Справа № 353/1130/20
Провадження № 1-кп/353/39/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000054, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, депутатом не обирався, раніше не засудженого, не працюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, громадянина України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 незаконно посіяв рослини конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин (17 рослин), а також незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичні засоби у великих розмірах, без мети збуту.

Кримінальні правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , зареєстрований та проживає у господарстві, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 разом із своєю сім`єю. В межах даного господарства знаходиться присадибна земельна ділянка, що використовується ОСОБА_4 для вирощування різних сільськогосподарських культур.

Так, у травні 2020 року ОСОБА_4 , діючи умисно, незважаючи на державну політику у сфері боротьби з незаконним обігом наркотичних засобів, головною метою якої є протидія поширенню наркоманії в Україні та інформацію про яку широко висвітлюється у засобах масової інформації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний посів конопель, на попередньо підготовленій земельній ділянці (грядці), висіяв насіння конопель.

У подальшому, після того як 17 рослин конопель зійшли, ОСОБА_4 , знаючи про заборону вирощування конопель, у весняно-літній період не знищив посів рослин конопель, а залишив їх з метою доведення до стадії дозрівання, задля подальшого виготовлення наркотичного засобу - канабісу, з метою подальшого використання у лікувальних цілях, без мети збуту.

Крім того, у вересні 2020 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вирощені ним 17 рослин конопель є нарковмісними, зірвав їх і діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переніс до приміщення стодоли та сараю, таким чином придбавши наркотичний засіб. Тут зазначені рослини конопель ОСОБА_4 висушив, частину листя подрібнив за допомогою сита, виготовивши в такий спосіб наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав у приміщеннях сараю та стодоли, з метою подальшого використання у лікувальних цілях, без мети збуту.

22 жовтня 2020 року під час проведення санкціонованого судом обшуку господарства, яке розташоване у АДРЕСА_1 , працівниками Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в області було виявлено та вилучено із приміщення сараю та стодоли суху рослинну речовину та сухі стебла рослин, схожих на рослини конопель, які згідно висновків експертів Івано-Франківського НДЕКЦ є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною кількістю 2443,3356 грам, що згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2020 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великим розміром.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, ствердивши обставини їх скоєння, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно в травні 2020 року на земельній ділянці, якою він користується, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , він посіяв насіння конопель, з яких зійшло 17 рослин. Зазначив, що він мав на меті особисто використати ці рослини для своїх потреб. Коли рослини конопель дозріли, він їх зламав, переніс до сараю, висушив, а потім перетирав та вживав шляхом викурювання. Під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , по місцю його проживання, він добровільно видав працівникам поліції засушені частини рослин конопель, які зберігав в сараї та стодолі. Пояснив, що він не мав наміру продавати коноплі, а хотів вжити їх особисто, оскільки це помагало йому при епілептичних нападах. У вчиненому щиро розкаюється, просив його суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки він хворіє.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 310 КК України, як незаконний посів конопель в кількості від десяти до п`ятидесяти рослин, та за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичних засобів у великих розмірах.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 310 КК України та ч. 2 ст. 309 КК України є злочинами невеликої тяжкості. Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінальних правопорушень, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання (характеристика Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 192/2-24 від 02.11.2020 року), не перебуває на обліку психіатричному та наркологічному кабінеті (довідка Тлумацької ЦРЛ від 29.10.2020 року), раніше до кримінальної відповідальності не притягався (довідка сектору інформаційної підтримки Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області від 29.10.2020 року), повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся, негативно ставиться до вчиненого, шкоди кримінальними правопорушеннями завдано не було. Також обвинувачений ОСОБА_4 в 2018 році отримав черепно-мозкову травму, внаслідок чого набув низку захворювань, які проявляються корчовими нападами з втратою свідомості, судомами, піною з рота (виписка з медичної карти стаціонарного хворого від 29.05.2018 року та 13.09.2019 року) та є особою з інвалідністю ІІІ групи (Довідка до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 228184).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

У досудовій доповіді Тлумацьким районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 22.01.2021 року зроблено висновок, що, беручи до уваги середню ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та низький рівень небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства, його виправлення без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду, застосування соціально-виховних заходів і покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 310 КК України - 6 місяців арешту та за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі строком 3 роки. Також просив після застосування ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила призначити обвинуваченеому більш м`яке покарання без ізоляції від суспільства, врахувати те, що він є особою з інвалідністю ІІІ-ої групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується по місцю проживання.

За викладених обставин, з врахуванням позиції прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 310 КК України та ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: за ч. 1 ст. 310 КК України у виді арешту та за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Згідно ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи все вище вказане та відсутність шкідливих наслідків внаслідок вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання і до нього можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експертів для проведення експертиз згідно довідок експертної установи: 653,80 грн. - за проведення експертизи № СЕ- 19/109/11/2-1097НЗ/20 від 11.11.2020 року; 1307,60 грн. - за проведення експертизи № СЕ-19/109/11/2-1095НЗ/20 від 18.11.2020 року; 980,70 грн. - за проведення експертизи № СЕ- 19/109/11/2-1094НЗ/20 від 11.11.2020 року; 1634,50 грн. - за проведення експертизи № СЕ-19/109/11/2-1093НЗ/20 від 17.11.2020 року; 817,25 грн. - за проведення № СЕ-19/109/11/2-1096НЗ/20 від 29.10.2020 року.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 310 КК України - 6 (шість) місяців арешту;

- за ч. 2 ст. 309 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5393,85 грн. (п`ять тисяч триста дев`яносто три гривні 85 копійок) процесуальних витрат.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, а саме: канабіс загальною вагою 2443,3356 грама, який передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області (квитанція № 332 від 25.11.2020 року), - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано - Франківського Апеляційного суду області через Тлумацький районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_1