Справа № 931/1019/20
Провадження № 1-кп/931/132/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000067 від 13.11.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Локачі Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, засудженого вироком Локачинського районного суду Волинської області від 20.08.2020 року за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:

16.12.2020 року до Локачинського районного суду Волинської області надійшли обвинувальний акт з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 13.11.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 17 грудня 2020 року постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000067, вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

За вимогами частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 вироком Локачинського районного суду Волинської області від 20 серпня 2020 року засуджений за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин. 01 жовтня 2020 року ОСОБА_4 поставлений на облік Локачинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Волинській області, де його ознайомлено зі змістом ст. ст. 36, 37, 40 Кримінального - виконавчого кодексу України, а саме з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язком додержуватись встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до органу пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без погодження з уповноваженого органу з питань пробації не виїжджати за межі України. Також ОСОБА_4 попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання, він буде притягнений до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, що підтверджується підпискою останнього. В подальшому засудженого направлено до Затурцівської сільської ради Локачинського району, де 02 жовтня 2020 року згідно розпорядження № 17/03- 03 «Про зарахування на громадські роботи громадянина ОСОБА_3 » останнього прийнято для відбування 160 годин громадських робіт тa зобов`язано приступити до відбування громадських робіт з 02 жовтня 2020 року. Відповідно до графіків виходу засудженого до громадських робіт, складених головою Затурцівської сільської ради, з якими ознайомився ОСОБА_3 останній мав відбувати покарання з 02.10.2020 року по 27.11.2020 року. Однак, засуджений ОСОБА_4 , всупереч ст. ст. 36, 37, 40 Кримінального-виконавчого кодексу України, у період з 02.11.2020 року по 13.11.2020 року порушив порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт, а саме 31.10.2020 виїхав за межі України та без поважних причин 02.11.2020, 03.11.2020, 04.11.2020, 05.11.2020, 06.11.2020, 09.11.2020, 10:11.2020, 11.11.2020, 12.11.2020, 13.11.2020 не з`являвся до Затурцівської сільської ради Локачинського району ддя виконання громадських робіт, в результаті чого не відпрацював 40 годин громадських робіт, що згідно вимог ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2

ст. 389 КК України, тобто ухилився від відбування громадських робіт, будучи особою, засудженою до цього покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті викладено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Як встановлено із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 від 03.12.2020 року, що міститься у матеріалах кримінального провадження, обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, згоден зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Так, оцінюючи зібрані органом дізнання у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України., його вина є доведеною, а правова кваліфікація його дій за зазначеною статтею - правильною.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно із ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії кримінальних проступків, обставини його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який вину визнав, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі.

Оскільки даний злочин ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку суду від 20.08.2020 року, яким його засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин, але до повного відбуття покарання за цим вироком, то остаточне покарання обвинуваченому слід призначити з врахуванням вимог ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за вказаним вироком невідбутої частини покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком, з врахуванням вимог п.4 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якого одному дню обмеження волі відповідають 8 годин громадських робіт.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, дані про особу винного, ставлення винного до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненому, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком один рік та застосовує ст. 75 КК України. На період випробувального терміну суд покладає на нього обов`язки, передбачені ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, які вважає необхідними та достатніми для його виправлення.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71, п.4 ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутого покарання за вироком Локачинського районного суду від 20.08.2020 року, остаточно до відбування ОСОБА_3 призначити 1 (один) рік та (три) дні обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1