Дата документу 01.02.2021 Справа № 331/3136/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3136/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/306/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула 1 лютого 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Улан-Батор, Монголія, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше неодноразово була засуджена за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
11 серпня 2020 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 42-А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з торгової полиці вказаного магазину намагався викрасти майно, яке належить ФОП ОСОБА_9 , сховавши його до кишень своїх брюк, а саме: антиперспірант «Old Spice» муж White Water 50 мл. в кількості однієї одиниці товару, вартістю 51 гривня 92 копійки без урахування ПДВ; антиперспірант «Old Spice» муж Lagoon 50 мл. в кількості однієї одиниці товару, вартістю 51 гривня 92 копійки без урахування ПДВ, а всього майна на загальну суму 103 гривні 84 копійки без урахування ПДВ.
При цьому, ОСОБА_8 , вважаючи, що його дії залишились непоміченими, намагався вийти з приміщення вказаного магазину разом з викраденим товаром, але був зупинений працівниками магазину, які почали вимагати повернення викраденого ним майна.
Однак, не зважаючи на вимогу співробітників магазину «Червоний Маркет» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені та були викриті, з метою досягнення свого злочинного умислу, спрямованого на викрадення чужого майна, утримуючи при собі в кишенях своїх брюк викрадене майно, ОСОБА_8 почав тікати, однак довести свій злочинний намір до кінця останній не зміг з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що працівники вказаного магазину, застосовуючи фізичну силу, відібрали у нього викрадений товар.

Вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2020 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 11 серпня 2020 року відповідно до протоколу затримання та ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2020 року (а.п. 54-61).
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційних скарг

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, не погоджується з оскаржуваним вироком в частині призначення покарання внаслідок суворості. Просить вирок суду змінити, призначивши ОСОБА_8 більш м`яке покарання

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд не вмотивовано не визнав за можливе застосувати до обвинуваченого положення ст.ст. 69 ,75, 76 КК України за наявністю пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що його обтяжують, відшкодування шкоди в повному обсязі, наявності постійного м`ясця проживання, за яким характеризується задовільно, неперебування останнього на спецобліках, наявності стійких соціальних зв`язків.

Крім того, сторона захисту зазначає про те, що ОСОБА_8 вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення.

Вважає, що суд має законні підстави призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з оскаржуваним вироком, просить вирок суду скасувати та застосувати до нього ст. 75 КК України. Вказує, що фактично правопорушення не було доведено до кінця, свої протиправні дії усвідомив та зробив для себе відповідні висновки, активно сприяв розкриттю злочину та щиросердно розкаявся.

Враховуючи, що ОСОБА_8 належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, з урахуванням відсутності клопотання останнього про особисту участь у судовому засіданні, а також питань, які б погіршували правове становище обвинуваченого та, беручи до уваги позицію захисника, який не мав заперечень з приводу подальшого апеляційного розгляду у відсутність обвинуваченого, апеляційний суд у відповідності до ч.4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України, проводить апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні повністю підтримав апеляційні скарги, просив задовольнити апеляційні вимоги.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам апеляційних скарг, пославшись на неефективність застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, установлених та перевірених місцевим судом у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, кримінально-правової оцінки його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд не перевіряє, оскільки законність та обґрунтованість вироку у цій частині стороною захисту не оскаржуються.

Відповідаючи на доводи апеляційних скарг сторони захисту щодо призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, не одружений, дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на спецобліках не перебуває, здійснив інкриміноване кримінальне правопорушення в період дії адміністративного нагляду.

Одночасно,відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання вини, а обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, суд не встановив.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі відомості в достатньому об`ємі, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та обґрунтовано призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі, визначеної санкцією інкримінованого злочину та положеннями ст. 63 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 при призначенні покарання положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Наявність обставин щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у сукупності із вчиненням інкримінованого кримінального правопорушення невдовзі після звільнення з місць відбування покарання за попереднім вироком, що на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_8 давали суду підстави для призначення саме такого розміру покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Усталена протиправна поведінка обвинуваченого і навіть відбуття реального покарання не спонукало ОСОБА_8 до критичної оцінки своїх протиправних дій.

Крім того, попереднє застосування до ОСОБА_8 положень ст.ст. 75, 76 КК України, що вбачається із матеріалів провадження (а.п 63-64) та подальше вчинення ним кримінальних правопорушень, вказує, що інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням по відношенню до ОСОБА_8 виявляється неефективним.

Доводи сторони захисту щодо позитивних відомостей стосовно особистості ОСОБА_8 цілком обгрунтовано віднесені судом на користь призначеного покарання в мінімальній межі, визначеної санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Посилання захисника про наявність підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, поряд із встановленою лише однієї пом`якшуючою покарання обставиною, та з урахуванням негативних даних про особу обвинуваченого, судова колегія знаходить непереконливим.

Обставини, на які посилається сторона захисту, як на підстави для призначення покарання нижче від найнижчої межі та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, то судом першої інстанції була їм надана ґрунтовна оцінка, про що свідчить мотивувальна частина оскаржуваного вироку (а.п.81).

Твердження ОСОБА_8 , що фактично правопорушення не було доведено до кінця, свої протиправні дії усвідомив та зробив для себе відповідні висновки не є достатньо переконливими обставинами для висновку про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину, та можливість звільнити останнього від відбування покарання з випробування.

Аргументи захисника щодо наявності задовільної характеристики за місцем проживання та стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого, про що зазначено в апеляційній скарзі, то наведені обставини не знайшла свого підтвердження з огляду на матеріалами кримінального провадження, що також не встановлено і районним судом. Не надані відповідні відомості і при апеляційному розгляді.

Твердження захисника щодо відшкодування обвинуваченим шкоди в повному обсязі для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленою нормою, є надуманими, оскільки матеріали кримінального провадження свідчать про повернення працівниками поліції викраденого майна його володільцю, що мало місце внаслідок відібрання співробітниками магазину у обвинуваченого викраденого товару. Отже, за таких обставин відсутні підстави стверджувати про добровільність дій ОСОБА_8 щодо відшкодування шкоди.

Інших обставин, які б можна було віднести на користь застосування до ОСОБА_8 положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України апеляційною інстанцією не встановлено, що обумовлює визнання доводів обвинуваченого та його захисника як неспроможних.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_8 відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів, вважає необхідним вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2020 рокувідносно ОСОБА_8 ,визнаного винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК Українизалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4