Справа №766/5353/20
н/п 1-кс/766/5734/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на нього обов`язки, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

- прибувати до старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 або до іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень щочетверга, починаючи з дня обрання запобіжного заходу у період часу з 9 до 18 години, прибуття підтверджувати особистим підписом;

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просить визначити у розмірі - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме - 153 680 гривень.

Обґрунтування клопотання:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2016 близько 02.00 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 70 км/год, що перевищує дозволену в населеному пункті швидкість 60 км/год, знаходячись в районі 37 км автодороги сполученням Херсон-Джанкой-Феодосія-Керч, зі сторони с. Раденськ у напрямку с. Тарасівка, на вул. Соборній, с. Великі Копані Олешківського району Херсонської області, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася порушуючи вимоги п .п. 2.3 б), 12.3, 12.4, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, не врахувавши дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не обрав безпечну швидкість руху, своєчасно не зменшив швидкість та не зупинився, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по краю проїзної частини на зустріч потоку транспорту.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 881 від 10.08.2016, заподіяно тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких він ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в приміщенні лікарні.

Вказані наслідки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганськ, українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимому

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким.

Починаючи з серпня 2019 року надавалось доручення про витребування характеризуючих матеріалів за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за вказаною ним адресою в м. Києві однак було встановлено, що вказаний громадянин за зазначеною адресою ніколи не проживав. Телефон вказаний в протоколі допиту не обслуговується.

16.01.2020 отримано витяг з бази даних «Відомостей про осіб, які перетнули державний кордон України», відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 державний кордон України з 01.01.2016 по 16.01.2020 не перетинався.

Вищевикладене свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду.

20.03.2020р. слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5

20.03.2020р. слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області винесено постанову погоджену з прокурором про зупинення досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, а саме: спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, знищити або сховати документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Викладені ризики свідчать про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж триманням під вартою, не зможе забезпечити його належної поведінки та запобігання вказаним ризикам, оскільки на даний час, останній перебуває у розшуку.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання, застосувати більш м`який запобіжний захід. В обґрунтування своїх заперечень послалася на те, що підозрюваний не переховувався. Як на час скоєння ДТП, так і після цього підозрюваний весь час проживає у м. Києві, з 01 червня 20017року має статус внутрішньо переміщеної особи,а відтак перебуває на обліку в органі соціального захисту населення. Підозрюваний немає власного житла, а тому з часу ДТП, змінив місце проживання. Станом на 17 рік він не мав статус підозрюваного. В 2019році змінив паспорт на ІД-картку, про що є відомості у міграційній службі, що вказує на відсутність ризику переховування.

Підозрюваний пояснив, що не переховувався від органу слідства, але складні життєві умови завадили йому приїхати до слідчого. Проте до 2017 року він спілкувався із слідчим. У 2017році слідчий йому повідомив, що потерпілий помер, сказав, щоб підозрюваний підшукав такий же автомобіль, за участю якого сталося ДТП, для проведення слідчого експерименту, проте фінансово не зміг організувати такий експеримент. Дійсно змінював житло, але не з метою переховування. Він є внутрішньо переміщеною особою, оскільки у 2014року виїхав із м. Луганська. Проживає у м. Києві сім`єю із цивільною дружиною. в даний час наймають житло по АДРЕСА_2 . В даний час тимчасово не працює, а до карантину працював водієм маршрутки у м. Києві. Номер телефону змінився, втратив зв`язок із слідчим. Проте, що його розшукують дізнався від сина, після цього з`явився до слідчого.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області розслідується кримінальне провадження № 0001494 від 12.07.2016р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

30 березня 2020 року слідчим суддею постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання. Підозрюваний добровільно з`явився до слідчого.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом огляду місця ДТП від 12.07.2016 в якому зафіксоване кінцеве розташуванням транспортного засобу та наявну слідову інформацію на місці події;- протоколом додаткового огляду місця події від 25.07.2016 яким оглянуто труп гр. ОСОБА_8 ;- висновком судово-медичної експертизи № 881 від 10.08.2016; - висновком автотехнічної експертизи № 4437 від 10.08.2016р.; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 - протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 ; - висновком автотехнічної експертизи № 19-196 від 02.04.2019р.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий у клопотанні щодо ризиків обмежився лише цитуванням відповідної норми КПК України, яка містить перелік ризиків, але при цьому не конкретизував жодного ризику відносно підозрюваного.

Зокрема, у клопотанні зазначені такі ризики: - 1) переховування від органів досудового розслідування; 2) знищити або сховати документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків та потерпілих; 4) перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Із досліджених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що підозрюваний не переховувався від слідства. Неявка до слідчого пов`язана не з переховуванням. Підозрюваний в управлінні соціального захисту населення Деснянського району м. Києва з 1 червня 2017року взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою №10997 від 01.06.2017року. 28.02.2019року в тому ж районі м. Києва він отримував ІД-картку і відомості щодо нього внесені до Єдиного державного демографічного реєстру.

Відомості про його розшук підозрюваний отримав від сина, і після цього самостійно з`явився до слідчого.

Дивно, що працівники поліції через кілька років розшукали сина підозрюваного, але при цьому не розшукали самого підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що існує ризик перешкоджанню слідству в інший спосіб, який полягає в тому, що підозрюваний байдуже поставився до своїх процесуальних обов`язків, не повідомляв слідчого про своє місце проживання, а відтак слідчий був позбавлений можливості провести всі необхідні слідчі дії.

У підозрюваного дійсно складні життєві обставини він виїхав з тимчасово окупованої території до м. Києва, немає власного житла, орендує житло і доводилося змінювати таке житло, був зайнятий пошуком роботи. Проте, при всіх цих обставинах, підозрюваний повинен був винайти можливість повідомити слідчого про своє місце перебування або з`явитися до слідчого.

Щодо впливу на свідків та потерпілого, то таких свідків слідчий не назвав. Громадянин ОСОБА_8 внаслідок ДТП загинів, і матеріали клопотання не місять відомостей про залучення у справі потерпілого. Крім того. є багато інших беззаперечних доказів, які не можуть бути спростовані показаннями свідків.

Які саме документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінальному провадженні, може знищити підозрюваний, ані слідчий у клопотанні, ані прокурор у судовому засіданні не зазначили. Після ДТП минуло кілька років і підозрюваний не намагався знищити якісь документи.

Підозрюваний має сім`ю, проживає з цивільною дружиною, з якою разом виїхали з м. Луганська у 2014році .

Усі вищевказані обставини є стримуючими факторами для ОСОБА_5 , щоб переховуватися від слідства.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий у клопотанні жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст. 183 КПК України, а тільки зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

А згідно практики ЄСПЛ: При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України».

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1(наявність обґрунтованої підозри) та п. 2(існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177КПК України) частини першої цієї статті, але не доведене обставин, передбачених пунктом 3(недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів) частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

На переконанні слідчого судді, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його поведінки у судовому засіданні, який має місце проживання, має сім`ю, раніше не судимий, відсутності відомостей щодо спроб підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину (але злочин вчинено з необережності) та передбачене за нього покарання, мінімальну вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків, відносно нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, який одночасно зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним, що є основною метою запобіжних заходів.

Керуючись п.1 ч.3 ст.132, ст.ст.177, 178, 181, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відхилити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 13 серпня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- повідомлятислідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 або іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, з періодичністю 1 раз на тиждень, про своє місцезнаходження, шляхом направлення смс повідомлень чи телефонних дзвінків
- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, номера мобільного телефону.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 15 хвилин 23 червня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1