Справа № 159/6266/20
Провадження № 1-кп/159/162/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
за №0001289 від 14.09.2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Люблинець Ковельського району, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого,тимчасово безробітного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 13 вересня 2020 року близько 22 год. 20 хв., керуючи технічно справним мотоциклом марки «Дніпро-11» р.н. НОМЕР_1 , неправильно оцінивши дорожню ситуацію, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій і легковажно розраховуючи на їх запобігання, під час руху вказаним транспортним засобом по ґрунтовій дорозі поблизу приміщення кафе «Loft Bar», що по вулиці Незалежності 17-б в смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не впорався з керуванням та під час виконання маневру повороту ліворуч не пересвідчився у його безпечності, допустивши перекидання вказаного транспортного засобу, при цьому пасажир мотоциклу марки «Дніпро-11» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент перекидання знаходився в колясці мотоциклу, отримав тілесні ушкодження.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичного експерта № 241 від 27 жовтня 2020 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з закритими переломами склепіння і основи черепа (скронева, клиновидна, лобна, решітчаста кістки) та забоєм головного мозку, гострих малих епідуральних гематом лобної та скроневої ділянок ліворуч, уламкового перелому верхньо-щелепного синуса, гемо синуса лівого верхньощелепного синуса, забою лівого ока та м`яких тканин орбіти, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно пункту 2.1.3.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, знаходиться грубе порушення водієм мотоциклу ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 б) г); 10.1.; 12.1 Правил дорожнього руху України. Так, у відповідності до вимог п. 2.3 Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;

У відповідності до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

У відповідності до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Повністю підтвердив обставини,які викладенні в обвинуваченні.

Об`єктивність показань обвинуваченого підтвердив в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , що дійсно в результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав тяжке тілесне ушкодження. Будь - яких претензій до обвинуваченого він не має, оскільки шкода відшкодована йому в повному обсязі.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (злочині), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину має виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та його особу у їх сукупності, зокрема те, що обвинувачений є раніше несудимим, позитивно характеризується за місцем проживання, злочин скоєно з необережності, а також те, що винуватість свою визнав повністю та в скоєному щиро розкаюється.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.
Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому ОСОБА_4 суд не знаходить.
Призначаючи покарання обвинуваченому не пов`язаному з позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, суд бере до уваги обставини, які стались при керуванні транспортним засобом, позицію потерпілого, щодо призначення більш - м`якого покарання добровільне відшкодування потерпілому завданої в результаті ДТП шкоди та закладу охорони здоров`я, а також позитивну характеристику на обвинуваченого.
Суд не застосовує до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній такого права не має (Постанова Волинського апеляційного суду від 27.10.2020 року).
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Процесуальні витрати за проведення експертиз відсутні.
Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2020 року, а саме на мотоцикл марки «Дніпро-11» р.н. НОМЕР_1 , щознаходиться на спеціальному майданчику зберігання транспортних засобів ГУНП у Волинській області та який визнаний речовим доказом - повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду і через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1