Провадження № 1-кп/592/706/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0002534, відомості за яким 08.09.2020 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який працює будівельником без офіційного працевлаштування, який має повну середню освіту, вдівця, громадянина України, українця, раніше неодноразово судимого, невійськовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

04.09.2020 року в період часу з 13 години 16 хвилин до 13 години 18 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину Єва-906 ТОВ Руш , який знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Засумська, буд. 1, ОСОБА_3 побачив засоби догляду за шкірою. В цей час у нього виник умисел, направлений на крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, повторно, з корисливою метою та мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 взяв з полиць: - денний крем для обличчя Loreal Paris Revitalift Лазер Х3 , об`ємом 50 мл, вартістю 405,00 грн. без ПДВ; - сироватку для обличчя Loreal Paris Revitalift філер з гіалуроновою кислотою, об`ємом 30 мл, вартістю 423,00 грн. без ПДВ; - чоловічий бальзам після гоління Gillette Масh3 Hvdrates & Soothes , об`ємом 100 мл, вартістю 122,00 грн. без ПДВ. , після чого пройшов повз касову зону, не сплативши за товар, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 950 грн. без ПДВ. З місця вчинення злочину він зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися в таємному, повторному викраденні чужого майна на суму 950 грн. , що належить Єва-903 ТОВ РУШ , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючою ознакою якої є вчинена повторно.

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду про те, що 04.09.2020 року він дійсно вчинив крадіжку майна, що належить Єва-906 ТОВ РУШ , за обставин викладених в обвинувальному акті. Цивільний позов він визнав повністю. Просив суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду (а. п. 32) .

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, вчинений ОСОБА_3 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Як особа обвинувачений ОСОБА_3 характеризується наступним чином.

Має постійні місце проживання та місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1, 34, 35) .

Раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності:

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.05.1991 року за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 144, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців, вирок набрав законної сили 30.07.1991 року (а. п. 36, 37, 42-44) ;

- звільнений умовно-достроково 22.08.1993 року з Курязької виховної колонії Харківської області згідно постанові Деркачівського районного суду Харківської області від 19.08.1993 року на підставі ст. 53 КК України (в редакції 1960 року) на невідбутий строк 4 місяці 9 днів (а. п. 36, 37) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.10.1994 року за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 4 місяці 9 днів, вирок набрав законної сили 15.11.1994 року (а. п. 36, 37, 45-47) ;

- звільнений 16.11.1996 року з Перевальської виправної колонії Ворошиловградської області (№ 15) за відбуттям строку покарання (а. п. 36, 37) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.12.1999 року за ч. 1 ст. 196-1 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді виправних робіт на строк 2 (два) роки з утриманням 20 % заробітку, вирок набрав законної сили 10.01.2000 року (а. п. 36, 37) .

Раніше неодноразово судимий:

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.12.2001 року за ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) , ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 місяць, вирок набрав законної сили 10.01.2002 року (а. п. 36, 37, 48-51) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.04.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) , ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 місяців, вирок набрав законної сили 07.05.2002 року (а. п. 36, 37, 52, 53) ;

- звільнений умовно-достроково 26.11.2004 року з Суходольської виправної колонії Луганської області (№ 36) згідно постанові Краснодонського районного суду Луганської області від 18.11.2004 року на підставі ст. 81 КК України (в редакції 2001 року) на невідбутий строк 7 місяців 10 днів (а. п. 36, 37) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.03.2009 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, вирок набрав законної сили 09.04.2009 року (а. п. 36, 37, 54, 55) ;

- звільнений 14.03.2011 року з Перевальської виправної колонії Луганської області (№ 15) за відбуттям строку покарання (а. п. 36, 37) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.11.2013 року за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) року 3 місяці з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла, вирок набрав законної сили 30.01.2014 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/35365709) (а. п. 36, 37, 59-81) ;

- звільнений 26.11.2018 року з Ладиженської виправної колонії Вінницької області (№ 39) за відбуттям строку покарання (а. п. 36, 37) ;

- вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.11.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці, вирок набрав законної сили 13.12.2019 року (а. п. 36, 37, 56-58) .

Має задовільний стан здоров`я, під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а. п. 38, 39) .

Незадовільно характеризується за місцем проживання (а. п. 41) .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - повне визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку представника потерпілого ОСОБА_5 , якій в письмовій заяві зазначив про те, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 він покладається на розсуд суду, відтак суд дійшов висновку про можливість та доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді арешту.

Представником потерпілого ОСОБА_5 10.09.2020 року був пред`явлений цивільний позов до ОСОБА_3 в порядку ст. 128 КПК України (про відшкодування матеріальної та моральної шкоди) , в якому він просив стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь потерпілого ТОВ РУШ , в особі представника потерпілого ОСОБА_5 , завдану майнову шкоду, вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України, у розмірі 950 грн. , яка складає загальну вартість викраденого майна (а. п. 3, 8, 31) .

Крім того, суд бере до уваги положення п. п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна № 3 від 31.03.1989 року, згідно яким при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України. Вирішуючи при ухваленні вироку питання про відшкодування шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.

Таким чином, з урахуванням положень ст. ст. 127-129 КПК України, суд дійшов висновку про те, що цивільний позов ТОВ РУШ в особі представника потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 в порядку ст. 128 КПК України (про відшкодування матеріальної та моральної шкоди) слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь потерпілого ТОВ РУШ , в особі представника потерпілого ОСОБА_5 , завдану майнову шкоду, вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України, у розмірі 950 грн. , яка складає загальну вартість викраденого майна.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. п. 4, 5, 40) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта відсутні (а. п. 3) .

Початок строку відбування покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 на виконання вироку суду у відповідності до ст. 131 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 60, 185 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 на виконання вироку суду у відповідності до ст. 131 КПК України.

Речові докази, а саме: диск із записом камер відеоспостереження магазину Єва , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Засумська, буд. 1, за 04.09.2020 року у період часу з 13 години 16 хвилин до 13 години 18 хвилин зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ТОВ РУШ в особі представника потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 в порядку ст. 128 КПК України (про відшкодування матеріальної та моральної шкоди) задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ТОВ РУШ , в особі представника потерпілого ОСОБА_5 , завдану майнову шкоду, вчиненим кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України, у розмірі 950 грн. , яка складає загальну вартість викраденого майна.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1