У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2019 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000082 від 29.03.2019 року слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, -
в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обгрунтування вимог клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , лідер злочинної організованої групи осіб, з відповідним розподілом функцій та обов`язків між ними, яка здійснює протиправну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотиків на території Закарпатської області, а саме організацію та здійснення контрабанди, зберігання, виготовлення в лабораторних умовах, з метою подальшого незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території регіону.
Так, вищезазначені свої дії ОСОБА_9 погоджує з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які сприяють у його протиправній діяльності. Дані особи надають ОСОБА_9 вказівки та поінформовані щодо незаконного обігу наркотиків на території області.
ОСОБА_13 перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_14 , який координує злочинні дії ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Указані особи періодично використовують в якості водіїв для перевезення наркотиків по регіону ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , з метою незаконного збуту наркотичних засобів на території Мукачівського району та можуть зберігати їх на території приміщень, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Про це ОСОБА_9 та вищезгадані наближені до нього особи обізнані та отримують від зазначеного злочинного виду діяльності грошові кошти у великих розмірах.
Щоб запобігти фактам документування протиправної діяльності ОСОБА_9 , за неправомірну вигоду, заручився підтримкою співробітників ГУ НП України в Закарпатській області, а саме ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які інформують ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 стосовно будь-яких фактів уваги до їхньої протиправної діяльності.
Особами, які виконують функцію дилерів наркотичних засобів та напряму сприяють ОСОБА_9 у незаконному збуті наркотиків на території Закарпатської області, є ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_5 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 .
Водночас встановлено, що вищезазначені особи отримують наркотичні засоби безпосередньо від ОСОБА_9 і після реалізації наркотиків здійснюють готівковий розрахунок з ним та замовляють чергову партію наркотиків відштовхуючись від попиту та замовлень.
Зокрема, вищезазначені дилери, за погодженням з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , залучають до протиправних дій ОСОБА_31 ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та ОСОБА_47 , яким вони безпосередньо надають наркотики. Так до кола їх обов`язків входить розмішування наркотичних засобів, з метою збільшити об`єми, їх зберігання та збут.
17.09.2019 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено 21750 гривень, 10870 доларів США, 505 євро, 4 мобільні телефони, 2 електронні ваги, 4 записки, картку Приватбанку, згорток фольги з вмістом речовини кристалічного походження, згорток фольги з вмістом речовини рослинного походження, трубку для куріння, засіб для дробіння, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, невідому тверду речовину коричневого кольору у вигляді прямокутника, предмети схожі на насіння.
Слідчий зазначає, що у зв`язку із тим, що наведені вище речі та документи вилучені без рішення суду, однак необхідність їх вилучення була зумовлена тим, що дані речі являються засобами та знаряддями вчинення злочину, оскільки на них збереглись відомості, які в подальшому нададуть органу досудового розслідування встановити обставини кримінального провадження, у зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.
Приймаючи до уваги викладене та те, що вилучені під час проведення обшуку речі і предмети, являються речовими доказами, оскільки є знаряддями та засобами вчинення кримінальних правопорушень і відповідають критеріям визначеним ст.. 98 КПК України у зв`язку із чим слідчий просить накласти арешт на вилучене 17.09.2019 року під час проведення обшуку майно.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав та мотивів викладених у клопотанні.
ОСОБА_6 в судовому сіданні пояснила, що грошові кошти в сумі 505 євро, 10870 доларів США та близько 22000 грн. є її власними грошовими коштами, які вона заробила торгуючи на базарі протягом 20 років. Грошові кошти в гривнях знаходились між речами, а долари та євро знаходились в гаманці, який знаходився в ящику. Окрім того вказала, що електронні ваги належать також їй. Просила повернути належні їй грошові кошти.
ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив , що грошові кошти в сумі 505 євро, 10870 доларів США та 22000 грн. належать його матері ОСОБА_6 . Він не проживає за адресою АДРЕСА_4 .
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав доводи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , просив відмовити у накладенні арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_6 .
Заслухавши думку слідчого та прокурора про доцільність накладення арешту на майно вилучене під час огляду 17.09.2019 року, пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст.307 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2019 за №0000082.
Судом встановлено, що 17.09.2019 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено 21750 гривень, 10870 доларів США, 505 євро, 4 мобільні телефони, 2 електронні ваги, 4 записки, картку Приватбанку, згорток фольги з вмістом речовини кристалічного походження, згорток фольги з вмістом речовини рослинного походження, трубку для куріння, засіб для дробіння, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, невідому тверду речовину коричневого кольору у вигляді прямокутника, предмети схожі на насіння.
Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 98, 100, 110 КК України: вилучені в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 17.09.2019 кошти та речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000082.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосуванняпризведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що тимчасово вилучені 17.09.2019 року під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , речі а саме: мобільні телефони, 2 електронні ваги, 4 записки, картка Приватбанку, згорток фольги з вмістом речовини кристалічного походження, згорток фольги з вмістом речовини рослинного походження, трубка для куріння, засіб для дробіння, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, невідома тверда речовина коричневого кольору у вигляді прямокутника, предмети схожі на насіння, мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000082 від 29.03.2019 року та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є знаряддями та засобами вчинення кримінальних правопорушень.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти, а саме 21750 гривень, 10870 доларів США, 505 євро слід відмовити виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів ; 2)спеціальної конфіскації ; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.
У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.
У випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Доводи клопотання про те,що арешт накладається в зв`язку з тим, що дані речі являються речовими доказами, оскільки є знаряддями та засобами вчинення кримінальних правопорушень і відповідають критеріям визначеним ст.. 98 КПК України слідчий суддя вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підтвердженими відповідними процесуальними рішеннями, належним чином не вмотивованими.
При оцінці доводів клопотання слідчий суддя також вважає, що у клопотанні слідчого не вказується на наявність даних у підтвердження ризиків приховування, втрати, передачі чи відчуження грошових коштів, а відтак слідчий поза розумним сумнівом не довів законність такого арешту.
Вважаючи вище наведене слідчий суддя вважає, що клопотання в цій частині є необґрунтованим.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000082 від 29.03.2019 року слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на майно вилучене у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , а саме:
-мобільний телефон марки «НТС»;
-мобільний телефон марки «LG»;
-мобільний телефон марки «FLY»;
-мобільний телефон марки «Sigma»;
-2 електронні ваги;
-4 записки;
-картку Приватбанку # НОМЕР_1 ;
-згорток фольги з вмістом речовини кристалічного походження;
-згорток фольги з вмістом речовини рослинного походження;
-рубку для куріння;
-засіб для дробіння;
-поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження;
-невідому тверду речовину коричневого кольору у вигляді прямокутника;
-предмети схожі на насіння, шляхом заборони користування та розпорядження.
В решті вимог клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня іі оголошення.
Повний текст ухвали складено і проголошено 06 грудня 2019 року о 15- 55 годині.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1