Справа180/176/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000042 від 20.01.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та інвалідів, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.06.1995 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 46-1 КК України (1960 р.) відстрочено відбування покарання на 2 роки;
- 06.08.1996 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч, 4 ст. 81 КК України (1960р.) до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України (1960 р.) приєднано невідбутий строк за вироком 15.06.1995, до відбуття - 5 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 13.08.2003 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 15, ч. З ст. 185; ч.3 ст. 185; ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 29.02.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 04.07.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком 29.02.2012, до відбуття - 3 роки та 6 місяців позбавлення волі;
- 18.05.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком 04.07.2012, до відбуття - 2 роки позбавлення волі;
- 10.08.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70,71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком від 18.05.2015, до відбуття - 2 роки та 2 місяці позбавлення волі;
- 13.08.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року та 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком від 8.05.2015, до відбуття - 2 роки позбавлення волі;
- 23.12.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 до 2 років 4 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту, затвердженого 30 січня 2020 року, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , 19 січня 2020 року в денний час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення - піску, переніс металеве відро та металеву лопату з дерев`яним держаком, з місця свого проживання до ділянки лісосмуги, яка розташована поблизу дамби №4 Каховського водосховища поблизу м.Марганця на території Томаківського району Дніпропетровської області та в період часу з 10-00 год. до 14-20 год. 20 січня 2020 року незаконно добув шляхом викопування з поверхневого шару ґрунту пісок, що віднесено до корисних копалин загальнодержавного значення, загальною вагою 960 кг, який завантажив в двадцять п`ять поліпропіленових мішків білого кольору.

Зазначені дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. ч. 2 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

30.01.2020 року між начальником Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 2 ст. 240 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, із застосуванням ст. 76 КК України.

В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор та захисник у підготовчому судовому засіданні просять затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що сторони уклали угоду добровільно.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором і підозрюваним належить затвердити, ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 січня 2020 року, укладену між начальником Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію, конфіскувати у власність держави відро, лопату, двадцять п`ять поліпропіленових мішків, частково заповнених піском, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської області, згідно квитанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1