Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/774/19
Провадження по справі № 1-кп/281/19/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2020 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні письмове клопотання захисника обвинуваченого, по кримінальному провадженню № 0000063 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, про визнання очевидно недопустимими доказів та припинення їх дослідження у судовому засіданні
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Лугинського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні захисник звернувся до суду з письмовим клопотанням про визнання очевидно недопустимими доказів та припинення їх дослідження у судовому засіданні, а саме: акту судово-медичного обстеження № 285 щодо ОСОБА_7 , проведеного у період з 17 травня по 18 травня 2019 року судово-медичним експертом Коростенського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_8 та судово-медичної експертизи № 418 щодо тяжкості ушкоджень у ОСОБА_7 , проведену у період 22.07.2019 по 01.08.2019 судово-медичним експертом Коростенського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав у судовому засіданні клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання захисника так як не вбачає ознак їх очевидної недопустимості.

Представник потерпілого, думку якого підтримав потерпілий у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив жоден доказ не має наперед визначеної сили серед інших доказів, і такі докази, в тому числі і висновки експерта, підлягають врахуванню судом на рівні з іншими доказами у справі.

Суд, допитавши експерта Коростенського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_8 , вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши письмове клопотання, вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Між тим, суд, враховуючи стадію судового розгляду, приходить до висновку про відсутність даних про те, що докази, які захисник просить визнати недопустимими доказами у справі, були зібрані не належним суб`єктом їх отримання, або що документи отримані з незаконних процесуальних джерел, чи з порушенням процесуального порядку отримання доказів, а також суд не вбачає істотних порушеннь прав людини і основоположних свобод людини в ході отримання оспорюваних доказів.

Жоден доказ обвинувачення чи захисту не має наперед визначеної сили серед інших доказів, і такі докази, в тому числі і висновки експерта, підлягають врахуванню судом на рівні з іншими доказами у справі.

Разом з тим, заявлені в клопотанні докази, що просить визнати очевидно недопустимим захисник, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження цього доказу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Очевидної недопустимості доказу на цій стадії судового провадження без дослідження його із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про його недопустимість.

За таких обставин у суду, на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказу, на який вказує захисник, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 89, 358, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні письмового клопотання захисника про визнання очевидно недопустимими доказів та припинення їх дослідження у судовому засіданні - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1