Справа № 304/1995/19 Провадження № 1-кп/304/121/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
у режимі відеоконференції обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_7 ,
представника заявника ОСОБА_8
адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 04 жовтня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чадир-Лунга Республіки Молдова, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, гагауза, громадянина України, раніше не судимого,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кишинів Республіки Молдова, мешканця АДРЕСА_2 , з вищою освітою, непрацюючого, узбека, громадянина Молдови, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

згідно обвинувального акту, 02 жовтня 2019 року обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_10 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, які пообіцяли їм грошову винагороду, на території Харківської області неподалік Державного кордону України прийняли від невстановлених осіб чотирьох громадян Республіки Афганістан ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , яких перевезли до квартири за невстановленою адресою у місті Харкові, де знаходилися ще двоє громадян Республіки Афганістан ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , забезпечивши їх продуктами харчування та перешкоджаючи пересуватися за межами квартири. 03 жовтня 2019 року близько 14.00 год обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_21 прибули із вказаними шістьома громадянами Республіки Афганістан на залізничний вокзал м. Харкова, де придбали для всіх білети на потяг до м. Свалява Закарпатської області, а наступного дня близько 12.00 год, прибувши до місця призначення, замовили два автомобілі таксі, на яких поїхали в напрямку міста Перечин Закарпатської області до Державного кордону України, однак близько 14.00 год, рухаючись по вулиці Будівельників в місті Перечин Закарпатської області, на залізничному переїзді, разом з шістьома громадянами Республіки Афганістан були виявлені та затримані співробітниками УСБУ в Закарпатській області, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 332 КК України.

До початку підготовчого судового засідання представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подала клопотання про скасування арешту майна, яке мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2019 року було накладено арешт на вилучене під час огляду місця події від 04 жовтня 2019 року майно зокрема автомобіль «Citroen», марки «Jampy», р/н НОМЕР_1 , білого кольору, 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрованого на ОСОБА_22 , та яким на момент вилучення керував заявник ОСОБА_23 на підставі усного доручення власника; володільцем транспортного засобу є ОСОБА_8 . Адвокат зазначає, що на даний час необхідність в арешті вказаного транспортного засобу відпала, досудове розслідування завершено, всі можливі слідчі дії проведені, жодних підозр ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_23 не пред`явлено, у вчиненні будь-яких протиправних дій участі не приймали, ні власник, ні володілець, ні водій не знали про незаконність дій обвинувачених та не брали участі у вчиненні таких. Оскільки автомобіль є транспортним засобом, яким на законних підставах володіє ОСОБА_8 , підстав вважати, що такий зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення немає, вказаний автомобіль не є предметом злочину, а відтак просить частково скасувати арешт, що був накладений в межах кримінального провадження №0000279, зокрема в частині вказаного транспортного засобу, та безкоштовно повернути такий ОСОБА_8 .

Представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні своє клопотання підтримала та просила таке задовольнити, додавши, що транспортний засіб щодо якого подано клопотання, використовувався обвинуваченими як автомобіль таксі, а оскільки на даний час її довірителю підозри не пред`явлено доцільності в арешті не вбачає.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти клопотання заперечив та просив у його задоволенні відмовити. Зазначив, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна під час досудового розслідування обрано законно, на даний час потреба у такому не відпала через те, що автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а у подальшому транспортний засіб можливо підпаде під спеціальну конфіскацію.

У судовому засіданні захисники обвинувачених також вважали, що арешт транспортного засобу доцільно зняти.

Суд, з`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та необхідні для його вирішення матеріали кримінального провадження, приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з доданої представником заявника копії ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2019 року, встановлено, що вказаною ухвалою, серед іншого, накладено арешт на автомобіль марки «Citroen», марки «Jampy», білого кольору, 2001 року випуску.

Крім цього адвокатом ОСОБА_9 до клопотання додано копії Тимчасового реєстраційного талону № 138 від 29 січня 2009 року та Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 9431785 від 21 січня 2009 року, за якими власником транспортного засобу марки «Citroen Jampy», р/н НОМЕР_1 , зазначений ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_3 , однак строк дії такого талону, так само як і строк довіреності на право керування даним транспортним засобом у громадянина ОСОБА_8 за вказаними документами закінчився 21 січня 2012 року.

На користування ОСОБА_8 арештованим у даному кримінальному провадженні автомобілем можуть вказувати лише додані до клопотання копії полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за 2017 2019 роки.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За змістом ст. 174 КПК України особа, яка звернулася з клопотанням про скасування арешту майна, повинна довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, суд бере до уваги той факт, що в даному випадку обмеження права власності (володіння) є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Так, не можуть бути взяті судом до уваги при вирішенні клопотання про скасування арешту майна доводи адвоката ОСОБА_9 з підстав непред`явлення у даному кримінальному провадженні ні водію ОСОБА_23 , ні заявнику ОСОБА_8 підозри, оскільки арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Представником заявника у клопотанні не наведено, та при розгляді клопотання не встановлено належних підстав, які б беззастережно свідчили, про те що на даний час у подальшому застосуванні арешту вказаного транспортного засобу у даному кримінальному провадженні відпала потреба. Підставою ж для скасування арешту майна не може бути лише саме твердження користувача майна, що у арешті відпала потреба, так само як і сам по собі факт звернення власника чи володільця майна до суду з відповідним клопотанням.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_9 не містить обґрунтування та відповідних доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба та, що арешт накладено необґрунтовано, що у свою чергу є єдиними підставами, згідно чинного КПК України, для скасування арешту майна.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити з приводу прохання адвоката про безкоштовне повернення арештованого автомобіля, що питання повернення арештованого майна після скасування накладеного на нього арешту врегульовано нормами Кримінального процесуального кодексу України (зокрема, пунктом 4 частини першої статті 169) та не потребує ухвалення судом будь-яких рішень з цього приводу, оскільки таке, у відповідності до положень КПК України, підлягає негайному поверненню власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 315-316, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 04 жовтня 2019 року відмовити.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 392 КПК України окремому оскарженню від судового рішення, передбаченого частиною першою вказаної статті, не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1