Справа № 694/41/19 Провадження №1-кп/694/106/20 Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
20.10.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каджі-Сай Тонського району, Іссик-Кульської області, республіки Киргизстан., прожинаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше несудимого, -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 грудня 2015 року у невстановлений слідством час, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , під приводом передачі частини орендної оплати останнього за проживання разом з ним у вказаній квартирі власнику ОСОБА_7 , незаконно заволодів його грошовими коштами в сумі 600 гривень, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.
Він же, повторно 05 січня 2016 року у невстановлений слідством час, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , під приводом передачі частини орендної оплати останнього за проживання разом з ним у вказаній квартирі власнику ОСОБА_7 , незаконно заволодів його грошовими коштами в сумі 450 гривень, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах та у вказаний час вчинив інкриміновані йому правопорушення. У вчиненому щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
При кваліфікації дій обвинуваченого суд враховує те, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон).
Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 190 КК України, якими було визначено вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком, а також посилено кримінальну відповідальність в частині призначення покарання у виді штрафу за дане кримінальне правопорушення, а саме заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч 1., 2 ст. 190 КК України, в редакції закону№2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу,порівняно з редакцією що діяла до 01липня 2020року,то застосуванню в даному випадку підлягає санкція в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу).
Тому, дії ОСОБА_4 , з урахуванням Закону №2617-VIII, суд кваліфікує:
-за ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), як кримінальний проступок;
-за ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, як кримінальне правопорушення.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків (ч. 1 ст. 190 КК України) і категорії нетяжких злочинів, та не набули суспільного резонансу; особу обвинуваченого, який раніше несудимий, не працює, одружений, за місцем проживання характеризується нейтрально, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді штрафу.
Визначене обвинуваченим покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді у виді штрафу в розмірі сімдесяти п`яти неоподаткованих мінімумів громадян, тобто 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70, покарання ОСОБА_9 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти п`яти неоподаткованих мінімумів громадян, тобто 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1