Справа №: 398/2244/20
провадження №: 1-кп/398/399/20
УХВАЛА
Іменем України

"04" серпня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду м.Олександрії обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 14.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232, , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,
захисників - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

В підготовче судове засідання не з`явився потерпілий , про час проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином. Від потерпілого надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без його участі.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пункти 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд вважає, що справу можливо призначити до судового розгляду на підставі обвинувального акту.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про виклик свідків згідно наданого ним переліку.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Також прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченої переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також запобігання спробам вчинити нові кримінальні правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_3 відносить вирішення даного питання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що відносно обвинуваченої можливо обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає , що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати , змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження , в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Конституційний Суд України в рішенні від 23.11.2017 року по справі № 1-28/2017 виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).
Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.
По даному кримінальному провадженню на досудовому слідстві обвинуваченій ОСОБА_3 було обрано та продовжено запобіжний захід тримання під вартою. Строк тримання під вартою обвинуваченої закінчується 14.08.2020 року.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В справі «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Суд вважає, що є всі обґрунтовані підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачена може перешкоджати судовому провадженню, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити нові кримінальні правопорушення.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження , має незняту та непогашену судимість за тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи, на шлях виправлення не стала, не працює, незаміжня, не має на своєму утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей. У разі визнання ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення їй загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.
Хоча тяжкість покарання і не є визначеним елементом при продовженні щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від суду, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» .
При цьому, суд враховує й те, що відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суворість можливого покарання, існує ризик того, що обвинувачена , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити нові кримінальні правопорушення.

Обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд вважає недоцільним, так як стороною захисту не надані докази неможливості тримання обвинуваченої під вартою та не надано доказів відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, суд вважає, що по даній справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченої . При цьому суд оцінює суворість можливого покарання обвинуваченій та визнає за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченої під вартою.
Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, суд приходить до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченої не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому приходить до висновку щодо обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави.
Керуючись ст. ст. 314- 316 , 183 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Призначити судове засідання по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України на 09 год. 13 серпня 2020 року.
В судове засідання викликати учасників кримінального провадження та свідків згідно переліку, наданого прокурором.
Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 04.08.2020 року до 02.10. 2020 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: