ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2623/20 Справа № 206/3040/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року про відмову у задоволенні подання Державної установи Ігренський ВЦ (№ 133) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання,
за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_7
засудженого : ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати, як незаконну та постановити ухвалу про його умовно-дострокове звільнення.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що за час відбування покарання в Ігренському ВЦ (№ 133) він позитивно характеризується, стягнень не має, працює, приймає участь в роботах з благоустрою відділення та виховних роботах, спортивних програмах, дотримується правил поведінки. Отже, на переконання ОСОБА_6 , він став на шлях виправлення, а тому до нього може бути застосовано вимоги статті 81 КК України.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи Ігренський ВЦ (№ 133) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.
Як вбачається з ухвали, суд вивчивши відомості про особу засудженого, його поведінку протягом строку відбування покарання дійшов до висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним, оскільки ОСОБА_6 на час розгляду подання не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
Заслухавши суддю - доповідача, доводи засудженого, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали за поданням про умовно-дострокове звільнення особи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суди при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення зобов`язані дослідити весь період відбування засудженого за вироком суду та враховувати, що підлягають умовно - достроковому звільненню ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали судового провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
Так, відмовляючи у задоволенні клопотання, судом враховано поведінку засудженого протягом строку відбування покарання, а також як слідує з ухвали неодноразові судимості засудженого за вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, колегією суддів встановлено, що до засудженого ОСОБА_6 раніше тричі, а саме 19 травня 2011 року, 24 жовтня 2012 року, 10 серпня 2018 року застосовувалися вимоги статті 81 КК України.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України, оскільки відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 відбув 1/2 строку покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.
При цьому, колегія суддів зауважує, що наявність лише 1 заохочення та відсутність стягнень за весь період відбування покарання хоча і характеризує позитивно особу засудженого, однак з урахуванням інших, встановлених судом обставин, на виправлення ОСОБА_6 не вказують.
Крім того, колегія суддів зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу за яким змінилася поведінка засудженого, згідно наданої характеристики не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.
Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 , хоча і мають місце, та були враховані судом при розгляді його клопотання, але, з урахуванням вищенаведеного, не є безумовними підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, а тому, повинна бути залишена без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 407 колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року про відмову у задоволенні подання Державної установи Ігренський ВЦ (№ 133) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4