УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 29.06.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001616 від 17.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла зазначена скарга, яка мотивована тим, що постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 29.06.2020 закрито кримінальне провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 вважає вказану постанову незаконною, невмотивованою, необґрунтованою та передчасною, оскільки на його думку, слідчий перед закриттям кримінального провадження не з`ясував усіх обставин, належним чином не зібрав докази для прийняття відповідного рішення, не надав належної оцінки наданим потерпілим даних. Враховуючи викладене, потерпілий просить слідчого суддю скасувати вказану постанову в даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні потерпілий скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання за викликом не з`явилася та надіслала заяву, в якій просить не розглядати вказану скаргу, оскільки прокурором скасовано оскаржувану постанову та долучила копію відповідної постанови.

Вислухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0001616 від 17.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 29.06.2020 закрито кримінальне провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що доводи заявника знайшли своє підтвердження щодо недостатньої обґрунтованості та вмотивованості оскаржуваної постанови.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим в даному кримінальному не належно обґрунтовано підстави прийняття рішення про закриття кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а також не наведені мотиви, що передували прийняттю вказаного рішення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Othersv. Bulgaria), пп. 103 etseq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikuluv. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 etseq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gulv. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Однак, враховуючи, що оскаржувана постанова слідчого скасована постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 слідчий суддя вважає за необхідне закрити провадження за скаргою, оскільки відповідно до абзацу другого частини другої статті 305 КПК України прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Керуючисьст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 305, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Закрити провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 29.06.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001616 від 17.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та відповідно до ч.3 ст.309 КПК України на проти неї може бути подано заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1