Провадження № 11-кп/4820/123/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 678/898/19 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.187 КК України
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 13 червня 2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 16 вересня 2020 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заполярний, Мурманської області, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, проживаючого в цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з дня набрання вироком законної сили. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк призначеного ОСОБА_8 покарання термін його попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 13.06.2019 року до дня набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн. процесуальних витрат.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 14.06.2019 року, на майно вилучене з місця події та у обвинуваченого ОСОБА_8 .

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 13 червня 2019 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу пункту прийому металобрухту, розташованого по АДРЕСА_2 , вирішив вчинити напад на працівника вказаного пункту ОСОБА_9 , з метою заволодіння чужим майном.

Тоді ж ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, зайшов на територію вказаного пункту прийому металобрухту, де знайшов молоток з металевою головкою та дерев`яною ручкою, після чого, взявши його у праву руку, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, раптово та несподівано напав на ОСОБА_9 , завдавши їй один удар молотком в лобну ділянку голови, внаслідок чого потерпіла втратила свідомість та впала спиною на землю.

В подальшому, коли ОСОБА_9 добігла до вольєра із собакою, який розташований на території пункту прийому металобрухту, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, повалив її на землю та наніс їй ще щонайменше сім ударів кулаками обох рук в голову та плечі.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 :

- тілесні ушкодження ЛЕГКОГО ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки (підшкірні крововиливи внутрішньо-задньої поверхні нижньої третини правого передпліччя, задньої поверхні середньої третини правого передпліччя, задньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, зовнішньої поверхні нижньої третини правого плеча, задньої поверхні плечового поясу зліва, зовнішньої поверхні середньої третини лівого стегна; подряпини та осадження шкіри передньої поверхні лівої гомілки, внутрішньо-задньої поверхні нижньої третини правого передпліччя, передньої поверхні лівої колінного суглобу).

- тілесні ушкодження ЛЕГКОГО ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (не більше 21 доби) (підшкірні крововиливи лобно-скроневої ділянки голови справа, правої щоки, нижньої повіки лівого ока з переходом на ліву виличну ділянку та на ліву щоку, верхньої губи зліва, лівої завушної ділянки, тім`яної ділянки голови зліва, потиличної ділянки голови нижче потиличного горба, правої завушної ділянки; подряпини та осадження шкіри правої щоки, тім`яно-потиличної ділянки голови дещо справа вище потиличного горба, рани верхньої губи зліва, струс головного мозку).

В подальшому, після того як ОСОБА_9 вдалось втекти, ОСОБА_8 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері, проник в підсобне приміщення, що знаходилося на території приймального пункту, в якому з шухляди столу дістав грошові кошти в сумі 1419 гривень, належні ОСОБА_10 , які поклав до кишені та пішов з місця події, і таким чином заволодів ними, чим спричинив майнову шкоду потерпілому на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.3 ст.187 КК України на ч.2 ст.125 КК України, та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Зарахувати у строк покарання строк тримання обвинуваченого під вартою з 13.06.2019 року та звільнити його з-під варти в залі суду. Повернути ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1269 грн.

Свої вимоги аргументує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, неповнотою судового розгляду.

Звертає увагу на показання потерпілої, яка вказувала, що обвинувачений при її побитті жодних вимог передачі грошових коштів не висловлював; показання обвинуваченого ОСОБА_8 , який послідовно вказував, що між ним і потерпілою виник конфлікт через те, що приймальник металобрухту не заплатив йому кошти за здачу металу.

Стверджує про недопустимість ряду доказів, зокрема:

1)протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2019 року, в ході якого слідчий залучив трьох осіб, одна з яких має відмінності у зовнішності (вік, відсутність тілесних ушкоджень на обличчі). Потерпіла бачила обвинуваченого до проведення даної слідчої дії у коридорі відділку поліції, коли його заводили до слідчого. В заяві про злочин потерпіла вказувала про притягнення до відповідальності ОСОБА_8 , тобто особа обвинуваченого їй була відома. Слідчий вказав потерпілій рукою на обвинуваченого при проведенні слідчої дії.

Слідчий не роз`яснив права та обов`язки учасникам слідчої дії. Слідчий не вніс до протоколу відомості про всіх учасників та присутніх осіб, а також не зазначив про фіксування слідчої дії за допомогою відеозапису. Додатком до протоколу є копія відеозапису, а не оригінал;

2)протоколу проведення слідчого експерименту від 17.06.2019 року, в ході якого не зазначено учасників слідчої дії (потерпілої, слідчої), не роз`яснено права та обов`язки, не вказано щодо фіксації, та долучено копію відеозапису;

3)висновку експерта №120 від 29.07.2019 року, який проведено на основі протоколу слідчого експерименту, як похідний доказ;

4)речового доказу: молоток з дерев`яною ручкою, який під час досудового розслідування не був оглянутий, на якому жодних слідів біологічних речовин не виявлено, який не був відкритий стороні захисту при ознайомленні із матеріалами кримінального провадження.

Зазначає про відсутність у діях обвинуваченого такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в інше приміщення, так як доступ до приміщення був вільним, двері відчиненими, що виключає факт проникнення.

Тілесні ушкодження потерпілій спричинені внаслідок її протиправних дій відносно обвинуваченого, дані ушкодження відносяться до легких і не могли, відповідно до висновку експерта № 96, утворитися внаслідок падіння з висоти власного росту, що спростовує показання потерпілої про протилежне.

Стверджує про відсутність у обвинуваченого обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, так як ні в підозрі, ні в обвинувальному акті такої обставини немає.

Грошові кошти у сумі 1269 гривень, які суд визначив повернути потерпілому ОСОБА_10 , останньому не належать, так як пункт прийому металобрухту функціонував незаконно, без відповідних дозвільних документів, касова книга не велася, касовий апарат відсутній, тобто доказів, що дані кошти належать потерпілому, матеріали провадження не містять.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, прокурора, який заперечив щодо апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні, доведеності та переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаному з проникненням в інше приміщення, за обставин встановлених та викладених у вироку, ґрунтуються на наявних в матеріалах провадження доказах, досліджених в ході судового розгляду на предмет відповідності їх вимогам належності та допустимості.
Твердження сторони захисту у поданій апеляційній скарзі про те, що місцевий суд необґрунтовано не прийняв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки суд з наведенням обґрунтування, виходячи з принципу внутрішнього переконання з точки зору взаємозв`язку сукупності інших доказів у справі, критично віднісся до показань обвинуваченого, адже вони є суперечливими та непослідовними і повністю спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Доводи сторони захисту щодо розбіжностей в показаннях потерпілої ОСОБА_9 із висновком судово-медичної експертизи свого підтвердження в ході апеляційного розгляду не знайшли.

Аргументи про недопустимість ряду доказів, зокрема, протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2019 року та протоколу проведення слідчого експерименту від 17.06.2019 року, колегія суддів до уваги не приймає, так як вказані докази в основу обвинувачення ОСОБА_8 судом не покладались.

Посилання захисника на ту обставину, що речовий доказ молоток з дерев`яною ручкою під час досудового розслідування не був оглянутий та не відкритий стороні захисту, колегія суддів відхиляє, так як вказаний речовий доказ був виявлений та вилучений на місці події, про що зазначено у протоколі огляду місця події з відповідними додатками (фотографіями вилучених речей). Даний протокол міститься в матеріалах кримінального провадження та був відкритий стороні захисту. Крім того, потерпіла ОСОБА_9 прямо вказувала на даний предмет як такий, яким їй обвинуваченим заподіяні тілесні ушкодження.

Доводи сторони захисту про відсутність у діях обвинуваченого такої кваліфікуючої ознаки як проникнення в інше приміщення, судова колегія не приймає, так як, вирішуючи питання про наявність в діях винної особи названих кваліфікуючих ознак, місцевий суд з`ясував, з якою саме метою ОСОБА_8 опинився в підсобному приміщенні, яке знаходиться на території приймального пункту, коли саме в нього виник умисел на вчинення розбою, належним чином виклавши у вироку обставини скоєння обвинуваченим вказаного злочину, чим дотримався вимог, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах проти власності».

Якщо суб`єкт злочину поставив собі за мету заволодіти майном, певного виду (якості, значення тощо), місце знаходження якого зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння в приміщення, незважаючи на режим доступу до нього (вільний/заборонений), то й фізичне знаходження в тому приміщенні з означеною ціллю є незаконним.

Не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження твердження захисту про те, що пункт прийому металобрухту функціонував незаконно, без відповідних дозвільних документів, адже такі документи містяться у матеріалах справи.

Аргументи про відсутність у обвинуваченого обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, так як в обвинувальному акті такої обставини немає, не відповідають дійсності. Дана обтяжуюча покарання обставина міститься в обвинувальному акті та підтверджується як показаннями обвинуваченого так і висновком судово-медичної токсикологічної експертизи зразків крові обвинуваченого.

Що стосується призначеного покарання ОСОБА_8 то воно, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , врахував конкретні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер і ступінь його суспільної небезпеки, сукупність всіх даних, які характеризують його особу, в тому числі й ті, на які є посилання сторони захисту у поданій апеляційній скарзі.

В силу викладеного, призначене ОСОБА_8 покарання не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості, підстав для зміни вироку в частині призначення покарання колегія суддів не вбачає, оскільки вважає, що воно є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний, обґрунтований вирок при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4