Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.09.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/478/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2020 року задоволено погоджене прокурором прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 (далі - прокурор) клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області, капітана поліції ОСОБА_8 (далі - слідчий) про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , гр. України,
підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України кримінального правопорушення.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Постановлено після затримання і не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин з часу доставки ОСОБА_5 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
З матеріалів клопотання убачається, що 28 лютого 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000217, відомості про кримінальне правопорушення в якому 19.08.2019, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР). Підставою внесення відомостей до ЄРДР був рапорт заступника начальника відділу оперативних розробок Закарпатського управління ДВБ НП України, ОСОБА_9 від 19.08.2019, відповідно до якого, у ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що група осіб, з числа громадян: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , за попередньою змовою між собою, на території Закарпатської області займається вирощуванням конопель, виробництвом наркотичних засобів та психотропних речовин та їх збутом до країн Європейського Союзу. Відповідно до клопотання, у 2019 році, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 та невстановленими досудовим слідством особами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою збуту, виготовили особливо небезпечний наркотичний засіб в особливо великих розмірах, обіг якого заборонений канабіс загальною масою 6736, 3734 грам, та придбали наркотичний засіб, в особливо великих розмірах, обіг якого обмежено кокаїн загальною масою 242,7016 грам, які умисно, незаконно, з метою збуту перемістили в орендоване ними підвальне приміщення нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :00:012:0053, де у подальшому, умисно, з метою збуту, незаконно зберігали вказану кількість особливо небезпечних наркотичних засобів до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції, під час проведення огляду місця події 20.11.2019. Згідно висновків експерта № 6/677 від 20.11.2019 та № 6/676 від 22.11.2019, виявлена та вилучена в ході огляду місця події суха подрібнена речовина зеленого кольору відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений канабіс. Згідно висновків експерта № 6/675 від 20.11.2019 та № 6/676 від 22.11.2019, виявлена та вилучена в ході огляду місця події порошкоподібна речовина білого кольору відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежений кокаїн. Цими діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів, з метою збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах та особливо небезпечні наркотичні засоби. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. У клопотанні також вказується на те, що під час проведення досудового розслідування, у тому числі, оперативно-розшукових заходів, було встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання не з`являється, що 22 листопада 2019 року, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, було складено та погоджено прокурором, повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке вручити ОСОБА_5 на даний момент не видається можливим, так-як останній переховується від органу досудового розслідування. В зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем проживання та реєстрації, відповідно до положень ст. ст. 111, 112, 135, 278 КПК України, повідомлення про підозру, вручене співмешканці ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , під відеозапис, яка спільно проживає з ОСОБА_5 , має з ним спільну малолітню дитину та веде спільний побут. 29.11.2019 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду винесено ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 . У ході проведення досудового розслідування також встановлено що підозрюваний ОСОБА_5 виклики слідчого ігнорує, за місцем проживання відсутній, місце його перебування невідоме, у зв`язку з чим його оголошено у розшук. Зазначене підтверджується матеріалами кримінального провадження. Для організації здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 матеріали скеровано до УКР ГУНП в Закарпатській області. 17.01.2020 до СУ ГУНП в Закарпатській області надійшов лист заступника начальника УКР ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_18 , в якому вказано, що під час проведення розшукових заходів зі встановлення місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_5 , було з`ясовано, що останній переховується на території Угорської Республіки з використанням паспорту цієї країни. Вказані відомості слугували підставою для оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у міжнародний розшук. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна. Тому, сторона кримінального провадження вважає, що обрання таких запобіжних заходів, як особиста порука, особисте зобов`язання, домашній арешт, застава не зможе забезпечити усунення всіх існуючих ризиків оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність постійного джерела доходів та той факт, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, виїхавши за кордон, створюють реальні підстави вважати, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового слідства та суд з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показів, для уникнення ним у подальшому кримінальної відповідальності за вчинений злочин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 , знаючи які склались для нього обставини та що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі може здійснювати будь які дії спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності; вчиняти інші кримінальні правопорушення; знищити або спотворювати речові докази, які можуть підтвердити вину ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, які на даний час органом досудового розслідування ще не встановлені. Клопотання слідчого обґрунтовується і тим, що орган досудового розслідування вивчивши докази здобуті під час досудового розслідування, а також дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , взявши до уваги положення ст. ст. 177, 178, п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України, дійшов висновку про неможливість забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а також запобігти існуючим ризикам. Тому просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без його участі у розгляді клопотання, у зв`язку з оголошенням підозрюваного у міжнародний розшук.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Поряд із цим слідчий зазначив, що у зв`язку із переховуванням ОСОБА_5 та відсутністю достовірної інформації про його місцезнаходження, з 26.02.2020 оголошено його у міжнародний розшук. З огляду на те що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим. Із матеріалів клопотання також вбачається, що 22.11.2019 старшим слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області, капітаном поліції ОСОБА_8 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Повідомлення про підозру в зв`язку з відсутністю відомостей про місцезнаходження ОСОБА_5 та невстановленням місця його перебування, неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, направлено йому в спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, зокрема, повідомлення про підозру вручене співмешканці ОСОБА_5 . ОСОБА_17 , яка спільно з ним проживає та має спільну з підозрюваним малолітню дитину, веде спільний побут, під відеозапис. З огляду на викладене, на тяжкість злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, у тому числі, переховування від органів досудового розслідування за кордоном, слідчий суддя дійшов висновку, що є обґрунтовані підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною і має бути скасована. Зазначає, що ненадання стороною обвинувачення слідчому судді документів на звернення до НЦБ Інтерполу в Україні та щодо його оголошення в міжнародний розшук каналами цієї організації свідчить про недоведення слідчим, прокурором факту перебування ОСОБА_5 у міжнародному розшуку, та зазначена обставина є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження вказує на те, що адвокату про наявність ухвали стало відомо у травні 2020 року після ознайомлення з матеріалами справи в інтересах іншого підозрюваного. Після того інший підозрюваний 27.07.2020 повідомив матір ОСОБА_5 про наявність даної ухвали, після чого, одразу в той же день, мати ОСОБА_5 уклала з ОСОБА_6 договір про надання правової допомоги, та одразу ж ним була подана апеляційна скарга. З огляду на те, що ОСОБА_5 не знав про постановлення щодо нього ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначає, що це є поважною причиною для поновлення строку на оскарження ухвали. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати, й закрити кримінальне провадження.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлено, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор, підозрюваний та захисник повідомлені належним чином; будь-яких заяв про відкладення апеляційного розгляду від підозрюваного та захисника не надходило; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного; адвокат ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу розглянути за його відсутності.
З матеріалів справи вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 не приймав участь у розгляді клопотання. При цьому, матеріали справи не містять відомостей про вручення підозрюваному чи його захиснику копії оскаржуваної ухвали. Тому, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення (адвокату про наявність ухвали стало відомо у травні 2020 року, після ознайомлення з матеріалами справи в інтересах іншого підозрюваного, після чого інший підозрюваний 27.07.2020 повідомив матір ОСОБА_5 про наявність цієї ухвали й одразу в той же день, мати ОСОБА_5 уклала з ОСОБА_6 договір про надання правової допомоги, і останнім одразу ж була подана апеляційна скарга) заслуговують на увагу.
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили адвокату ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 своєчасно подати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, а тому, з огляду на ст. ст. 21 та 117 КПК України, з метою недопущення порушення права ОСОБА_5 на захист та доступ до правосуддя, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, визнаються поважними, а клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що має бути задоволено, пропущений строк поновлено.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення (злочину). Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а саме: протоколами оглядів місця події, показами свідків, протоколами обшуків, висновками експертиз та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Колегія суддів також обґрунтованим вважає й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність ризику того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Указаний висновок ґрунтується на наданих слідчому судді доказах та узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим. Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна, звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення цього злочину кримінальним законом не передбачено, а також те, що ОСОБА_5 перебуває за межами України й постановою слідчого від 26.02.2020 оголошений у міжнародний розшук.
Зважаючи на доведеність вищенаведених ризиків, колегія суддів доведеними слідчим та прокурором вважає й доводи клопотання та, відповідно, і висновок слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та будуть недостатніми для запобігання вказаних ризиків. При цьому, погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів, окрім наведеного вище, бере до уваги і характер та конкретні обставини вчинення злочину.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Доводи апеляційної скарги про те, що ненадання стороною обвинувачення слідчому судді документів на звернення до НЦБ Інтерполу в Україні та щодо його оголошення в міжнародний розшук каналами цієї організації свідчить про недоведення слідчим, прокурором факту перебування ОСОБА_5 у міжнародному розшуку, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту перебування ОСОБА_5 у міжнародному розшуку й, відповідно, не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про те, що чинний КПК України не визначає, якими саме доказами повинно бути доведено, що особа перебуває у розшуку, однак, регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).
Винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою - при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України. Слідчий (детектив) вправі здійснювати дії з розшуку підозрюваних осіб як в системі організації Інтерпол, так і поза нею.
Так, за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не перебуває в міжнародному розшуку, оскільки компетентні органи країни мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.
Міжнародна організація кримінальної поліції - Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності.
Відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи не свідчить про відсутність її міжнародного розшуку, оскільки наявність/відсутність такої інформації не є обов`язковою умовою міжнародного розшуку особи.
Положення Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України № 3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 не регулює питання оголошення осіб у міжнародний розшук.
Тому, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що звернення правоохоронного органу із запитом до НЦБ для проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій є формою реалізації (виконання) рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, і відповідно, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, ухилення від органів досудового розслідування та суду, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді та необхідність її скасування з відмовою в задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Крім того, постановляючи ухвалу про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя обґрунтовано визначив, що після затримання ОСОБА_5 і не пізніше як через 48 годин із часу доставки ОСОБА_5 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
На які-небудь інші доводи в обґрунтування тверджень про незаконність судового рішення в апеляційній скарзі не вказується і на такі сторона захисту не посилалася в ході її розгляду.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано, й таких під час її розгляду апеляційний судом не встановлено.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Поновити захиснику ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу, яку подав захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :