УХВАЛА
08 грудня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001502 від 07.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що 07.11.2020 р. у ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0001502 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.11.2020 року у ОСОБА_6 , який в денний час перебував на АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна шляхом проникнення в приміщення квартири АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 06.11.2020 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 підійшов до металопластикового двері балкону квартири АДРЕСА_5 , та за допомогою невстановленого предмету зламав металопластикові двері вказаної квартири, після чого проник до її приміщення.

Далі, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , ОСОБА_6 06.11.2020 року у період часу приблизно о з 18 години 10 хвилин по 18 годину 30 хвилин, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав ноутбук DELL Vostro 7100 чорного кольору, ноутбук марки НР чорного кольору, фотоапарат Nikon D5100, фотоапарат Canon сірого кольору, фотоапарат Olimpus чорного кольору, срібний ланцюжок вагою 3 гр, золоту обручку, золоті сережки з феонітами, ланцюжок золотий, ланцюжок срібний з топазами, які належать ОСОБА_8 .

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_6 спричинив матеріальний збиток ОСОБА_8 в розмірі 80000 гривень, після чого з місця скоєного кримінального правопорушення втік. Викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 18.11.2020 року у ОСОБА_6 , який в денний час перебував на АДРЕСА_6 , з корисливих мотивів виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна шляхом проникнення в приміщення квартири АДРЕСА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 18.11.2020 року приблизно о 14 годині 15 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 підійшов до металопластикового вікна приміщення коридору квартири АДРЕСА_8 , та за допомогою невстановленого предмету зламав металопластикове вікно вказаної квартири, після чого проник до її приміщення.

Далі, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_8 , ОСОБА_6 , 18.11.2020 року у період часу приблизно з 14 години 15 хвилин по 14 годину 30 хвилин, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав ноутбук ASUS сірого кольору вартістю 7000 грн., ноутбук «Lenovo» чорного кольору вартістю 9000 грн та планшет марки «Samsung» з номером оператора НОМЕР_1 вартістю 5000 грн., які належать ОСОБА_9 .

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_6 спричинив матеріальний збиток ОСОБА_9 в розмірі 21000 гривень, після чого з місця скоєного кримінального правопорушення втік. Викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України

07.12.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене повторно.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що на теперішній час існують ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний вільно пересуваючись, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше правопорушення.

Відповідно ст. 184 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п.1, 4, 5 ст. 177 КПК України.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджує те, що кваліфікація даного кримінального правопорушення - ч. 3 ст. 185 КК України, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тому можливо із впевненістю стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик також підтверджується тим, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджує те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, немає законних джерел доходів для існування, раніше неодноразово судимий, що свідчить про наявність, того що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного з обставин, викладених в ньому, та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що це занадто тяжкий запобіжний захід.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заявив про застосування щодо нього недозволених методів слідства з боку працівників поліції СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області, які перевищуючи свої службові повноваження, незаконно затримали його, доставили його до приміщення Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області, незаконно його утримували у відділенні поліції з 04.12.2020 року по 07.12.2020 року, та за допомогою застосування психологічного тиску, фізичного насильства примушували визнати себе винуватим у вчиненні злочину, не надавали можливості звернутись за медичною допомогою. У стислому вигляді зазначене ОСОБА_6 також виклав у писмовій заяві, яку надав слідчому судді.

Захисник наполягав на достовірності відомостей, які повідомив ОСОБА_6 суду, про застосування щодо нього недозволених методів слідства з боку працівників поліції.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що докази зазначених порушень працівниками поліції відсутні і щодо обставин, викладених ОСОБА_6 у судовому засіданні необхідно провести перевірку.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.

Так, пред`явлена підозрюваному ОСОБА_6 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме: оглядом місця події, допитами свідків, оглядом відеозапису та іншими доказами, протоколом пред`явлення особи для впізнання, повідомленням про підозру, іншими матеріалами досудового розслідування.

Згідно інформації з АРМОР ОСОБА_6 неодноразово судимий, що в свою чергу свідчить про не бажання стати на шлях виправлення.

Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працює, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Також необхідно зазначити про те, що не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_6 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків.

Отже, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 є неодруженим, раніше неодноразово судимим, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, що, згідно з ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_6 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання, то такі доводи захисника на переконання слідчого судді не спростовують наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити нові злочини.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_6 не запобігатиме наведеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає за можливе визначити в даному випадку заставу в розмірі 30405,00 гривень (тридцять тисяч гривень чотириста п`ять гривень 00 коп.), що відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд із ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Щодо відомостей, отриманих від підозрюваного під час судового засідання про протиправні дії працівників поліції, слідчий суддя звертає увагу, що згідно з ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи викладене та те, що під час судового засідання відсутня можливість перевірити достовірність вказаних підозрюваним обставин, слідчий суддя вважає за необхідне доручити керівнику Одеської місцевої прокуратури №3 та керівнику Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області:

1) невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

2) провести перевірку фактів, викладених в заяві підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про незаконне позбавлення його свободи, застосування до нього фізичного впливу та катування співробітниками Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області.

При цьому слідчий суддя зазначає, що перевірці підлягає інформація, викладена підозрюваним, зокрема щодо:

1)незаконного затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області;

2)незаконного утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Портофранківському ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області з 04.12.2020 року по 07.12.2020 року;

3)застосування психологічного тиску, фізичного насильства працівниками Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примушення визнати себе винуватим у вчиненні злочину;

4)перешкоджання працівниками Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області отриманню підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , медичної допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 181, 193-194, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0001502 від 07.11.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування.
Строк дії запобіжного заходу обчислюється з 08 грудня 2020 року по 05 лютого 2021 року включно.
Визначити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 30405,00 гривень (тридцять тисяч гривень чотириста п`ять гривень 00 коп.).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі №1-кс/522/15533/20.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;
5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідками в рамках даного кримінального провадження.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На підставі ст. 206 КПК України доручити керівнику Одеської місцевої прокуратури №3 та керівнику Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області:
1) невідкладно забезпечити проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
2) провести перевірку фактів, викладених в заяві підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про незаконне позбавлення його свободи, застосування до нього фізичного впливу та катування співробітниками Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області.
Копію ухвали направити до Одеської місцевої прокуратури №3 за адресою: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6 та до Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Перевірку провести у найкоротший строк, про результати якої невідкладно повідомити слідчого суддю.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено 11.12.2020 року о 15 год. 30 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_1