Справа № 557/489/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2020 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судових засідань ОСОБА_2
номер кримінального провадження №0000024, внесеного 17.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Залісся Здолбунівського району Рівненської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, не одружений, не працюючий, громадянин України, раніше судимий:
- 05.06.2019 року Гощанським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,
- 05.12.2019 року Гощанським районним судом Рівненської області за ч.3 ст. 297 КК України із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,
за ч.2 ст.185 КК У країни,

за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Гоща кримінальне провадження з обвинувальним актом про вчинення кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
16 січня 2020 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та прагнучи обернути його на свою корить, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з гаманця таємно викрав грошові кошти в сумі 700 грн., що належали власниці домоволодіння ОСОБА_5 , чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму. Викраденими грошовими коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, у скоєному розкаявся, підтвердив обставини скоєння ним злочину, які викладені в обвинувальному акті, та дав зізнавальні показання стосовно обставин скоєння ним злочину, - час, місце, спосіб, мета скоєння злочину.
Зокрема, показав, що 16 січня 2020 року ввечері він зі своєю матір`ю та потерпілою ОСОБА_5 перебували в гостях у будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , де разом відпочивали. Пізніше його матір пішла додому, ОСОБА_5 вийшла на вулицю та попросила його доглянути за дитиною. Він, залишившись сам в будинку, взяв гаманець, який лежав на тумбочці біля телевізору, пішов в іншу кімнату, дістав звідти 700 грн. та поклав гаманець на місце. Кошти потратив на власні потреби. Просив вибачення в потерпілої, викрадені кошти повернув, у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім визнання своє вини самим обвинуваченим в скоєнні кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого доведена також іншими доказами, які відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, оскільки обставини скоєння злочину учасниками процесу не оспорюються.
Потерпіла надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого не має.
Судом досліджено характеризуючі дані обвинуваченого, який раніше судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не одружений.
Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами, яким суд дав належну оцінку.
Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд вважає їх допустимими, достатніми та достовірними, такими, що узгоджуються між собою, в зв`язку з чим суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого в скоєнні злочину.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
При призначенні покарання суд відповідно до ст.ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який на час вчинення злочину є злочином середньої тяжкості (на час розгляду справи - згідно ч.4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином), особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, добровільно відшкодував завданий збиток, раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не перебуває на «Д»-обліку у лікаря-нарколога та психіатра, вчинив злочин в період іспитового строку, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого, дійшов висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та реального відбування покарання, і вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів, що відповідає меті покарання, зазначеної в ст. 50 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Суд дійшов висновку про необхідність обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, оскільки на час розгляду справи в суді існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду або ухилитися від відбуття покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 05.12.2019 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу обрати у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Початок строку відбуття покарання та тримання під вартою ОСОБА_3 рахувати з 08.09.2020 року з моменту взяття під варту в залі суду.
Утримання ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу проводити в Рівненському слідчому ізоляторі № 24.

Речові докази по справі жіночий гаманець, перееданий на відповідальне зберіганння потерпілій залишити у розпорядженні ОСОБА_5 ; відбитки пальців рук, долучені до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право в суді отримати копію вироку.
Копія вироку вручається обвинуваченому, прокурору негайно після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошення вироку, копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1