ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1990/19

Провадження № 1-кп/486/62/2020

14 серпня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження № 0000799 внесене 11.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, громадянина України, що має вищу освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 10.11.2019 року о 06.35 год., у неробочий час закладу, підійшов до парадного входу приміщення нічного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , належного ФОП ОСОБА_5 та перебуваючого на правах оренди у володінні ФОП ОСОБА_6 , не маючи на те законних підстав, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, застосовуючи фізичну силу, шляхом ривку, відчинив вхідні двері, які були зачинені на внутрішній замок, проник всередину приміщення, де перебував протягом тривалого часу, а саме до прибуття на місце події службового персоналу, володільця та працівників поліції.

Своїми діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та показав, що дійсно 10.11.2019 року, проник до приміщення нічного клубу «Манго», де його виявили працівники закладу. У вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак в підготовчому судовому засіданні 19.02.2020 року пояснила, що жодних претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Виходячи з поняття покарання та його мети, враховуючи загальні засади призначення покарання, визначені ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України віднесене до категорії невеликої тяжкості, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який на «Д» обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується типово, раніше не судимий.

У розумінні ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає повне визнання вини обвинуваченим, щиросердне каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 368 КПК України, суд приймає до відома досудову доповідь Арбузинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого у кримінальному провадженні (а.с. 26-27).

Враховуючи вищезазначене, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрат пов`язаних з проведенням експертиз не понесено.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України (а.с. 50).

Керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп..

Речові докази: матеріальні об`єкти, які визнано слідчим речовими доказами, а саме, диск для лазерних систем зчитування, залишити в матеріалах кримінального провадження №0000799.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку, з підстав передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1