 17.02.2006 року, видане на ім`я ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- двухосний причеп марки «2-ПТС-4», д.р.з. « НОМЕР_2 », який зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та яким фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- технічний талон транспортного засобу серії А від 20.10.1998 року, виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- двохосний причеп марки «2-ПТС-4», д.р.з. « НОМЕР_3 », який зареєстрований на Державне підприємство «Кілійське управління водного господарства», яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Червоногвардійська, 78

- свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 від 27.09.2010 року, видане на Державне підприємство «Кілійське управління водного господарства», яке розташоване за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Червоногвардійська, 78;

- 4 бетонні жолоби, довжиною по 6 метрів, право власності на які не встановлено.

Опитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначив, що у його батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , мається майновий пай в КСП «Зоря», який він отримав у спадок від свого старшого, покійного брата ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер в 2014 році. У зв`язку з тим, що мешканці села Червоний Яр почали масово розбирати свої майнові паї в КСП «Зоря», та він з своїм батьком ОСОБА_9 , домовились, що треба забрати свій майновий пай, а саме чотири бетонні жолоба. Так, 22.12.2020 року він разом з ОСОБА_4 на належному йому тракторі марки «МТЗ-80», блакитного кольору, д.н.з « НОМЕР_1 » до якого приєднали два вантажних причепа поїхали до села Червоний Яр, Кілійського району де на відстані приблизно 600 метрів в південному напрямку від села Червоний Яр, розташована ферма КСП «Зоря», територія якої не огороджена на яку вони заїхали. В подальшому на два вантажні причепа завантажили чотири бетонні жолоба, довжиною по 6 метрів, після чого поїхали в бік міста Кілія та по дорозі зупинилися, у зв`язку з тим що виникли технічні неполадки з трактором.

22.12.2020 було допитано ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який надав аналогічні пояснення.

Оскільки вилучені документи, трактор та причіп є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та речовими доказами по даному кримінальному провадженню, на думку слідчого існують усі передбачені законом підстави для накладання на зазначене майно арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування.

Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні.

Власник та користувач майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки за допомогою вищезазначеного майна він отримує дохід, іншого доходу в нього немає.

Представник власника майна Державного підприємства «Кілійське управління водного господарства» - ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечувала проти накладення арешту на тимчасово вилучене майно Управління, а саме: тракторного причепу 2ПТС-4М, оскільки на прохання працівника Кілійського МУВГ ОСОБА_9 , який працює на посаді слюсаря ремонтника дільниці Кілійського групового водопроводу, враховуючи його тривалу сумлінну працю в Управлінні, вищевказаний причеп був на безоплатній основі тимчасово переданий ОСОБА_9 на період з 21.12.2020 року по 22.12.2020 року, для використання в побутових цілях. Зазначений причеп постійно використовується Кілійським МУВГ у своїй діяльності і є важливою складовою, що забезпечує виконання покладених на Управління завдань. Арешт і вилучення зазначеного майна значно утруднить виконання виробничих завдань Управління.

Дослідивши клопотання та додані в його обґрунтування докази, заслухавши прокурора, власника майна та представника власника майна, слідчим суддею встановлено наступне.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що майно стосовно якого порушено клопотання про арешт, відповідає вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки 22.12.2020 року постановою інспектора дізнавача СВ Кілійського ВП їх визнано речовими доказами у відповідному кримінальному провадженні, в ході досудового розслідування якого дізнавач звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного клопотання в частині накладання арешту на тимчасово вилучене майно у вигляді заборони на його відчуження є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Крім цього, слідчим суддею приймається до уваги, що згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України не надано відповідних доказів про існування обґрунтованої підозри будь якій особі щодо вчинення злочину, правової підстави для заборони або обмеження користування, розпорядження майном і, не прийняті до уваги можливі наслідки такої заборони для власника та розумність і співмірність таких обмежень.
Так, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170 -174 цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 100 КПК України передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів повертаються власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення арешту в частині користування майном, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 131 132, 167, 170 - 175 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити - частково.

Накласти арешт у вигляді заборони будь яким особам проводити перереєстрацію та відчуження майна тимчасово вилученого 22.12.2020 року під час проведення огляду місця події, а саме:

1) трактора МТЗ-80, д.р.з. НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_7 і, який перебуває у користуванні ОСОБА_4 ;

2) свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_4 від 17.02.2006 року на ім`я ОСОБА_7 ;

3) двохосного причепу 2-ПТС-4, д.р.з. НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 ;

4) технічного талону транспортного засобу серії А від 20.10.1998 року виданий на ім`я ОСОБА_4 ;

5) двохосного причепу марки 2-ПТС-4, д.р.з. НОМЕР_3 , право власності на який зареєстровано за Державним підприємством «Кілійське управління водного господарство»;

6) свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_5 від 27.09.2010 року, видане на Державне підприємство «Кілійське управління водного господарство»;

7) 4 бетонні жолоби, довжиною 6 метрів кожний, право власності на які не встановлено.

Майно перелічене у пунктах 1-4 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Майно перелічене у пунктах 5-6 передати на відповідальне зберігання відповідній посадовій особі Державного підприємства «Кілійське міжрайонне управління водного господарство».

4 бетонні жолоби, довжиною 6 метрів кожний, помістити на зберігання на території Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем СД Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 .

Копію ухвали негайно після оголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30.12.2020 року.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1