Суддя ОСОБА_1
Справа № 640/7296/18
Провадження № 1-кп/644/393/20
У Х В А Л А
09 жовтня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , захисників адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , секретаря ОСОБА_6 , у відкритому судовому засіданні з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в :
Прокурором заявлене клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики того, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність чи спробувати ухилитись від суду, продовжують зберігатись.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 вважав недоцільним та безпідставним продовження тримання його підзахисного під вартою, в обґрунтування чого посилався на відсутність ризиків, які б обумовлювали необхідність зберігати ОСОБА_9 такий суворий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку зі знаходженням судді ОСОБА_10 на лікарняному та закінченням строку дії запобіжного заходу, суд доходить висновку про можливість вирішення питання щодо доцільності продовження застосування запобіжного заходу одноособово.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».
Вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , суд приймає до уваги, що на момент розгляду даного питання існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину та ризики того, що обвинувачений може вчинити спробу переховуватись від суд чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення продовжують зберігатись.
На підтвердження зазначених ризиків свідчить, по перше, те, що з урахуванням пред`явленого обвинувачення і в разі доведеності вини, ОСОБА_9 може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, а, по друге, відсутність у обвинуваченого законного джерела до існування, обвинувачення у систематичному вчиненні злочинів, пов`язаних зі збутом наркотичних засобів, свідчить про можливість продовження злочинної діяльності з метою отримання незаконного прибутку, як джерела до існування.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_9 процесуальних обов`язків і не перешкодить можливим спробам продовження останнім злочинної діяльності або ж переховуванню від суду.
Суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу, оскільки за наявності викладених вище ризиків, застосування більш м`якого виду запобіжного заходу не перешкодить можливим спробам ОСОБА_9 ухилитися від суду чи продовжити злочинну діяльність.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331, КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Дію запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою продовжити до 07 грудня 2020 року.
При внесенні обвинуваченим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , застави в розмірі 1 600 000 (один мільйон шістсот тисяч) грн., визначеною ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.03.2018 року - обвинувачений ОСОБА_9 підлягають звільненню з-під варти.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування;
4) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду.
Головуючий суддя ОСОБА_1