Справа № 344/1502/21
Провадження № 1-кс/344/640/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 ,

На підставі ст.376 ч.2 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , яка полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна. В обґрунтування доводів та вимог скарги заявник посилається на те, що 17.02.2020 року з території земельної ділянки, яка належить ПП "Єврокомсервіс-2006" та знаходиться за адресою: с. Вовчинець, Івано- Франківської міської ради, працівниками поліції незаконно вилучено ( демонтовано) резурвуар автозаправочного модуля із залишками дизельного пального в кількості 4501 літрів, паливо роздавальною колонкою NOVA. Відповідно до договору оренди резервуару автозаправочного модуля від 23.09.2019 року вказаний резервуар автозаправочного модуля орендується ФОП ОСОБА_5 в нього як ФОП ОСОБА_3 ,який згідно видаткової накладної № 15/10-1 від 05.11.2019 року знаходиться у його власності. Вилучення під час обшуку автозаправочного модуля та паливороздавальної колонки не дає можливості йому здійснювати підприємницьку діяльність. Слідчий у кримінальному провадженні у встановленому законом порядку до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не звертався, а тому підстави утримувати резервуар автозаправочного модуля та паливороздавальну колонку відсутні. Просить зобовязати слідчого слідчого відділу СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 повернути йому резервуар автозаправочного модуля та паливороздавальну колонку, яке було незаконно вилучено під час обшуку 17.02.2020 року за адресою: с. Вовчинець, Івано-Франківської міської ради.

У судовому засіданні скаржник та його представник доводи скарги підтримали.

У судовому засіданні слідчий не заперечила проти задоволення скарги, посилаючись на те, що в ухвалі слідчого судді був наданий дозвіл на вилучення вказаних речей, однак на даний час в кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії та зазначене майно може бути повернуто ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Заслухавши пояснення скаржника та його представника в підтримку доводів скарги та слідчого, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0000325 від 08.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно положень ч. 2 ст. 235 КПК України, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: 1) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; 2) прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; 3) положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; 4) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; 5) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, з наведених норм Кодексу випливає, що речі та документи, перелік яких вказаний в ухвалі слідчого судді, не належать до тимчасово вилученого майна.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.02.2020 року наданий дозвіл на проведення обшуку на земельній ділянці із кадастровим номером :09:003:0237, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 фактичним власником якої являється ПП "Єврокомсервіс-2006", , та якою згідно договору оренди нерухомого майна від 23.09.2019 тимчасово користується ФОП ОСОБА_5 код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, знарядь та засобів скоєння злочину, а саме: модульних автозаправних станцій із комплектуючим, призначених для відпуску споживачеві дизельного пального та бензину, резервуарів призначених для збереження паливо мастильних матеріалів (дизельного палива та бензину), паливо роздавальних колонок, дозвільних та інших документів, що підтверджують правомірність одержання, зберігання та реалізацію паливо мастильних матеріалів на зазначеній території.

17.02.2020 року на підставі ухвали слідчого судді від 10.02.2020 року було проведено обшук на земельній ділянці із кадастровим номером :09:003:0237, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та під час проведення обшуку були вилучені резурвуар автозаправочного модуля із залишками дизельного пального в кількості 4501 літрів, паливороздавальна колонка.

Вилучені речі постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-174 цього Кодексу.

З огляду на те, що в ухвалі слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.02.2020 року на проведення обшуку на земельній ділянці із кадастровим номером :09:003:0237, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надано дозвіл на виявлення та вилучення майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, знарядь та засобів скоєння злочину, а саме: модульних автозаправних станцій із комплектуючим, призначених для відпуску споживачеві дизельного пального та бензину, резервуарів призначених для збереження паливо мастильних матеріалів (дизельного палива та бензину), паливо роздавальних колонок, дозвільних та інших документів, що підтверджують правомірність одержання, зберігання та реалізацію паливо мастильних матеріалів на зазначеній території , то резурвуар автозаправочного модуля та паливороздавальна колонка не належать до тимчасово вилученого майна.

З урахуванням всього наведеного вище, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга на дії слідчого, які полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна не підлягає до задоволення.

Крім того, щодо доводів слідчого слід зазначити, що питання про повернення майна на відповідальне зберігання не є предметом розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України, оскільки зазначені речі визнані речовими доказами та можливість передачі їх на зберігання регулюється Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, який затверджено Постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу СУ ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1