Справа № 467/1091/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника колонії ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у дистанційному режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області і Державною установою «Арбузинська виправна колонія № 83» клопотання Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» про переведення за порушення установленого порядку відбування покарання до приміщення камерного типу засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду м.Кіровоград від 13 березня 2019 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2020 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області звернувся в.о. начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» ОСОБА_8 з клопотанням про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу за порушення установленого порядку відбування покарання. Клопотання обґрунтовано тим, що 05 жовтня 2020 року о 9 годині під час прийому-здачі чергування в ДІЗО/ПКТ засуджений ОСОБА_6 , відбуваючи дисциплінарне стягнення у виді тримання в дисциплінарному ізоляторі в камері № 4, в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги представників адміністрації, а саме: виносити з камери спальні приладдя (подушку та ковдру), при цьому погрожував скоїти акт членоушкодження, чим порушив вимоги п.6 розділу 21 ПВР УВП, відповідно до якого постільні речі видаються тільки на час сну, верхній одяг на час виходу з приміщення.
Мотивуючи клопотання тим, що засуджений у місцях позбавлення волі знаходиться з 19 грудня 2018 року, за період відбування покарання 23 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 7 разів поміщувався до ДІЗО, допущені порушення виражалися у зберіганні заборонених предметів, порушенні розпорядку дня, порушенні форми одягу, перешкоджанні проведенню обшуку, на даний час стягнення непогашені, заохочень немає, рішенням дисциплінарної комісії від 13 жовтня 2020 року вирішено про внесення до суду клопотання щодо переведення засудженого до ПКТ строком на 2 місяці, а також вказуючи, що засуджений порушує вимоги режиму утримання, не стає на шлях виправлення та негативно впливає на інших засуджених, прохав застосувати до засудженого стягнення у виді переведення до ПКТ строком на два місяці.
Представник колоніїу судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.
Засуджений заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що під час прибуття працівників колонії у камері ДІЗО, де він перебував, матрацу та подушки не було, а було тільки його власне покривало. Посилався на погане самопочуття та неповажне ставлення до нього представників колонії.

Захисник вважав, що подане клопотання не підлягає задоволенню, посилаючись на практику Верховного Суду щодо визначення законності вимог представників адміністрації установи відбування покарання. Вказав, що представники колонії жодної вимоги засудженому не пред`явили, тому відсутні докази невиконання законних вимог представників адміністрації установи.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що матеріалами, долученими до клопотання та відеозаписом події не доведено те, що засудженому представники колонії пред`являли вимогу винести постільні речі.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Ленінського районного суду м.Кіровоград від 13 березня 2019 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та відбуває покарання у державній установі «Арбузинська виправна колонія № 83». Засуджений у місцях позбавлення волі знаходиться з 19 грудня 2018 року. За період відбування покарання 23 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 7 разів поміщувався до ДІЗО. Допущені порушення виражалися у зберіганні заборонених предметів, порушенні розпорядку дня, порушенні форми одягу, перешкоджанні проведенню обшуку. На даний час стягнення непогашені, заохочень не має.
У відповідності до постанови в.о. начальника Арбузинської ВК №83 ОСОБА_9 від 04 жовтня 2020 року на засудженого ОСОБА_10 накладено стягнення у виді 14 діб ДІЗО.

Згідно медичної довідки від 04 жовтня 2020 року ОСОБА_6 за станом здоров`я в ДІЗО утримуватися може.
13 жовтня 2020 року на засіданні дисциплінарної комісії Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» відбувся розгляд матеріалів про порушення та доцільність застосування стягнення до засудженого ОСОБА_6 . За результатами вирішено направити до суду матеріали про переведення засудженого до ПКТ строком на два місяці.

З вказаного рішеннядисциплінарної комісії вбачається, що засуджений ОСОБА_6 05 жовтня 2020 року о 9 годині 00 хвилин під час прийому-здачі чергування в ДІЗО/ПКТ, відбуваючи дисциплінарне стягнення у виді тримання в дисциплінарному ізоляторі в камері № 4, в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги представників адміністрації, а саме: виносити з камери спальні приладдя (подушку та ковдру), при цьому погрожував скоїти акт членоушкодження, чим порушив вимоги п.3, 4 розділу 2 та п.6 розділу 21 ПВР УВП.
Відповідно до п.13-2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).
Згідно ч.1 ст.132 КВК України за порушення встановленого порядку відбування покарання до засуджених може застосовуватися такі заходи стягнення як: переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
У відповідності до ч.1 ст.134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Згідно ч.9 ст.134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Як передбачено ч.3 ст. 134 вказаного Кодексу стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Згідно з частиною 16 вищевказаної статті адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид. Якщо адміністрація колонії прийняла рішення обмежитися іншими профілактичними заходами, це відображається у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим та доводиться до відома особи під підпис.
Частиною 6 статті 135 КВК України передбачено, що рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії. Поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.
Відповідно до ч. 3 ст. 134 КВК України, стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Згідно пункту 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції № 2822/5 від 28 серпня 2018 року засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.
Також пунктом 6 розділу 21 цих Правил передбачено, що постільні речі видаються тільки на час сну, верхній одяг - на час виходу з приміщення.
Як видно з комісійного акту від 5 жовтня 2020 року, складеного працівниками установи, засуджений ОСОБА_6 відмовився від дачі письмового пояснення по факту проступку.
З рапортів на ім`я начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» від 05 жовтня 2020 року працівників установи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вбачається, що засуджений ОСОБА_6 , відбуваючи дисциплінарне стягнення в дисциплінарному ізоляторі в камері №4, в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги представників адміністрації: виносити з камери спальні приладдя. Після чого йому було доведено вимоги п.2 розділу 2 ПВР, а саме: «Дотримуватися норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні відносини з іншими засудженими», «Виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань» та п.6 розділу 21 ПВР УВП про те, що постільні речі видаються тільки на час сну, верхній одяг на час виходу з приміщення, також роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та запропоновано дати письмове пояснення по даному факту порушень, але засуджений в категоричній формі відмовився надати будь-яке пояснення, про що було складено відповідний акт.

На підтвердження факту вчиненого порушення засудженим суду надано диск з відеозаписом події.

З дослідженого у ході судового засідання диску вбачається, що у приміщенні камери ДІЗО перебували три працівника колонії, обличчя яких не фіксувалися, та засуджений ОСОБА_6 . Один з працівників установи пред`явив вимогу до засудженого про те, щоб він прибрав сумку, на що засуджений заперечував, а також вимогу «Подмотайте скатку», яку засуджений залишив без уваги. У подальшому засуджений ОСОБА_6 виражався до працівників установи нецензурною лайкою, скаржився на порушення строків утримання його в ДІЗО, перебування працівників колонії в стані алкогольного сп`яніння, на що один з працівників колонії, звертаючись до засудженого на «Ти», пропонував йому піти залити кров`ю штаб та виражався до останнього неодноразово грубою нецензурною лайкою.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що інформація, вказана працівниками установи в рапортах про те, що засуджений ОСОБА_6 , відбуваючи дисциплінарне стягнення в дисциплінарному ізоляторі в камері №4, в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги представників адміністрації: виносити з камери спальні приладдя, а також про роз`яснення йому вимог ПВР спростовується відеозаписом події.

Пунктом 1 розділу 1У ПРВ визначено, що взаємовідносини персоналу установ виконання покарань із засудженими ґрунтуються на суворому дотриманні законності. У своїй роботі персонал має дотримуватися високих професійних та особистих стандартів. Персонал своєю поведінкою і виконанням своїх обов`язків має позитивно впливати на засуджених та викликати у них повагу. Персонал установ виконання покарань звертається до засуджених на «ви» та називає по імені та по батькові або «засуджений», «засуджена», «громадянин», «громадянка» із додаванням прізвища.
Вимога працівника колонії «Подмотайте скатку», яка супроводжувалася нецензурною лайкою, зхваленням висловів засудженого щодо спричинення ним шкоди власному здоров`ю, не є аналогічною передбаченої законом вимозі про винесення з камери спальних речей після сну, свідчить про недотримання працівником установи пункту 1 розділу 1У ПРВ етичних норм при спілкуванні з засудженим і не є такою, що може позитивно впливати на засуджених та викликати у них повагу, а тому не може вважатися такою, що ґрунтується на вимогах закону і свідчити про порушення засудженим режиму утримання.

За такого, рішення комісії, викладене в протоколі №134 від 13 жовтня 2020 року не можна вважати об`єктивним і таким, що ґрунтується на конкретних доказах.
Слід звернути увагу і на емоційний стан засудженого під час дачі пояснень суду та аналіз порушень, зафіксованих в довідці про заохочення та стягнення, який дає суду підстави дійти висновку, що до корекції поведінки засудженого необхідно залучати спеціалістів психологів, а не застосовувати заходи дисциплінарного стягнення у виді переведення до ПКТ.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_6 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошений 19 жовтня 2020 року о 8 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1