Справа №621/1308/18
Провадження №1-в/621/245/20
УХВАЛА 30 грудня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 22.03.2019 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України та призначено йому покарання: за ч. 4 ст. 296 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років; за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 345 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 7 (сім) місяців.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.01.2020 вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінено. Апеляційну скаргу обвинуваченого задоволено частково. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на шість років. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.
23.12.2020 до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про етапування його до Зміївського районного суду Харківської області з метою ознайомлення з матеріалами об"єднаного кримінального провадження.
На обгрунтування заяви зазначає про те, що раніше ним було отримано із суду скановані копії матеріалів кримінального провадження, однак вони не в повному обсязі.
Прокурор при вирішенні заяви засудженого ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.
Ознайомившись з заявою засудженого ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Згідно п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.
Відповідно до ст. 90 КВК України, у порядку, встановленому КПК України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.
Відповідно до положень статті 6 Конвенції: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (п. 1); кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя (підп. «с» п. 3).
Згідно з ч. 2 ст. 8 КВК України кожному засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Таке право поширюється і на засуджених осіб, які перебувають на лікуванні у закладах охорони здоров`я.
У відповідності до ч. 3 ст. 110 КВК України, для одержання правової допомоги за письмовою заявою засуджених, їхніх близьких родичів, громадських організацій засудженим надається побачення з адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. За бажанням засудженого або адвоката чи іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, побачення можуть надаватися наодинці. Побачення надається адміністрацією колонії при пред`явленні адвокатом ордера або договору про надання правової допомоги, а іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, іншого відповідного документа, а також документів, що посвідчують їх особу. Кількість і тривалість таких побачень не обмежена.
Під час розгляду кримінального провадження порушень органом досудового розслідування вимог ст. 290 КПК встановлено не було. Матеріали досудового розслідування були відкриті ОСОБА_4 відповідно до вимог вказаної норми кримінального процесуального закону.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження в суді подавав клопотання, в тому числі і про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до відомостей, які містяться в журналі видачі справ (матеріалів кримінального провадження) для ознайомлення, в ньому міститься написаний власноруч ОСОБА_4 запис про те, що з матеріалами кримінального провадження та аудіо, відеозаписами він ознайомлений у повному обсязі (т. 4 а.п. 225)
У подальшому обвинуваченим ОСОБА_4 було надано клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження з метою касаційного оскарження, у зв`язку з чим ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.03.2020 було зобов`язано адміністрацію ДУ «Темнівська виправна колонія» етапувати ОСОБА_4 до ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де тимчасово залишити для подальшої доставки до суду з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (т. 5 а.с. 66-67)
08.04.2020 від ОСОБА_4 надійшла заява про надання йому копій матеріалів кримінального провадження.
14.04.2020 на адресу ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» для вручення обвинуваченому ОСОБА_4 направлено скановані копії виготовлених із автоматизованої системи документообігу суду по кримінальному провадженню № 621/1308/18 стосовно ОСОБА_4 , та аудіо-відеозаписи судових засідань (т. 5 а.с. 177)
16.11.2020 до суду повторно надійшла заява ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України, станом на 23.12.2020 у провадженні Зміївського районного суду Харківської області не перебувають кримінальні провадження стосовно ОСОБА_4 .
Європейський суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23.04.1997 у справі „Ван Мехелен та інші проти Нідерландів, від 25.09.2008 у справі „Полуфакін і Чернишов проти Росії). Як зауважив Європейський суд, підпункт „b пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому „мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту, а це означає, що така підготовка охоплює все, що є „необхідним для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21.10.2010 у справі „Корнєв і Карпенко проти України). Так, у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі „Гаважук проти України" Європейський Суд визнав, що можливість обвинуваченого ознайомитися з матеріалами справи протягом п`яти днів є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту „b" пункту 3 статті 6 Конвенції.
Згідно з ч. 1 ст. 535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 .
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 537 КПК України, ст. 90 КВК України,
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про етапування до Зміївського районного суду Харківської області для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя: