Справа № 308/7207/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінальногопровадження, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 19 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000058.
Вказану постанову заявник вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.
Зокрема вказує, що слідчим не було досліджено всі обставини, вказані ним у заяві про злочин та ним зроблені безпідставні висновки щодо обставин, які повинні були бути ним встановлені, у зв`язку із чим постановлено необґрунтовану постанову.
За таких обставин, ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 19 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000058.
Заявник не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої просив скаргу задоволити та розглянути без його участі.
Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився, про причини неявки не повідомив, заперечень на скаргу не подавав.
Дослідивши скаргу та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №0000058 від 04.03.2020 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 209 КК України.
Як встановлено у судовому засіданні, 19 червня 2020 року старший слідчий слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000058 від 04.03.2020 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування здійснено необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України є предикатними злочинами, в причетності яких ОСОБА_3 звинувачує ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , а тому розглядати наявність додатково злочину, передбаченого ст. 209 КК України є безпідставним.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.
Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Однак, під час проведення перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження не було надано аналізу тих обставин, на які посилається потерпіла, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Слідчим належним доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, слідчому судді не надано.
Слідчий суддя бере до уваги твердження ОСОБА_3 про те, що досудове розслідування проводиться не в повному обсязі та слідчим не вжито всього комплексу необхідних процесуальних дій для встановлення всіх обставин даного кримінального провадження, не наведено підстав та мотивів відхилення його тверджень, а тому вважає за необхідне постанову про закриття кримінального провадження скасувати.
Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 19 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000058 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.
Постанову старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 19 червня 2020 року про закриття кримінального провадження в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, у межах кримінального провадження №0000058 від 04.03.2020 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1