печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2967/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання слідчий у клопотанні вказує наступне.

Другим відділом Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001202 від 02.08.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 366 КК України.

Прокурор у клопотанні вказує, що у невстановлений в ході досудового розслідування час у директора ДП «Олевське лісове господарство» ОСОБА_4 , не дивлячись на законодавчо закріплений порядок спеціального лісокористування та покладення забезпечення охорони і захисту лісів на постійних лісокористувачів, виник злочинний умисел на проведення незаконних порубок дерев на території Юрівського лісництва при проведенні рубок формування і оздоровлення лісів та подальшу реалізацію незаконно зрублених державних лісових ресурсів поза обліком.

Протягом 2019 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що через чіткі межі функціональних обов`язків й закріплений порядок діяльності державного лісогосподарського підприємства під час здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів самостійно реалізувати свій злочинний умисел він не зможе, розуміючи, що для виконання свого злочинного плану необхідно знайти інших співучасників (виконавців, співвиконавців, пособників) у вчиненні злочинів, створив та очолив організовану злочинну групу, до складу якої у різний період часу увійшли: т.в.о. головного лісничого ОСОБА_5 , провідний інженер-лісопатолог ДСЛП «Вінницялісозахист» ОСОБА_6 , лісничий Юрівського лісництва ОСОБА_7 , помічник лісничого Юрівського лісництва ОСОБА_8 , старші майстри лісу Юрівського лісництва ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , майстри лісу Юрівського лісництва ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 а також фізична особа-підприємець ОСОБА_16 .

Залучення вказаних осіб на певних етапах скоєння злочинів згідно єдиного плану організованої злочинної групи було спрямовано на досягнення злочинної мети з проведення незаконних порубок дерев на території Юрівського лісництва при проведенні рубок формування і оздоровлення лісів та подальшу реалізацію незаконно зрублених державних лісових ресурсів поза обліком.

Згідно розробленого директором ДП «Олевське лісове господарство» ОСОБА_4 плану злочинних дій працівниками Юрівського лісництва складались повідомлення про появу ознак погіршення санітарного стану лісових насаджень, форма якого затверджена у додатку 2 до Санітарних правил, на лісових ділянках де планувалось проведення незаконних рубок, з неналежним зазначенням обсягу ушкодженої деревини (у т.ч. сухостійної). Зазначене повідомлення підписувалось інженером з охорони і захисту лісу з висновком щодо необхідності здійснення лісозахисних чи інших заходів з поліпшення санітарного стану лісів за результатами огляду санітарного стану лісової ділянки, з зазначенням виду заходу (вибіркові санітарні рубки, суцільні санітарні рубки, ліквідація захаращеності).

При прийняті рішення з проведення незаконного вирубування деревини при здійсненні суцільних санітарних рубок за результатами обстежень на пробних площах працівниками Юрівського лісництва складалась картка пробних площ обстеження санітарного стану насаджень, форма якої затверджена у додатку 5 до Санітарних правил, до якої внесено недостовірні відомості щодо обсягу деревину, що підлягає вирубуванню і робився висновок про потребу лісогосподарських заходів.

Надалі працівникам Юрівського лісництва, у т.ч. ОСОБА_10 при відведенні, матеріальної оцінки, таксації лісосік, їх відмежуванні, необхідно було скласти завідомо неправдиві офіційні документи, до яких вносились недостовірні відомості щодо кількісно-якісних характеристик деревини (занижується наявний об`єм деревини на лісосіках, кількість дерев які відводяться в рубку).

У подальшому, з метою проведення лісопатологічного обстеження ділянок на предмет їх санітарного стану у складі комісії з доцільності призначення суцільної санітарної рубки і складання завідомо неправдивих актів обстеження насаджень, що потребують суцільної санітарної рубки разом з Зведеними відомостями насаджень, що потребують суцільної санітарної рубки і Зведеними відомостями пробних площ, закладених у насадженнях, що потребують суцільної санітарної рубки, форма яких затверджена у додатку 6, 7 до Санітарних правил, і в які вносились недостовірні відомості в сторону зменшення реального запасу деревини на лісовій ділянці, викликались відповідні посадові особи державної лісової охорони спеціалізованого лісозахисного підприємства, які також проводили лісопатологічні обстеження спільно з працівниками ДП «Олевське лісове господарство».

Маючи умисел на проведення незаконних рубок, але розуміючи встановлений п. 5 Санітарних правил порядок погодження переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів, директором ДП «Олевське лісове господарство» скеровувались відповідні документи, у т.ч. до яких внесено недостовірні відомості, до спеціалізованого лісозахисного підприємства (ДСЛП «Вінницялісозахист»), а також відповідному територіальному органу Держлісагентства (Житомирське обласне управління лісового та мисливського господарства), працівники якого не були обізнані про злочинний план організованої групи.

Також, маючи умисел на рубання деревини поза обліком, фактично перевищуючи дозволені обсяги під час проведення суцільних санітарних рубок, але усвідомлюючи вимоги п. 31, п. 32 Санітарних правил щодо подання пропозицій щодо такого заходу виключно відповідним територіальним органом Держлісагентства, директором ДП «Олевське лісове господарство» до Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства, працівники якого не обізнані про злочинний план організованої групи, скеровувались відповідні документи, у т.ч. до яких внесено недостовірні відомості.

Переліки заходів з поліпшення санітарного стану лісів, які через оборудки організованої групи вже містили недостовірні відомості з обсягу деревини, погоджувались керівництвом ДСЛП «Вінницялісозахист» та Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства, які не були обізнані про злочинний план організованої групи, а керівником останнього без злочинного умислу також подавались Пропозиції щодо проведення суцільної санітарної рубки на лісових ділянках, де планувалось проведення незаконних порубок.

З урахуванням попередньо складених учасниками організованої групи завідомо неправдивих офіційних документів з здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів і отриманих на підставі них погоджень спеціалізованого лісозахисного підприємства та відповідного територіального органу Держлісагентства, видавався Лісорубний квиток, форма якого закріплена Порядком видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», і в якому вже дублювались неправдиві відомості кількісно-якісних характеристик деревини (занижувався наявний об`єм деревини на лісосіках, кількість дерев які відводяться в рубку) з метою проведення незаконних рубок поза обліком і наданим дозволом.

Вже після отримання усіх необхідних дозволів на проведення заходів з поліпшення санітарного стану лісів, ОСОБА_10 та іншими працівниками Юрівського лісництва шляхом складання завідомо недостовірних документів передавались лісові ділянки для розробки фізичним-особам підприємцям, яких залучено до злочинної діяльності організованої групи та з якими лісгосп має договірні відносини, визначався обсяг порубки.

В свою чергу, фізична-особа підприємець, під наглядом працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , у т.ч. ОСОБА_10 , для забезпечення чіткого дотримання плану злочинних дій, при заготівлі деревини здійснила незаконну порубку державних лісових ресурсів з перевищенням встановлених обсягів.

У подальшому, ОСОБА_10 та іншими працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 у ході проведення рубок здійснено приймання заготовленої лісопродукції, у т.ч. поза обліком з перевищенням встановленого дозволом обсягу, підписано з фізичною-особою підприємцем акти приймання-передачі виконаних робіт згідно лісорубного квитка, а незаконно зрубані лісові ресурси не обліковано та використано учасниками організованої групи за власним розсудом.

Після надання усього об`єму послуг та виконання фізичними-особами підприємцями своїх незаконних дій згідно розробленого плану, ОСОБА_10 та іншими працівниками Юрівського лісництва проводились огляди місць заготівлі деревини, за результатами якого складено Акти огляду місць використання лісових ресурсів, до яких внесено завідомо недостовірні відомості щодо кількісно-якісної характеристики фактично заготовленої деревини, чим забезпечено виконання злочинного плану та укриття фактів незаконних порубок з перевищенням обсягів вирубки лісових ресурсів.

Посадові особи державної лісової охорони та суб`єкти господарювання об`єдналися у стійку організовану групу, об`єднану єдиним планом злочинних дій, відомого та схваленого всіма учасниками групи, тобто зорганізувались у стійке об`єднання, яке здатне забезпечити стабільність і безпеку свого функціонування, тобто ефективно протидіяти внутрішнім факторам, що можуть її дезорганізувати при здійсненні спільної діяльності, направленої на безпосереднє вчинення злочинів пов`язаних із незаконними порубками дерев на території Юрівського лісництва ДП «Олевське лісове господарство» при здійсненні заходів з поліпшення санітарного стану лісів та подальшу реалізацію незаконно зрублених державних лісових ресурсів поза обліком.

На виконання плану злочинних дій, відомого і узгодженого всіма її учасниками та організатором організованої злочинної групи ОСОБА_4 , посадовими особами державної лісової охорони, зокрема лісничим Юрівського лісництва з перевищенням службових повноважень забезпечено проведення суб`єктом господарювання незаконної порубки деревини під час здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів у кварталі 61 виділі 1 площею 3,6 га та у кварталі 69 виділі 3 підвиділі (ділянці) 1 та виділі 4 підвиділі (ділянці) 4 загальною площею 2,0 га Юрівського лісництва ДП «Олевське лісове господарство» з внесенням до офіційних документів завідомо недостовірних відомостей, складанням і видачою підроблених документів.

ОСОБА_10 складав завідомо неправдиві офіційні документи з внесеними недостовірними відомостями щодо кількісно-якісних характеристик деревини (занижувався наявний об`єм деревини на лісосіках, кількість дерев які відводились в рубку), а також забезпечував і контролював разом з іншими учасниками злочинного об`єднання, в порушення ст.ст. 69, 90, 91 Лісового Кодексу України, ст. ст. 12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п. 2, 3, 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів та з явним виходом за межі наданих їм службових прав та повноважень, здійснення іншим учасником організованої групи - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 , якого визначено виконавцем з проведення заходів поліпшення санітарного стану лісів згідно лісорубних квитків, незаконної порубки:

- у кварталі 61 виділі 1 площею 3,6 га Юрівського лісництва, 58 дерев породи сосна звичайна та 1 дерево породи вільха, що заподіяло шкоду в розмірі 551 251 грн. 83 коп., а також зменшення маси зрубленої ліквідної деревини на 91 м. куб. у сумі 132 678 грн., які не передбачено до рубання згідно лісорубного квитка, матеріалів відведення та таксації лісосік, тобто перевищивши дозволений обсяг лісових ресурсів до рубання та відпуску, чим спричинено матеріальних збитків державі на загальну суму 683 929 грн. 83 коп.;

- у кварталі 69 виділі 3 підвиділі (ділянці) 1 та виділі 4 підвиділі (ділянці) 4 загальною площею 2,0 га Юрівського лісництва 7 сироростучих дерев породи сосна, 2 сироростучих дерев породи дуб та 1 дерева породи вільха, що заподіяло шкоду в розмірі 92 366 грн. 85 коп.

Злочинною діяльністю організованої групи за безпосередньої участі ОСОБА_10 згідно розробленого плану злочинних дій спричинено матеріальних збитків на загальну суму 2 476 772 грн. 26 коп.

На думку слідчого, ОСОБА_10 за вищевказаних обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: пособництві незаконній порубці дерев у лісах, вчиненій повторно, на об`єктах природно-заповідного фонду, що спричинило тяжкі наслідки у складі організованої групи; перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчинені працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що спричинили тяжкі наслідки у складі організованої групи; службовому підробленні, тобто складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів у складі організованої групи.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Олевськ Житомирської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , слідчим за погодженням з прокурором 03.12.2020 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень у складі організованої групи.

Опрацюванням відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що у дружини підозрюваного ОСОБА_10 ОСОБА_17 наявно право приватної власності на наступні об`єкти нерухомості:

- земельна ділянка за кадастровим номером :02:003:0043, площею 0.0704 га за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244, номер запису про право власності: 18063767);

- земельна ділянка за кадастровим номером :02:003:0042, площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244, номер запису про право власності: 18057425).

У клопотанні слідчий вказує, що метою арешту майна є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), що відповідає положенням п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В судове засідання прокурор не з`явився. До суду прокурор ОСОБА_18 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги визначені у клопотанні підтримує, просить задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Із матеріалів клопотання вбачається, з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що у дружини підозрюваного ОСОБА_10 ОСОБА_17 наявно право приватної власності на наступні об`єкти нерухомості:

- земельна ділянка за кадастровим номером :02:003:0043, площею 0.0704 га за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244, номер запису про право власності: 18063767);

- земельна ділянка за кадастровим номером :02:003:0042, площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244, номер запису про право власності: 18057425).

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Положення ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України закріплюють, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України майно дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на Ѕ частка вказаної нерухомості на праві спільної сумісної власності, з метою запобігання відчуження майна, яке належить на право власності підозрюваним, що може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення цивільного позову, відшкодування збитків, завданих вчиненим злочином, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, заборонивши відчужувати частку наступного нерухомого майна:

- Ѕ частка земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0043, площею 0.0704 га за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244, номер запису про право власності: 18063767);

- Ѕ частка земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0042, площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 244, номер запису про право власності: 18057425)..

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1