Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 лютого 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

потерпілої: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 травня 2019 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000454 від 29 вересня 2018 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого
обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.
Цивільний позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 - 553 грн. матеріальних збитків, 5000 грн. - моральної шкоди.
За вироком суду 29 вересня 2018 року, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поряд зупинки громадського транспорту на вул. 17-го Вересня в с. Більська Воля Володимирецького району Рівненської області, на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, умисно, протиправно наніс приблизно п`ять ударів кулаком правої руки по обличчю і голові та приблизно п`ять ударів в область тулуба ОСОБА_8 , внаслідок чого заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 покликається на незаконність вироку суду першої інстанції та вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а також суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Зазначає, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду, оскільки умисно такого злочину не вчиняв, а сам захищався від нападу потерпілої та свідка ОСОБА_9 , які першими його вдарили, та захищав свою матір від їх нападу.

Захисник ОСОБА_7 вказує, що все обвинувачення ґрунтується лише на показах потерпілої та свідка ОСОБА_9 , який є співмешканцем потерпілої, а тому до його показів слід ставитися критично.

Покликається також і на те, що судом не взято до уваги витяг з ЄРДР щодо реєстрації кримінального провадження за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

Вважає, що у вироку висновки суду не відповідають дійсним фактичним обставинам справи, ґрунтуються на доказах, які мають суб`єктивний та упереджений зміст, також не спростовують тих доводів та обставин, на які посилається обвинувачений під час розгляду справи, як на підставу своєї невинуватості у вчиненні злочину.

На думку захисника, докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності свідчать, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення є недоведеним, оскільки ні сторона обвинувачення під час розгляду провадження в суді, ні суд в своєму обвинувальному вироку не надали достатніх та необхідних, належних і допустимих доказів, які б свідчили про його вину.

Просить скасувати вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 травня 2019 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Відмовити в задоволенні позову потерпілої ОСОБА_8 про стягнення 553 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника потерпіла ОСОБА_8 вказує, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а вимоги ? не обґрунтовані, оскільки суд першої інстанції, на її думку, під час розгляду справи та ухвалення вироку, повно та об`єктивно провів судове слідство, висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, правильно застосував кримінальний закон, який підлягав застосуванню, а також дотримався норм кримінального процесуального закону під час розгляду справи та ухваленні вироку.

Вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України є правильною.

Пред`явлений нею цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, на думку потерпілої, вирішений судом відповідно до вимог чинного цивільного та кримінально-процесуального законодавства.

Просить вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 травня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_8 , прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і грунтується на сукупності зібраних у кримінальному провадженні та ретельно досліджених у судовому засіданні доказів, оцінених з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
Такий висновок суду детально проаналізований і належним чином вмотивований у вироку, з чим погоджується і апеляційна інстанція.
Свій висновок суд першої інстанції, не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому, обґрунтував показаннями потерпілої ОСОБА_8 , про те, як при встановлених судом обставинах, які мали місце 29 вересня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_6 напав на чоловіка, збив з ніг і почав бити. Їй наніс удари кулаками в область голови, тулуба.
В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_8 ствердила, що при встановлених судом першої інстанції обставинах обвинувачений ОСОБА_6 наніс їй не менше 5 ударів в різні частини тіла, більшість в область голови.
Допитай судом першої інстанції свідок ОСОБА_9 дав суду аналогічні показам потерпілої покази.
Як вбачається з вироку суду свідок ОСОБА_11 суду першої інстанції пояснив, що чув, як сварилися потерпіла ОСОБА_8 , її чоловік і обвинувачений. Потім бачив потерпілу, яка сказала, що її побив ОСОБА_6 , на лобі в неї був синець.
Ці показання узгоджуються між собою та з іншими наведеними у вироку суду першої інстанції об`єктивними доказами, а саме: даними протоколів проведення слідчого експерименту від 19 жовтня 2018 року за участю потерпілої ОСОБА_8 і свідка ОСОБА_9 щодо нанесення ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 5 ударів кулаками в область голови та 5 ударів в область тулуба; даними висновку експерта № 188-Д/155 від 15.11.2018 року про характер, локалізацію та тяжкість заподіяних ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я.
Не залишилося без оцінки суду і твердження обвинуваченого про те, що він не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , яке суд оцінив критично, як таке, що дане з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ці показання повністю спростовані наведеними вище доказами, які суд обґрунтовано відніс до об`єктивних, що співвідносяться між собою, підтверджують один одного та вказують на підстави суду для ухвалення обвинувального вироку.
З огляду на викладене, суд приходить до правильного висновку, що своїми діями ОСОБА_6 умисно заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та вважав, що в ході судового розгляду справи вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, є доведеною і кваліфікація його дій за ч.2 ст.125 КК України є вірною, з чим погоджується і колегія суддів.
За наведеного, доводи апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 щодо незаконності та необґрунтованості вироку суду першої інстанції, та відсутності в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу інкримінованого злочину, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються об`єктивно з`ясованими обставинами, які підтверджені доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду і належно оціненими судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо безпідставності не взяття до уваги судом першої інстанції даних витягу з ЄРДР щодо реєстрації кримінального провадження за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_6 потерпілою ОСОБА_8 не заслуговують на увагу, оскільки в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що дане кримінальне провадження закрито.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, повною мірою дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.
Судом враховано і досудову доповідь органу пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить великої небезпеки для суспільства за умови, здійснення нагляду, застосування соціально-виховних заходів спрямованих на протиправність та запобігання вчинення кримінальних правопорушень.
За наведених обставин, врахувавши, що загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення індивідуалізації, гуманності і справедливості покарання, з врахуванням вище викладеного, тяжкість злочину, характер, обставини та наслідки його вчинення, особу винного, суд прийшов до правильного висновку про можливість призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу, яке є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів.
Висновок суду про часткове задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 , зокрема, щодо доведеності позовних вимог останньої в частині відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином в сумі 553 грн. та наявності підстав для задоволення позовних вимог потерпілої про стягнення на її користь з обвинуваченого моральної шкоди в сумі 5000 грн., враховуючи, відповідно, документально підтверджені дослідженими судом першої інстанції доказами понесені потерпілою витрати, характер та обсяг страждань, стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, є, на думку колегії суддів, обґрунтованим.
Доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його скасування і закриття кримінального провадження не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 травня 2019 року стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3