печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0001585 від 10.08.2020 року слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 а про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001585 від 10.08.2020 року слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 а про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001585 від 10.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом виявлення10.08.2020 водія роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , без ознак життя із вогнепальним пораненням.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2020 близько 22 год. 00 хв. на території гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлення водія роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , без ознак життя із вогнепальним пораненням голови.

11.08.2020 труп ОСОБА_4 направлено на судово-медичне обстеження до КМКБСМЕ за адресою: АДРЕСА_2 .

13.08.2020 в ході огляду в приміщенні КМКБСМЕ за адресою: АДРЕСА_2 вилучено: - штани військові темно-зеленого кольору типу камуфляж; - одна пара шкарпеток зеленого кольору; - одні труси сірого кольору; - футболка темно-зеленого кольору з іменною нашивкою «Кривенко», з наявними на ній слідами речовини бурого кольору; - головний убір темно-зеленого кольору з отвором в ньому та наявними слідами речовини бурого кольору; - військові черевики (ботинки згідно протоколу)коричневого кольору (одна пара) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000898 та приєднано його в цій якості до матеріалів даного провадження, оскільки вказані об`єкти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 а від 13.08.2020 вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий вказує, що слідству необхідно встановити походження майна його власника, також провести експертизи в яких виникне необхідність. Вказані обставини викликають необхідність проведення відповідних судових експертиз, методика проведення яких передбачає надання експертам для дослідження відповідного об`єкта, у даному випадку предмети одягу та взуття, в стані який він мав на момент вилучення. З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цього речового доказу, що можливо досягти лише шляхом позбавлення зацікавлених осіб права на його відчуження, розпорядження чи користування ним.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначені кошти, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів, підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,- У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ, а саме вилучені 13.08.2020: - штани військові темно-зеленого кольору типу камуфляж; - одна пара шкарпеток зеленого кольору; - одні труси сірого кольору; - футболка темно-зеленого кольору з іменною нашивкою «Кривенко», з наявними на ній слідами речовини бурого кольору; - головний убір темно-зеленого кольору з отвором в ньому та наявними слідами речовини бурого кольору; - військові черевики (ботинки) коричневого кольору (одна пара), із забороною будь-яким особам користуватись, розпоряджатись та відчужувати вказаним майном.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1