Провадження № 1-кс/161/5971/20
У Х В А Л А
м. Луцьк 01 вересня 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор у кримінальному провадженні начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме:1/2 приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 352,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0.0486 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання мотивує тим, щослідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2018 під №0000043 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 в другій половині 2017 року (точний час та місце не встановлені), діючи з корисливих мотивів, з метою збагачення, домовився з ОСОБА_5 , який займав посаду директора Комунального підприємства «Луцьке», про спільне, систематичне вчинення злочинів, пов`язаних із заволодінням коштами зазначеного суб`єкта господарювання, діяльність якого фінансувалася з бюджету Луцької районної ради, шляхом подання для оплати до підрозділів Державного казначейства України актів виконаних підрядних робіт форми КБ-2в, КБ-3 із внесеними завідомо неправдивими (завищеними) відомостями про вартість матеріалів, використаних для будівельних робіт та вартість робіт, замовником яких виступало згадане комунальне підприємство. Для реалізації свого задуму ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, розробили відповідний план злочинної діяльності, для здійснення якого залучили інших учасників злочинної групи.

07.05.2020 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 України.

Санкція частини 5 статті 191 Кримінального кодексу України, яка інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 , передбачає можливу конфіскацію майна.
Зважаючи на вищевикладене, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, можливого подальшого забезпечення цивільного позову та конфіскації майна підозрюваного, а також з метою запобігання його відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно підозрюваного.
В судове засідання не прибув слідчий, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд даного клопотання без його участі; клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні. Власник майна у судове засідання не з`явився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Водночас, його неявка не є перешкодою для розгляду зазначено клопотання.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2018 під №0000043 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

07.05.2020 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 України.

Санкція частини 5 статті 191 Кримінального кодексу України, яка інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 , передбачає можливу конфіскацію майна.
ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності належить приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 352,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві власності належить земельну ділянку, площею 0.0486 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових праві на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 09.04.2020 року.

З огляду на зазначене, враховуючи положення статті 173 КПК України, з метою збереження майна, клопотання слід задовольнити, накласти арешт на майно.
Суд зауважує, що арешт у вказаному кримінальному провадженні накладається з метою забезпечення у майбутньому можливої конфіскації майна в разі доведення вчинення злочину чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме:
- 1/2 приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 352,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, площею 0.0486 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1