Провадження № 1-кп/344/551/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень за наступних обставин.

Так, 18 жовтня 2019 року близько 21год. ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 перебували біля магазину «Світанок», що по вул. Юності, 5 в м. Івано-Франківськ. Також в цей час, біля вищевказаного закладу знаходився неповнолітній ОСОБА_6 спільно із знайомими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Побачивши неповнолітніх осіб біля магазину «Світанок» в ОСОБА_10 виник неправомірний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку. Реалізуючи свій раптово виниклий неправомірний умисел, з хуліганських спонукань та з метою провокації конфлікту, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_11 та безпричинно розпочав наносити йому удари кулаками рук в ділянку голови. В цей час до ОСОБА_10 підійшли потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які намагались припинити неправомірні дії ОСОБА_10 .

В цей час ОСОБА_8 , який стояв осторонь, теж вирішив вступити у конфлікт. У ході вказаного конфлікту із рук ОСОБА_8 на землю впав поліетиленовий пакет, із якого випав заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме металева труба. В подальшому ОСОБА_8 , піднявши із землі металеву трубу, підійшов до ОСОБА_6 та діючи умисно, перебуваючи в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, проявляючи при цьому елементи вседозволеності та зверхності, в присутності сторонніх осіб, безпричинно наніс вказаним предметом один удар у ділянку лівого вуха потерпілому.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_8 , неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани лівого вуха, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 506 від 19.11.2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення 18 жовтня 2019 року близько 21год. біля магазину «Світанок», що по вул. Юності, 5 в м. Івано-Франківськ, хуліганських дій. Обвинувачений також суду пояснив, що він виправився та критично ставиться до вчиненого, у чому щиро кається, потерпілий жодних претензій до нього не має, тому просив суд його суворо не карати, волі не позбавляти.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його молодий вік; стан здоров`я та його майновий стан; наявність в нього зареєстрованого місця проживання та міцних соціальних зв`язків; він одружений; має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; він офіційно не працює підробляє тимчасовими заробітками; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; згідно з ст. 89 КК України раніше не судимий, а також відсутність будь-яких претензій у потерпілого та його законного представника.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та наявність двох малолітніх дітей на його утриманні.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається високий рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, та високий рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, потерпілого та його законного представника, яка викладена в їх письмовій заяві, обвинуваченого та його захисника, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

В той же час з урахуванням викладених вище обставин, в тому числі особи обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого і нових правопорушень не вчиняв, його молодий вік, наявність міцних соціальних зв`язків та двох малолітніх дітей на утриманні, а також відсутність будь-яких претензій у потерпілого та його законного представника, суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладеними відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 11 грудня 2019 року обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави 942 (дев`ятсот сорок дві гривні) гривні 06коп. процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертизи.

Речові докази: диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення; зразки речовини бурого кольору, предмет, схожий на виделку, предмет, схожий на трубу, поліетиленовий пакет, дактилокарти ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , біологічні зразки (зрізи нігтів, змиви з рук, взірці крові ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ) знищити; штани та куртку повернути ОСОБА_8 .

Арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 21 жовтня 2019 року на одяг ОСОБА_8 , скасувати.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1