УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001589 від 04 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

20 жовтня 2020 року слідчий СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001589 від 04 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про арешт майна, яке 14 жовтня 2020 року ОСОБА_5 добровільно видав, а саме: спортивну куртку синього кольору та рюкзак чорного кольору.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що в провадженні слідчого відділення 2-го відділу поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001589, внесеному 04.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 02 жовтня 2020 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку 4-6 по вулиці Руданського у м. Києві звернув увагу на відчиненні двері під`їзду №4. Маючи вільний доступ до під`їзду, зайшов в хол де звернув свою увагу на камери відеоспостереження, які висіли на стіні. В подальшому ОСОБА_5 розробив злочинний план, який полягав у тому, що він користуючись відсутністю сторонніх осіб таємно, шляхом вільного доступу, повторно вчинить крадіжку чужого майна.

Реалізовуючи злочинний умисел на повторне викрадення чужого майна, 02 жовтня 2020 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу увійшов до приміщення під`їзду АДРЕСА_1 , в якому взяв чуже майно потерпілого ОСОБА_6 а саме:

- 2 (дві) камери відеоспостереження марки «Hikvision» вартістю 1392 (одна тисяча триста дев`яносто дві) гривні 00 копійок за одну.

Після цього, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріального збитку на загальну суму 2784 (дві тисячі сімсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у повторному, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

14 жовтня 2020 року ОСОБА_5 добровільно видав спортивну куртку синього кольору та рюкзак чорного кольору.

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин по кримінальному провадженню, а також з`ясування об`єктивної істини по справі, враховуючи, що вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, звернулася з даним клопотанням.

Слідчий СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду клопотання завчасно та належним чином. Через канцелярію суду надійшла заява від слідчої ОСОБА_3 про розгляд клопотання за її відсутності. Крім того, слідчою до вказаної заяви долучено постанову про визнання вилучених речей речовими доказами у кримінальному провадженні, а також рапорт на підтвердження повідомлення власника майна про розгляд вказаного клопотання.

Власник майна, у якого було вилучено майно до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомляв, жодних заяв та клопотань до суду не надходило.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме спортивну куртку синього кольору та рюкзак чорного кольору, які 14.10.2020 було добровільно видано підозрюваним ОСОБА_5 .

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно є предметом вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на майно, яке 14.10.2020 було добровільно видано підозрюваним ОСОБА_5 , а саме на: спортивну куртку синього кольору та рюкзак чорного кольору.

Також, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001589 від 04 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-спортивну куртку синього кольору;

-рюкзак чорного кольору;

яке 14.10.2020 було добровільно видано ОСОБА_5 , та яке на праві власності належить останньому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1