04.09.2020 Єдиний унікальний № 371/773/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2020 року м. Миронівка

ЄУН 371/773/20

Провадження № 1-кс/371/232/20

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000393, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 серпня 2015 року за ст. 367 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Скарга на постанову про закриття кримінального провадження призначена до розгляду ухвалою слідчого судді від 14 серпня 2020 року.

Скарга обґрунтована тими обставинами, що 31 липня 2020 року ним отримано постанову слідчого СВ Миронівського ВП ГУНП від 28 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000393.

Прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження вважає передчасним та незаконним.

Зі змісту постанови не зрозуміло, які дії слідчий вчинив для встановлення події та складу злочину, та чому не може встановити істотної шкоди, яка спричинена втратою боксів з виборчими бюлетенями.

На час закриття кримінального провадження слідчий не повно провів досудове розслідування, вказавши у змісті постанови, що в ході розслідування даного кримінального провадження не здобуто достатніх доказів, які б свідчили про подію злочину.

Слідчим з метою з`ясування обставин кримінального правопорушення не вчинено необхідних слідчих та інших процесуальних дій. Завдання кримінального провадження не виконані.

В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд скарги без його участі, вимоги за скаргою підтримав та просив їх задовольнити.

Для доведення правомірності прийнятого рішення слідчий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги.

Частина 3 ст. 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно вказаних положень відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Наслідки неявки скаржника у судове засідання з розгляду скарги КПК України не регламентовані.

З огляду на стислі процесуальні строки для розгляду скарги та введення на території України карантину, зважаючи на рівність процесуальних можливостей заявника та слідчого, відсутність заявника, який не з`явився до суду з поважних причин та подав клопотання про розгляд скарги без його участі, не повинна бути перешкодою для прийняття слідчим суддею відповідного процесуального рішення.

Оцінка доданих до скарги письмових доказів та доводи заявника вказують на наявність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно пункту 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 від 28 грудня 2018 року закрито кримінальне провадження № 0000393, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 серпня 2015 року за ст. 367 ч. 1 КК України.

Підставою прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчим зазначено відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 1 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Отримавши заяву чи повідомлення про злочин, слідчий мав з`ясувати чи містять факти, про які отримані відомості, ознаки злочину, чи вбачається в діяннях, про які повідомлено, конкретний вид злочину, за якою статтею може бути кваліфіковано даний злочин, вчиненому діянню мав надати кримінально-правову оцінку.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчим при закритті кримінального провадження № 0000393 вищезазначених вимог закону не дотримано, оскаржувана постанова є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про відсутність події кримінального правопорушення, слідчий не встановив обставин, що виключають кримінальне провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

За загальним правилом за відсутності події кримінального правопорушення кримінальне провадження закривається у разі, якщо: а) встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; б) встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів, тощо; в) встановлено, що подія мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням, оскільки повязана з діями потерпілого, а не сторонніх осіб.

В мотивувальній частині рішення слідчого зазначено, які письмові документи долучено до матеріалів кримінального провадження та яких свідків допитано додатково та з яких питань.

Слідчим вказано, що свідка ОСОБА_5 допитано з питань призначення її на посаду та прийняття справ як керівника архівної установи від попереднього керівника; свідка ОСОБА_6 допитано щодо обставин прийому виборчих бюлетенів та подальшого їх переміщення; свідка ОСОБА_7 допитано щодо обставин проникнення у листопаді 2014 року у приміщення, де зберігалися виборча документація.

Після посилань на факти допиту свідків слідчим викладено висновки про те, що в ході проведення досудового розслідування встановити істотну шкоду в результаті втрати боксів з виборчими бюлетенями не представилося можливим; для наявності складу службової недбалості слід встановити, що службова особа мала реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки.

Зміст постанови не містить фактичних обставин, встановлених матеріалами справи, в ній не викладено суть заяви ОСОБА_3 , який повідомляв про відсутність виборчої документації, не надано відповіді на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

На підставі фактичних даних, що наявні у матеріалах кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що відомості про злочин було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 1 серпня 2015 року.

Короткі відомості про кримінальне правопорушення вказували на ті обставини, що працівники Комунальної установи «Миронівський районний трудовий архів» неналежно виконують свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та державним інтересам.

Кримінальна відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, настає за ст. 367 ч. 1 КК України.

У заяві про відкриття кримінального провадження від 28 липня 2015 року ОСОБА_3 , як голова Миронівської районної ради Київської області, повідомляв правоохоронний орган про виявлений факт відсутності двадцяти боксів з виборчими бюлетенями та протоколами.

Згідно з чинним законодавством, протоколи виборчих комісій про підрахунок голосів виборців на виборчих дільницях, виборчі бюлетені, списки виборців, протоколи та рішення виборчих комісій та інша виборча документація зберігаються у місцевих державних архівних установах протягом трьох років з дня офіційного оприлюднення результатів виборів, після чого знищуються. Доступ до виборчої документації здійснюється в порядку, встановленому законодавством України.

Виборча документація є предметом злочину, передбаченого ст. 158-2 КК України, за якою настає кримінальна відповідальність за незаконне знищення виборчої документації або документів референдуму поза встановленим строком зберігання у державних архівних установах та в Центральній виборчій комісії України після проведення виборів або референдуму, а так само пошкодження виборчої документації або документів референдуму.

Об`єктивна сторона злочину складається із двох альтернативних дій, вчинених щодо виборчих документів: 1) незаконного знищення виборчої документації або документів референдуму поза встановленим строком зберігання у державних архівних установах та в Центральній виборчій комісії України після проведення виборів або референдуму і 2) пошкодження виборчої документації або документів референдуму.

Знищення документації - це активні дії, що передбачають повну ліквідацію виборчих документів або документів референдуму будь-якими способами, приведення документів у непридатний стан, коли вони втрачають свої властивості і не можуть бути носіями зафіксованої в них інформації (наприклад, спалювання, розірвання тощо).

Приймаючи рішення про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 1 КК України, слідчий не з`ясував факту наявності чи відсутності у діях, що були вчинені, складу іншого кримінального правопорушення, на яке вказує заявник.

30 березня 2018 року та 15 листопада 2018 року прокурором надано чергові вказівки слідчому у кримінальному провадженні.

Не виконавши вказівок, не вчинивши необхідних слідчих та інших процесуальних дій, 28 грудня 2018 року слідчий виніс оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.

З огляду на вказані встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обстави, тому рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, необґрунтованим та не відповідає вимогам закону.

Існує необхідність у проведенні у кримінальному провадженні ряду слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів.

При проведенні розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події чи складу злочину в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

За правилами частин 2 та 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, зобов`язання вчинити певну дію та не може бути оскаржена.

Визнання слідчим суддею рішення слідчого незаконним тягне втрату таким рішенням юридичної сили та виникнення обовязку посадової особи усунути припущене порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000393, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 серпня 2015 року за ст. 367 ч. 1 КК України, задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2018 року, прийняту слідчим СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000393, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 серпня 2015 року за ст. 367 ч. 1 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000393 повернути до Миронівського ВП ГУНП в Київській області для відновлення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1