Справа № 156/1319/20
Номер провадження: 1-кп/156/42/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 рокусмт. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000239 від 16.12.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Низкиничі, Іваничівського району Волинської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в:
Громадянин ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та й протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері, що призвело до психологічних страждань останньої, а саме, ОСОБА_5 , неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_4 дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилось у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій.

Зокрема, 04.04.2019 року, 16.01.2020 року, 17.02.2020 року, а також 13.11.2020 року, ОСОБА_5 , знаходячись по місцю постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 психологічне насильство, ображав її словами нецензурної лайки, словесно погрожував їй фізичною розправою, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Так, за вказані дії відносно ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою суду від 03.07.2019 року його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Також, 16.01.2020 року близько 11 год. 00 хв. та 17.02.2020 року близько 11.20 год. ОСОБА_5 знаходячись по місцю постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 психологічне насильство, ображав її словами нецензурної лайки, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. За даним фактом відносно ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою суду від 19.02.2020 року його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді сорока годин громадських робіт.

Окрім цього, 13.11.2020 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_5 знаходячись по місцю постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 психологічне насильство, ображав її словами нецензурної лайки, шарпав за верхній одяг, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Так, за вказані дії відносно ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою суду від 17.11.2020 року його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

28.12.2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 з однієї сторони та потерпілою ОСОБА_4 з другої сторони укладена угода про примирення.
Згідно з умовами угоди про примирення потерпіла ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, а також вказаною угодою сторони узгодили покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді громадських робіт в розмірі 180 (сто вісімдесяти) годин.
Також з угоди вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 були ознайомлені з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст. 473 КПК України, а також з наслідками невиконання угоди, передбаченими ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні ствердила, що обвинувачений вибачився за скоєне, також відшкодував заподіяну моральну шкоду, жодних претензій ні морального, ні матеріального характеру до такого не має. Просить затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор вважає за можливе затвердити угоду про примирення від 28.12.2020 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 з однієї сторони та потерпілою ОСОБА_4 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України, є не тяжким злочином.

Свою винуватість у вчиненні злочину такий визнав беззастережно.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про примирення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 , цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_4 , цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації, узгодженої міри покарання.
Підстав для відмови в її затвердженні судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що угоду про примирення, укладену 28.12.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 374, 472-476 КПК України, суд -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 28 грудня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , не застосовувався та такий не застосовувати до набрання вироком законної сили.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя ОСОБА_1