Справа № 646/5357/20
№ провадження 1-в/646/425/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.09.2020 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
представника установи виконання покарань ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
секретар судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_6 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Люботинського міського суду Харківської області від 23.02.2017 та вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2019 відносно
засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківського району Харківської області, громадянина України, раніше судимого: 1) 23.02.2017 Люботинським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 2) 12.04.2018 Люботинським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 26.06.2019 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 85, ст.71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, -

у с т а н о в и в :
10 вересня 2020 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_6 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Люботинського міського суду Харківської області від 23.02.2017 та вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2019 відносно засудженого ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що 01 липня 2020 року вступив у дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617- VІІІ, яким внесені зміни до санкції ч. 1 ст. 185 КК України. У редакції станом на 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку з чим, керуючись ч.1 ст.5 КК України, просив привести вирок у відповідність на підставі ч.3 ст.74 КК України.
У судовому засіданні представник Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» підтримав клопотання.
Прокурор у судовому засіданні частково заперечував проти задоволення клопотання.
Засуджений у судовому засідання підтримав клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи на засудженого, вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Суд встановив, що вироком Люботинського міського суду Харківської області від 23 лютого 2017 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Після цього, ОСОБА_4 засуджений вироком Люботинського міського суду Харківської області від 12 квітня 2018 року за ч.3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 23 лютого 2017 року 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року вирок Люботинського міського суду Харківської області від 12 квітня 2018 року залишено без змін.
Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 12 квітня 2018 року набрав законної сили 15 листопада 2018 року.
26 червня 2019 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року та покарання, призначеного вироком Люботинського міського суду Харківської області від 12 квітня 2018 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років шість місяців.
Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року набрав законної сили 29 липня 2019 року.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до ч. 1 ст.185 КК України внесено зміни та визначено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Отже, з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання, призначеного за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 23 лютого 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що на даний час засуджений ОСОБА_4 не відбуває покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 23 лютого 2017 року, крім того, невідбуту частина покарання за цим вироком у виді 1 (одного) року 6 (місяців) позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України частково приєднано до покарання, призначеного за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 12 квітня 2018 року та остаточно призначено покарання у виді 6 (шести) років 6 (місяців) позбавлення волі, та зважаючи, що санкція ч.3 ст. 185 КК України, за якою 12 квітня 2018 року засуджено ОСОБА_4 вироком Люботинського міського суду Харківської області не змінювалась, суд вважає, що відсутні підстави для приведення вироку Люботинського міського суду Харківської області від 23 лютого 2017 року у відповідність до Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, оскільки це жодним чином не покращує становище засудженого.
Крім того, ОСОБА_4 засуджений вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 червня 2019 року за ч.1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року та покарання, призначеного вироком Люботинського міського суду Харківської області від 12 квітня 2018 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців.
Беручи до уваги, що Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 встановлено більш м`який вид покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення покарання, призначеного засудженому ОСОБА_4 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року в частині призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України, і визначення йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України.
Отже, з урахуванням ч.1 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 необхідно знизити, призначене вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
З урахуванням того, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 12 квітня 2018 року та остаточно призначено покарання у виді 6 (шести) років 6 (місяців) позбавлення волі, тому у частині призначення остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю злочинів вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року залишається без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.74, ст. ст.537,539 КПК України, суд
ухвалив :
Клопотання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) ОСОБА_6 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 вироку Люботинського міського суду Харківської області від 23.02.2017 та вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2019 відносно засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року привести у відповідність до вимог чинного КК України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року та покарання, призначеного вироком Люботинського міського суду Харківської області від 12 квітня 2018 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців .
В іншій частині у задоволенні подання відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1