Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/881/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали заяви засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від
18 вересня 2020 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого: 23.05.2016 року Відновським міським судом Московської області Російської Федерації до 12 років 06 місяців позбавлення волі,
зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.09.2015 року по день набрання вироком Відновського міського суду Московської області Російської Федерації від 23.05.2016 року, законної сили, тобто по 27.09.2016 року включно, за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2020 року задоволено частково клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України та зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.09.2015 року до 27.09.2016 року включно, тобто по день набрання вироком Відновського міського суду Московської області Російської Федерації від 23.05.2016 року, законної сили, за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Своє рішення районний суд мотивував тим, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений: 23.05.2016 Відновським міським судом Московської області Російської Федерації до 12 років 06 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 21.09.2015. Вирок набрав законної сили 27.09.2016.
Тобто, період з моменту відбування засудженим ОСОБА_7 покарання, а саме з 21.09.2015 до вступу вироку в законну силу, а саме по 27.09.2016, підлягає зарахуванню відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
А період з 28.09.2016 по 31.07.2020, тобто до моменту прибуття засудженого ОСОБА_7 до державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)», для відбування покарання, не підлягає зарахуванню за ч.5 ст.72 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою зарахувати йому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21.09.2015 по 19.07.2018.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що згідно ухвали Метітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06.07.2018 вирок Відновського міського суду Московської області Російської Федерації від 23.05.2016 відносно засудженого ОСОБА_7 приведено у відповідність із законодавством України.
Його затримано співробітниками силових структур Російської Федерації 21.09.2015 та поміщено до слідчого ізолятору.
А тому на думку апелянта вирок Відновського міського суду Московської області Російської Федерації від 23.05.2016 набрав законної сили, лише за рішенням Українського суду.
Натомість Петрівським районним судом Кіровоградської області зараховано йому до моменту коли вирок Відновського міського суду Московської області Російської Федерації від 23.05.2016 набрав сили за законами Російської Федерації.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Вимоги абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року № 838-VIII, встановлюють те, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Відновського міського суду Московської області Російської Федерації від 23.05.2016 ОСОБА_7 засуджений за до 12 років 06 місяців позбавлення волі.
З вказаного вироку вбачається, що ОСОБА_7 затримано 21.09.2015.
Також, в матеріалах справи наявна ухвала суду апеляційної інстанції від 27.09.2016, якою залишено без змін вирок Відновського міського суду Московської області Російської Федерації від 23.05.2016.

Відповідно до вимог ст. 390 Кримінального процесуального Кодексу Російської Федерації вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку його оскарження в апеляційному порядку, якщо він не був оскаржений сторонами. У разі подання скарги, подання в апеляційному порядку вирок вступає в законну силу в день винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо він не скасовується судом апеляційної інстанції з передачею кримінальної справи на новий судовий розгляд або з поверненням кримінальної справи.

Колегія суддів погоджується з думкою судді суду першої інстанції про те, що засудженому ОСОБА_7 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 21.09.2015 року по день набрання вироком Відновського міського суду Московської області Російської Федерації від 23.05.2016 року законної сили, тобто по 27.09.2016 року включно, за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Що стосується доводів ОСОБА_7 стосовно того, що вирок Відновського міського суду Московської області Російської Федерації від 23.05.2016 набрав законної сили на підставі ухвали Метітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а саме 06.07.2018, необхідно зазначити наступне.
Порядок передачі для відбування покарання громадян однієї держави, засуджених судами інших держав, врегульовано Конвенцією ООН «Про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для відбування покарання у державі, громадянами якої вони є», Конвенцією Ради Європи про передачу засуджених осіб, Європейською конвенцією про міжнародну дійсність кримінальних вироків тощо.

У законодавстві передбачені функції Міністерства юстиції України щодо розгляду запиту (клопотання) про передачу громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для відбування покарання.

Відповідно до вимог ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Суд першої інстанції у разі задоволення клопотання Міністерства юстиції України приводить вирок суду іноземної держави, який набрав законної сили, у відповідність із законодавством України шляхом визначення строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави.

За таких підстав, процедура приведення у відповідність вироку суду іноземної держави, який набрав законної сили та виконується не впливає та не змінює дату набрання законної сили вказаного вироку.

Отже, колегія судді залишає без задоволення доводів ОСОБА_7 стосовно набрання вироку суду іноземної держави з моменту набрання сили рішення суду України про приведення у відповідність із законодавством України.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те апеляційну скаргу ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2020 року - необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2020 року, якою ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.09.2015 року до 27.09.2016 року включно, тобто по день набрання вироком Відновського міського суду Московської області Російської Федерації від 23.05.2016 року, законної сили, за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4