Справа № 336/196/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Когалим Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.12.2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, від відбування покарання звільненого з випробуванням тривалістю в один рік;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11. 10.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням положень ст. 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, відомості про звільнення з місць позбавлення волі відсутні;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, від відбування покарання звільненого з випробуванням тривалістю в один рік;

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимості за вчинення корисливих злочинів проти чужої власності, вчинив злочинне посягання проти чужої власності за таких обставин.

О 12 годині 30 хвилин 22 грудня 2018 року ОСОБА_4 , керуючись умислом на крадіжку, в торгівельній залі магазину «Економ Плюс» в будинку № 54-а по проспекту Моторобудівників в м. Запоріжжі, де він опинився шляхом вільного доступу, таємно заволодів двома упаковками кави «Якобз Монарх» вагою двісті п`ятдесят грамів кожна вартістю кожної упаковки 203 грн. 80 коп.

Описаними діями товариству з обмеженою відповідальністю «ТК Економ Плюс» спричинено майнову шкоду в сумі 407 грн. 60 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні таємного заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що на вчинення кримінально караного діяння його спонукав тяжкий майновий стан, викрадені речі він продав незнайомій йому особі, а отримані кошти використав на набуття їжі.

У вчиненні злочину розкаявся. Заявив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого і щиро жалкує про те, що сталося.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених положень законодавства при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 , який має судимості за вчинення корисливих злочинів проти чужої власності, знову скоїв нетяжкий злочин, що свідчить про підвищений ступінь його соціальної небезпеки.

Разом з тим суд бере до уваги зміст обвинувачення, яке утворює один епізод крадіжки, а також спосіб вчинення зазначеної крадіжки, яка не поєднана із псуванням запорів, пошкодженням майна для досягнення мети доступу до нього, а вчинена шляхом вільного доступу до матеріальних цінностей.

У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи.

Щире каяття, сприяння у встановленні фактичних обставин справи суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і не вбачає обставин, що обтяжують його покарання.

Статтею 75 КК України внормоване питання звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Підставою для такого звільнення є висновок суду з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставини справи про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, крім випадків засудження за корупційний злочин.

Таким чином, законодавчо встановлено право суду з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, необхідність та доцільність застосування покарання, суспільну небезпечність обвинуваченого звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Сукупність згаданих судом пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, відомості про особу винного, який має постійне місце проживання, роботу, хоча й у відсутність офіційного працевлаштування, створив сім`ю, що свідчить про достатній рівень його соціалізації, дають суду підстави при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті звинувачення звільнити винну особу від відбування покарання з випробуванням.

Застосування згаданого інституту звільнення від відбування покарання, яке, як зазначено, має бути індивідуальним щодо кожної особи, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений, речових доказів, як і процесуальних витрат, немає.

У відсутність клопотань учасників кримінального провадження щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу суд не вбачає підстав для обрання до набрання вироком законної сили запобіжного заходу, який на стадії досудового розслідування не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1