Справа № 452/3636/20
Провадження № 1-кп/452/36/2021
ВИРОК
іменем України

08 лютого 2021 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №0000340 від 26.05.2020р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рипки республіки Польща, жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; із вищою освітою, працюючого завідуючим кафедри лісівництва Національного лісотехнічного університету України, одруженого; раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 25 травня 2020 року об 11.15год., керуючи автомобілем марки «SKОDA FABIA» із реєстраційним номером НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою Львів-Самбір-Ужгород у напрямку руху транспорту до м. Ужгород, при проїзді ділянки неподалік м. Рудки Самбірського району Львівської області, на прилеглій ліворуч другорядній автодорозі, яка веде до с. Новосілки Самбірського району Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5, Розділу 2 п. 2.3 п. п. б), д), Розділу 10 п. п. 10.1, Розділу 16 п. 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., які виразились в тому, що він, керуючи транспортним засобом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, виконуючи маневр повороту ліворуч на другорядну автодорогу до с. Новосілки Самбірського району Львівської області, не надав переваги у русі автомобілю марки «DAEWOO SENS» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався автодорогою Львів-Самбір-Ужгород у зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів на смузі руху автомобіля марки «DAEWOO SENS». У результаті пасажир автомобіля «DAEWOO SENS» ОСОБА_7 отримала згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а водій автомобіля ОСОБА_6 отримав згідно висновку судово-медичної експертизи тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого із захистом, позицію потерпілих та прокурора, представлені докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 та заподіяло середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я ОСОБА_7 ; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся та показав про обставини вчиненого злочину.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена сукупністю зібраних доказів у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи раніше наведене та наявні дані матеріалів кримінального провадження, суд переконаний у доведенні вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Тому, призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого; також судом узято до уваги особу винного, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, беззастережно визнав свою винуватість, відшкодував заподіяну шкоду, його похилий вік, характеристику, сімейне становище, обставини вчинення кримінального правопорушення. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченому, чи для переходу до іншого більш м`якого, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинене, - не встановлено як і підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 згідно довідки Інформаційного Центру раніше не судимий; за повідомленнями медичних установ на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; згідно письмових характеристик позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, позицій потерпілих про обрання несуворого покарання пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі та прокурора про обрання покарання у рамках закону; із урахуванням поведінки особи до і після вчинення злочину, вимоги закону, - із урахуванням всіх обставин справи суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на відповідний строк без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки в даних правовідносинах суд погодився із поясненнями зокрема самого обвинуваченого, що він офіційно працює та посвідчення водія потрібне йому як для добирання на роботу, так і для вирішення побутових питань і в тому числі - догляду за дружиною, котра є інвалідом першої групи; у минулому він не мав порушень Правил Дорожнього Руху, а в наступному в разі позбавлення його такого права він буде значно відчувати матеріальні труднощі. Зазначені встановлені обставини не заперечили інші учасники справи, як і висловилися про подальше застосування до особи звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, - що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено, - як встановлено судом обвинувачений із потерпілими добровільно вирішили це питання; питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України; витрати на залучення експерта підлягають стягненню із обвинуваченого у дохід держави.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 6(шість) місяців без позбавленням права керувати транспортними засобами.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1(один) рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Накладений арешт згідно ухвал слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.06.2020р. на автомобілі марки «SKОDA FABIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «DAEWOO SENS» реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази автомобіль марки «SKОDA FABIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_4 , автомобіль «DAEWOO SENS» реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику (спадкоємцю ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ).

Стягнути із ОСОБА_4 у дохід держави витрати на залучення експерта у сумі 6538(шість тисяч п`ятсот тридцять вісім)грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, надіслати потерпілим для відома; роз`яснити, що інші учасники також вправі отримати копію судового рішення.

Суддя ОСОБА_1