УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого групи слідчих ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
У провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0004266 від 20.08.2015 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.
Установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, вступили в попередню змову між собою, з метою вчинення злочинів відносно ОСОБА_13 , які полягали у вчиненні розбійного нападу, його викрадення з подальшим позбавлення волі.
Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що у травні 2016 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та інші невстановлені слідством особи перебуваючи на території м. Одеси (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) при невстановлених обставинах, з метою незаконного збагачення вступили у попередню змову між собою, направлену на заволодіння шляхом обману чужим майном, розробивши при цьому спільний злочинний план з розподілом ролей кожного із учасників.
Згідно з розробленим спільним злочинним планом, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, використовуючи заздалегідь підроблені правовстановлюючі документи на конкретні об`єкти нерухомого майна, у тому числі які знаходились в іпотеках банків, а також нежилих приміщень, які належали територіальній громаді міста Одеси, незаконно отримали право власності на них, які у подальшому з використанням реквізитів фіктивного ТОВ «Бліц 2011» (), у якого не відкрито жодного банківського рахунку, перереєстрували право власності на нього, чим фактично легалізували їх.
Для маскування своєї незаконної діяльності, вказана група осіб, діючи за попередньою змовою між собою, у різний час з травня 2016 року по липень 2018 року безпосередньо або через невстановлених у ході розслідування осіб, підшукала ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших невстановлених осіб, яким запропонували за грошову винагороду виступити у якості підставних осіб «вклейок» для заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомого майна з подальшою їх легалізацією.
Роль підставних осіб «вклейок» полягала у тому, що останні із використанням заздалегідь підроблених паспортів громадян України, виданих на ім`я інших осіб, у яких були вклеєні їх фотокартки, ввели в оману осіб, уповноважених на здійснення реєстраційних дій відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших осіб, виступивши в ролі особи, що має відповідні майнові права до такого об`єкту нерухомості.
Після чого, отримавши незаконно право власності на відповідні об`єкти нерухомості, з метою приховування та масування їх справжнього незаконного походження, підставні особи «вклейки», шляхом укладання фіктивних правочинів переоформили право власності на них за фіктивним ТОВ «Бліц 2011» () для отримання можливості подальшого їх продажу добросовісним набувачам (покупцям).
Всього у період з липня 2016 року по листопад 2018 року вказана група осіб незаконно заволоділа 12 об`єктами нерухомості, розташованими за наступними адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , нежиле приміщення підвалу у будинку АДРЕСА_7 , нежиле приміщення підвалу у будинку АДРЕСА_8 , нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_9 , нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_10 , нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_11 на загальну суму 13 814 597 гривень, які у подальшому легалізувала, шляхом вчинення правочинів з ними та реєстрації права власності за ТОВ «Бліц 2011».
В ході досудового розслідування було встановлено, що до вказаних правопорушень причетний реєстратор Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_5 , яка здійснює свою діяльність в офісному приміщенні № 502, за адресою: місто Одеса, проспект Адміральський, будинок № 33А, що відповідно до інформаційної довідки № 217773926 від 26.07.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна,не зареєстроване.
Так, 29.07.2020, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук у офісному приміщенні № 502, в якому здійснює свою діяльність державний реєстратор Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_5 , за адресою: проспект Адміральський, будинок № 33А, в ході проведення якого було виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
2.Обґрунтування поданого клопотання.
За результатами проведення огляду вилучених речей встановлено, що вони мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та містять відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим, мають бути визнані в якості речових доказів, та долучені до матеріалів вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Також, під час обшуку було виявлено та вилучено принтера, слідство вважає, що на вказаній техніці здійснювався друк та виготовлення документів, які містять завідомо неправдиві відомості. Таким чином, з метою, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме виявлення, експертами/спеціалістами індивідуально визначених особливостей які містяться на вилученій техніці для друку та які відобразились під час друку документів що містять завідомо неправдиві відомості, слідчим і було вилучено вищезазначену оргтехніку.
Крім того, в ході обушку виявлено, та вилучено, документи які містять індивідуально визначені особливості, та на яких можливо містяться завідомо неправдиві відомості. Таким чином, з метою, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме виявлення, експертами/спеціалістами індивідуально визначених особливостей які містяться на вилучених документах, та ймовірно документах, що містять завідомо неправдиві відомості, слідчим і було вилучено вищезазначену документацію.
Разом з тим в ході огляду мобільних телефонів та комп`ютерної техніки, на яких виявлено системи логічного захисту від стороннього доступу осіб, з метою приховування ймовірно даних які можуть слугувати як доказ причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення. Слідство вважає, що за допомогою вказаних пристроїв мобільного зв`язку особи причетні до вчинення правопорушення здійснювали спілкування, за допомогою спеціального програмного забезпечення вели листування яке свідчить про вчинення правопорушення та яке з метою приховування протиправних дій було заблоковано системами логічного захисту для неможливості доступу сторонніх осіб, зокрема правоохоронних органів.
Крім того, 06.08.2020 до Одеського науково-дослідного експерно-криміналістичного центру МВС України було надано лист для виділення спеціаліста, відповідно до ст. 237 КПК України, так як мобільні телефони та комп`ютерна техніка, містять системи логічного захисту від стороннього доступу осіб, для приховування інформації.
Також, ОСОБА_5 діючи як державний реєстратор, безпосередньо вносила відомості до державних реєстрів на підставі документів, які містили завідомо неправдиві відомості, разом з тим слідчий вважає, що документи вилучені під час обшуку також зберегли на собі сліди злочину. Остання, також здійснювала формування витягів з Державних реєстрів, в порушення порядку передбаченого чинним законодавством, чим ймовірно сприяла та/або допомагала у вчиненні правопорушення, що підтверджується відповідними відомостями виконаних дій відносно останньої.
Разом з тим слідчий вважає, що вилучені речі та документи слугуватимуть об`єктом дослідження в рамках судового розгляду в розумінні ст. 23 КПК України.
Крім того, 17.08.2020 слідчим отримано ухвалу якою 13.08.2020 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ухвалено рішення про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, які як вважає слідчий та прокурор - усунуто.
3. Позиції учасників з приводу порядку розгляду даного клопотання.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Від представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в судовому засіданні надійшли письмові заперечення на клопотання, відповідно до яких вилучене майно не відповідає вимогам ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, адже майно не відноситься до адресів фізичних та юридичних осіб, що зазначені в ухвалі, слідчий ніяким чином не індивідуалізував вилучене майно, ОСОБА_5 не було вручено повідомлення, стороною обвинувачення не надано даних, які б свідчили про причетність ОСОБА_5 , а тому накладення арешту на майно взагалі не має жодного відношення до кримінального провадження, технічні засоби, а саме ноутбук, телефон, фізичний носій електронно-цифрового підпису були придбані за 6 днів до вилучення.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заперечення представника. Крім того, просила звернути увагу на те, що у приміщенні, де було вилучене майно, здійснює свою діяльність також інший реєстратор ОСОБА_17 , тому частина вилучених документів може належати йому.

4. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
4.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
4.2. Вирішення питання щодо відповідності клопотання про арешт майна ст. 171 КПК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року здійснюється за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.
В рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси клопотання про арешт майна вилученого в офісному приміщенні № 502, за адресою: місто Одеса, проспект Адміральський, будинок № 33А, вже поверталося прокурору для усунення відповідних недоліків.
19.08.2020 року стороною обвинувачення повторно було подано клопотання про накладення арешту майна, між тим не в повній мірі надано належної уваги недолікам, які були зазначені в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про повернення клопотання прокурору, що призвело до повторного подання клопотання про арешт майна, яке не відповідає вимогам КПК України.
Так, слідчий суддя зазначає, що у клопотанні сторони обвинувачення взагалі не розкрито, яке відношення наведені у клопотанні речі і документи мають саме до цього кримінального провадження, не визначений процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна, відповідно до вимог ст.98 КПК України.
Зокрема, частина з наведеного у клопотанні слідчого переліку майна, на яке належить накласти арешт, не містить індивідуально-визначених ознак такого майна, що унеможливлює його ідентифікацію. Так, частина вказаних у клопотанні документів містять номери та дати їх видання, однак не містять вказівки на зміст відповідних документів, інша частина документів взагалі містить тільки назву без вказівки на номер дату та зміст, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати, доказом яких обставин кримінального правопорушення можуть бути дані документи та чи вони взагалі мають відношення до кримінального провадження.
Крім того, в судовому засіданні під час розгляду клопотання про арешт майна, на запитання слідчого судді про те, яке відношення має частина вилучених документів до кримінального провадження, прокурор зазначив, що не може відповісти на вказані запитання, а надані в судовому засіданні доводи прокурора про те, що частина документів, що стосуються юридичних осіб необхідні для перевірки їх відношення до незаконного заволодіння об`єктами нерухомості, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки така мета арешту майна у клопотанні сторони обвинувачення не зазначена.
В клопотанні про арешт майна сторона обвинувачення обмежується виключно формальним цитуванням положень КПК України та припущеннями, що вилучені документи містять сліди злочину, а ОСОБА_5 , діючи як державний реєстратор вносила відомості до державних реєстрів, на підставі документів, які містили завідомо неправдиві відомості, проте будь-яких доказів, які б підтверджували обґрунтованість таких доводів стороною обвинувачення до даного клопотання долучено не було.
Крім того, враховуючи приписи ч. 2 п. 5 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Щодо вирішення питання про обґрунтованість арешту слід також звернутися до практики Європейського суду з прав людини та положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до положень статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Також, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (стаття 41 Конституції України).
Так, відповідно до пояснень ОСОБА_5 в судовому засіданні, остання вказала, що в приміщенні, де вона здійснює свою діяльність, а саме в офісному приміщенні АДРЕСА_12 , перебуває та працює також інший реєстратор ОСОБА_17 , а під час проведення обшуку були вилучені абсолютно всі документи, які належали обом реєстраторам. Разом з тим, в клопотанні сторона обвинувачення не розмежовую які саме документи належать ОСОБА_5 , а які ОСОБА_17 , а також не обґрунтовано та не доведено конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
4.3. Висновки слідчого судді.
Беручи до уваги викладені обставини у сукупності, на думку слідчого судді, подане клопотання про арешт майна підлягає повторному поверненню прокурору, для належного оформлення відповідного клопотання, з належним зазначенням та відповідним обґрунтуванням необхідності дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в рамках такого кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого групи слідчих ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1