УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/3750/20

Провадження № 1-кс/638/2201/20

20.08.2020 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку статті 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку статті 303 КПК України, згідно якої заявник просить суд визнати незаконною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , що полягає у невизнанні потерпілою ОСОБА_2 в кримінальному провадженні №0000285 за ч. 2 ст. 140 Кримінального кодексу України; зобов`язати слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 винести постанову про задоволення клопотання про визнання потерпілою ОСОБА_2 та допитати її в якості такої. Так, 16.07.2020 року було вручено клопотання слідчому, однак до цього часу 06.08.2020 року інформації щодо його розгляду від слідчого не надходило.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за вказаною скаргою, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник 13.07.2020 року звернувся до слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 із клопотанням про залучення у якості потерпілого.

Відповідно до вимог частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно пункту 5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі №1640/0/4-12 від 09.11.2012 року «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Так, нормами частини 1 статті 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

З 16.07.2020 року, тобто через строк у три дні, який законом передбачений для слідчого чи прокурора на розгляд клопотання сторони, для заявника почався десятиденний строк на оскарження бездіяльності, що має, на його думку, місце. Водночас, до Дзержинського районного суду м. Харкова із наведеною вище скаргою заявник звернувся 13.08.2020 року, про що свідчить штамп поштового відділення із вказаною датою, а також трекінг поштового відправлення 944.

Водночас заявник питання про поновлення строку звернення до суду не ставить.

Згідно статті 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту, або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Правовий строк існує у багатьох своїх різновидах, характер яких залежить від мети встановлення строку, його функцій, порядку регулювання відносин, яких він стосується і на які він має вплив. Одним із різновидів строків у кримінальному провадженні є строки за визначенням, до них належать абсолютно визначені, відносно визначені, не визначені, альтернативні (загальні та виключні).

Встановлення в законі порядку обчислення, продовження і поновлення строків обумовлюється необхідністю досягнення завдань кримінального провадження та забезпечення законних інтересів і прав суб`єктів кримінального процесу. Приписи КПК про строки регламентують тривалість строків, порядок їх обчислення та наслідки закінчення строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено, ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обов`язку, для виконання якого і встановлюється цей строк.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що для особи, яка оспорює бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , початком (початковим моментом) перебігу строку для подання скарги була дата 13.07.2020 року + 3 дні для прийняття рішення, тобто 16.07.2020 року, та скарга на бездіяльність слідчого мала бути подана особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку судом. Заявником не вказано та не підтверджено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску звернення до суду після закінчення строку, визначеного кримінальним процесуальним законодавством, а звернення до суду саме 13.08.2020 року необґрунтовано.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 2 статті 304 КПК України, скарга повертається якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першої цієї статті, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що скаргу подано після закінчення встановлених законом строків, тобто після закінчення 10-денного строку, при цьому також слід зазначити, що скаржник не був позбавлений права оскаржити рішення слідчого у встановлені законом строки, а тому скаргу необхідно повернути.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 214, 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого в порядку статті 303 КПК України - повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим кодексом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: