490/5944/20 25.09.2020
н/п 1-кс/490/3468/2020
Справа № 490/5944/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002843 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
20 вересня 2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували, оскільки пред`явлена підозра є необґрунтованою, ризики нічим не підтверджені.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

У провадженні СВ Центрального ВП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002843, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 виникли особисті неприязні стосунки через постійні сварки та конфлікти, ініціатором яких був ОСОБА_4

16.09.2020 в вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось, ОСОБА_4 пішов з місця свого проживання до невстановленого під час досудового розслідування чоловіка, разом з яким вживав алкогольні напої та пробув разом з останнім до 04.00 год. 17.09.2020.

ОСОБА_4 повернувся за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 близько 05.00 год. 17.09.2020, зайшовши до приміщення вказаного вище будинку він направився до кімнати ОСОБА_8 , яка прокинувшись від стороннього шуму та почала робити зауваження ОСОБА_4 з приводу того, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні будинку АДРЕСА_1 17.09.2020 близько 05.00 год., підійшов до потерпілої, яка знаходилась у приміщенні власної кімнати та завдав один удар долонею правої руки в область шиї ОСОБА_8 , від завданого удару потерпіла продовжила кричати на ОСОБА_4 та робити йому зауваження, вказані дії ОСОБА_8 ще більше роздратували останнього.

Далі, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , стоячи навпроти потерпілої, яка в цей час сиділа на ліжку у приміщенні спальної кімнати, завдав їй один удар кулаком правої руки в область обличчя, від завданого удару ОСОБА_8 впала на підлогу, а ОСОБА_4 стоячи над потерпілою наніс ОСОБА_8 численні удари ногами в область тулуба з лівого та правого боку. Далі, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , підняв останню та всадив на ліжко у спальній кімнаті та намагаючись припинити лайки та крики потерпілої під час нанесення їй ударів, ОСОБА_4 взяв із ліжка подушку та наніс нею кілька ударів в область обличчя ОСОБА_8 , тільки після вказаного ОСОБА_8 заспокоїлась та перестала кричати на ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_4 довівши свій злочинний умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 до кінця покинув кімнату потерпілої.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №2620 від 18.09.2020, ОСОБА_4 своїми діями спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо плевральної кровотечі зліва, множинних переломів ребер справа та зліва з пошкодженням пристінкової плеври та пошкодження лівої легені, тупої травми грудної клітини, які відповідно до Наказу МОЗ України N 6 від 17.01.95 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння.

За вказаних дій, ОСОБА_4 підозрюється в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 т. 121 КК України.

18.09.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

19.09.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5-328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження №0002843 від 18.09.2020 року, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом огляду місця події від 18.09.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що в буд. АДРЕСА_1 він мешкав на другому поверсі. На першому поверсі будинку мешкала ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 , який проживав з нею з дитинства. Тривалий час між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виникали конфлікти та сварки, в ході яких ОСОБА_4 спричиняв ОСОБА_8 тілесні ушкодження. З ними близьких стосунків він не підтримував. 16.09.2020 близько 04.00год. він почув крики сварки між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Від відчинив свої двері та крикнув, щоб вони йшли до кімнати та там розбиралися. Крики сварки чув до 05.30 год. В ході сварки ОСОБА_8 не просила допомоги. 17.09.2020 він прокинувся близько 09.00 год. та пішов по справах на подвір`я. Коли повернувся до будинку, помітив, що двері до кімнати ОСОБА_8 причинені, але нікого не було. Він пішов до себе. На протязі дня він ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не бачив і сварок між ними не чув. 18.09.2020 від працівників поліції йому стало відомо, що ОСОБА_8 померла; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що вона мешкає по сусідству з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Їй відомо, що ОСОБА_4 часто спричиняв ОСОБА_8 тілесні ушкодження в ході сварок між ними. Сварки виникали на ґрунті того, що ОСОБА_4 ніде не працює та забирає пенсію у ОСОБА_8 . На початку вересня 2020 ОСОБА_8 поклали до лікарні з тілесними ушкодженнями; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона мешкає по сусідству з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Їй відомо, що ОСОБА_4 з 2018р. спричиняв ОСОБА_8 тілесні ушкодження в ході сварок між ними. Сварки виникали на ґрунті того, що ОСОБА_4 ніде не працює та забирає пенсію у ОСОБА_8 . Часто вона чула як кричала ОСОБА_8 щоб ОСОБА_4 не бив її так як її боляче. На початку вересня 2020 ОСОБА_8 поклали до лікарні з тілесними ушкодженнями; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона мешкає по сусідству з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Їй відомо, що ОСОБА_4 часто спричиняв ОСОБА_8 тілесні ушкодження в ході сварок між ними. Сварки виникали на ґрунті того, що ОСОБА_4 ніде не працює та забирає пенсію у ОСОБА_8 , зловживає спиртними напоями. Часто вона чула як кричала ОСОБА_8 щоб ОСОБА_4 не бив її так як її боляче. 18.09.2020 вночі чула крики ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 09.09.2020 до відділення ЛШМД хірургічного відділення № 1поступила ОСОБА_8 . При обстеженні її, було виявлено, що вона надійшла до лікарні через 72 години після отримання нею закритої травми грудної клітини. Було виявлено перелами 6,7,8 ребр зліва, субдуральний крововилив, забій м`яких тканин в ділянці лівого культового суглобу, садна обличчя, гіпертонічна хвороба 2-го ступеню. З розмови з нею стало відомо, що вона сліпа. Вона розповіла, що її побив онук за місцем мешкання і вона його боїться. 16.09.2020 ОСОБА_8 виписали з лікарні і за неї приїхала сестра, яка вказала, що забере її до себе, так як онук над нею знущається; лікарським свідоцтвом про смерть № 2620 від 18.09.2020, згідно якого причиною смерті ОСОБА_8 стало внутрішньо-плевральна кровотеча зліва, множинні переломи ребр справа та зліва з пошкодженням пристінкової плеври та пошкодження лівої легені, тупа травма грудної клітини; протоколом затримання, згідно ст. 208 КПК України ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0002843 відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності щодо вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже, на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

За такого, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для затриманої особи.

В своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризик, задля запобігання якого необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за вчинення якого передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Тому, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях та відсутність офіційних джерел прибутків, може призвести до того, що підозрюваний ухилятиметься від кримінальної відповідальності, а тому наявні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, встановлено, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, щоби завадило йому вдаватися до спроб переховуватися від слідства,

- незаконно впливати на свідків є те, що останні вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а тому враховуючи те, що останньому відомо адреси проживання свідків, номери телефонів останніх, перебуваючи на волі може вживати заходи впливу на вказаних свідків, шляхом погроз фізичною розправою, знищенням або пошкодженням майна, з метою зміни ними показів на його користь, а тому наявні ризики, передбачені п.1 ч.3 ст. 177 КПК України;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, є те, що ОСОБА_4 , відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження даних про його особу, підозрюється у вчиненні тяжкого насильницького злочину, що підтверджує його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, тому наявні ризики, передбачені п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, думку захисника та підозрюваного, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку щодо існування ризиків: можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення підозрюваним від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

При застосуванні запобіжного заходу, судом також враховано вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя, та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст.177 КПК України.

У той же час, стороною захисту не доведено та судом не встановлено, що таким ризикам зможуть запобігти інші передбачені ст.176 КПК України запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким чином відповідає практиці ЄСПЛ.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 листопада 2020 року без права внесення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1