ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9281/20 Номер провадження 11-кп/814/1128/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001621 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 07 жовтня 2020 року,

встановила:
Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Полтава, українцю, громадянину України, з вищою освітою, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимому,
обвинуваченому за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України,
продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 05 грудня 2020 року включно.

Відмовлено у задоволенні клопотань захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Таке рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, у тому числі тяжких, не одружений, не має роботи та міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також вважає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Тому дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

З цих же підстав суд відмовив у задоволенні клопотань захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати частково та ухвалити нову, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Свої апеляційні вимоги мотивував тим, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано доказів про наявність ризиків, на які посилається прокурор. При цьому обвинувачений має позитивну характеристику, постійне місце проживання, соціальні зв`язки з батьками.

Також зазначив, що під час негативної епідемічної ситуації в Україні, перебування в умовах установи виконання покарань створює загрозу інфікування обвинуваченого.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001621 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України. В підготовчому судовому засіданні 07 жовтня 2020 року судом першої інстанції постановлено ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 05 грудня 2020 року.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_8 , один з яких є тяжким, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, суд дійшов правильного висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки ОСОБА_8 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кількох умисних злочинів, у тому числі тяжких, в даному провадженні судовий розгляд лише розпочато, тобто не встановлені обставини провадження, не допитані свідки та не досліджені матеріали.

Окрім цього, у разі визнання обвинуваченого винуватим, йому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі. Такі обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому обвинуваченим та захисником не наведено переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. А наявність постійного місця проживання та соціальних зв`язків з батьками не свідчить про відсутність ризиків, зазначених прокурором.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 392, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 07 жовтня 2020 року у щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_9 Нізельковська

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4