№ 1-в/521/3236/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - адвоката ОСОБА_5 , про скасування арешту з майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0003938 від 17.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПАТ «Дельта Банк» звернувся до слідчого судді із заявою про скасування арешту з майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 46,6 кв.м., по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0003938 від 17.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України.
В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 20.05.2020 року, на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2020 року накладено арешт на майно, що належить ПАТ «Дельта Банк», а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,6 кв.м.
Враховуючи той факт, що постанови про закриття кримінальної справи винесені в рамках розгляду кримінальної справи, як остаточне судове рішення у справі, та у вказаних постановах не вирішувалося питання щодо скасування арешту майна, накладеного в рамках досудового розслідування зазначеної кримінальної справи, а також ту обставину, що однією з засад кримінального судочинства є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, заявник вважає, що потреба в арешті майна відпала, а тому арешт на квартиру необхідно скасувати.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ПАТ «Дельта Банк» (довіреність від 25.06.2020 року) просила заяву задовольнити у повному обсязі та пояснила, що у 14.03.2018 року, на підставі Рішення Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 521/8551/15-ц від 15.09.2014 року, в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту, звернуто стягнення заборгованості за договором іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем AT «Дельта банк» на предмет іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 46,9 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м.
Прокурор ОСОБА_3 в ході судового засідання, змінивши свою думку, не заперечував проти задоволення заяви та скасуванні арешту квартири, надав суду матеріали кримінального провадження із вказівками по кримінальному провадженню №0003938 від 17.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України (в порядку ст. 36 КПК України), які датовані 17 липня 2020 року.
Розглянувши заяву, вислухавши думку учасників судового засідання, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що подана заява про скасування арешту з майна не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Так, СВ Малиновського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003938 від 18.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України щодо використання невстановленою особою підроблення офіційного документа, а саме довіреності від ОСОБА_6 , з метою придбання квартири шахрайським шляхом.
В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2020 року накладено арешт на об`єкт нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 із забороною розпорядження вказаним майном.
Приймаючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходив з наявності достатніх підстав вважати, що об`єкт нерухомого майна відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З такими висновками слідчого судді слід погодитись, оскільки вони ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального кодексу України, протилежного адвокатом у судовому засіданні не доведено, що, з огляду на вимоги ст. 174 КПК України, тягне відмову у задоволенні поданої заяви.
Крім того, прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 слідчому СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУ:НП в Одеській області, який проводить досудове розслідування ОСОБА_8 надано ряд вказівок по кримінальному провадженню №0003938 від 17.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України (в порядку ст. 36 КПК України), у зв`язку із не проведенням усіх необхідних слідчих дій.
Дослідженням матеріалів кримінального провадження виявлено, що першим заступником керівника Одеської місцевої прокуратури №2 встановлено грубе порушення вимог КПК України щодо додержання розумних строків, неналежне виконання співробітниками СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області службових обов`язків та необхідність активізації досудового розслідування. Начальнику СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області вказує на необхідність забезпечення здійснення ефективного досудового розслідування у кримінальних провадженнях, виконання у повному обсязі вказівок процесуального керівника, проведення необхідних слідчих, процесуальних дій, а також прийняття законного процесуального рішення у розумні строки.
Слідчий суддя вважає, що розумність та співрозмірність обмеження права власності (відчуження, розпорядження та/або користування) арештованого майна свідчить про необхідність залишення арешту майна, як тимчасового заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи.
Керуючись ст. ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - адвоката ОСОБА_5 , про скасування арешту з майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 46,6 кв.м., по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за 0003938 від 17.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1