КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

25 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року,
за участю
особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 17 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 відмовила у задоволенні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 від 04.02.2020 про закриття кримінального провадження № 0000275.

Своє рішення про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя обґрунтувала тим, що оскільки у кримінальному провадженні № 0000275 закінчився передбачений ст. 219 КПК України вісімнадцятимісячний строк досудового розслідування, навіть скасування оскаржуваної постанови не призведе до проведення слідчих дій, на необхідність яких посилаються заявники, оскільки слідчий не наділений правом проводити слідчі та процесуальні дії поза межами строків досудового розслідування, а строк досудового розслідування, що закінчився, як це передбачено абз. 2 ч. 5 ст. 294 цього Кодексу, поновленню не підлягає.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала від 17 вересня 2020 року винесена при грубому порушенні норм як процесуального права, так і норм матеріального права, згідно вимог ст.ст. 91, 92, 93, 94, 95 КПК України, з порушенням основних засад кримінального процесуального судочинства щодо повноти, всебічності та об`єктивності судового рішення, при ненаданні судом оцінки наданим ними (заявниками) доказам по самій скарзі до суду, при невиконанні жодного клопотання потерпілого у провадженні і при невиконанні судових рішень, зокрема ухвал Соломянського та Шевченківського районних судів м. Києва про внесення відомостей до ЄРДР відповідно силами НАБУ та СБУ за їх заявою № 5.

Крім цього, як зазначається в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, бачачи невиконання судових рішень з боку ГПУ, НАБУ та СБУ та саботування по вирішенню клопотань у кримінальному провадженні, уникла надання оцінок доводам скарги та «погодилася» з виправданням слідчого тільки тим, що минули терміни слідства та що у ці терміни нікому не було оголошено про підозру.

Тобто, як вважає апелянт, слідчий суддя погодилася з тим, що слідчий виправдовувався тим, що сам же і порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України і на підставі власних правопорушень, при виявленні достовірно встановлених винних осіб за підписами на офіційних документах з ознаками явних злочинів, не дотримавшись саме цієї норми КПК, під тиском тих же прокурорів прокуратури м. Києва, злочини яких покривало НАБУ, виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та матеріали закритого кримінального провадження № 0000275 від 21.03.2018 року; проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, колегія судді не вбачає законних підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року, якою слідчий суддя відмовила у задоволенні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 від 04.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000275, з огляду на таке.
Відповідно до вимог, передбачених другим абзацом п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Першою частиною ст. 219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Як прямо передбачено п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру становить зокрема:

2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

З урахуванням зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, приймаючи до уваги той факт, що з моменту внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 ч. 3 ст. 382 КК України за № 0000275 від 21.03.2018 року і до дня ухвалення слідчим рішення від 04.02.2020 року про закриття зазначеного кримінального провадження минуло понад 18 місяців, а також ту обставину, що протягом вказаного часу жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні передбачених вище кримінальних правопорушень, слідчий суддя, за результатами розгляду скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, дійшла обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для її задоволення, оскільки такий висновок ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

При цьому, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 з приводу невжиття слідчим відповідних заходів щодо забезпечення належного, чесного і неупередженого слідства у кримінальному провадженні № 0000275, а також з приводу того, що слідчий суддя, приймаючи оскаржуване рішення, не надала будь-якої оцінки наведеному у скарзі обґрунтуванню повної відсутності досудового розслідування, яке б відповідало вимогам закону, суд апеляційної інстанції не вправі визнати вказані доводи належними підставами для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року, оскільки, як обґрунтовано зазначила слідчий суддя у своїй ухвалі, у разі закінчення передбаченого ч. 1 ст. 219 КПК України вісімнадцятимісячного строку досудового розслідування, слідчий не наділений правом проводити слідчі та процесуальні дії поза межами строків досудового розслідування, з урахуванням того, що відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився поновленню не підлягає.

Більш того, як прямо передбачено ч. 8 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими.

Приймаючи до уваги наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність законних підстав для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 від 04.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000275, з підстав передбачених другим абзацом п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 цього Кодексу, та не повідомленням про підозру жодній особі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року, відповідно до якої слідчий суддя відмовила у задоволенні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 від 04.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000275, без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 757/11902/20-к

Номер провадження: 11-сс/824/5185/2020

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1