Справа №636/3461/20
Провадження №1-кп/636/838/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2020 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000558 від 22.05.2020 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чугуєва, Харківської області, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, офіційно працевлаштованого ФОП « ОСОБА_6 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
22.05.2020 року о 09 годині 45 хвилин ОСОБА_3 , керуючи власним транспортним засобом «Nissan Leaf», д/н НОМЕР_1 , сірого кольору, 2014 року випуску, який знаходився у технічно справному стані, без пасажирів та вантажу, здійснював рух по автодорозі в Харківській області у м. Чугуєві по вул. Преображенській в напрямку перехрестя вул. Преображенській та вул. Харківській. Так, під`їхавши до зазначеного перехрестя, виконав повну зупинку автомобіля, увімкнув сигнал лівого повороту з метою поступитися дорогою та подальшого маневру ліворуч в напрямку руху м. Харкова. Після чого, водій ОСОБА_3 , здійснюючи рух на вказаному автомобілі вперед, з метою виконання маневру ліворуч в напрямку руху в сторону м. Харкова, не врахував дорожню обстановку, застосував неправильні прийоми і способи керування автомобілем, порушив вимоги п. п. 10.1, 16.2 ПДР України, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїжджу частину автодороги Київ-Харків-Довжанський, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля. В результаті чого пішохід ОСОБА_4 згідно висновку експерта за №12-14-282-Ч/20 від 24.06.2020 року отримав тілесні ушкодження: забійна рана лоба, закритий перелам 4, 5 ребер зліва по передній паховій лінії, що утворилися від ударної дії тупими твердими предметами, можливо частинами автомобіля при ДТП. Не виключається, що ушкодження могли утворитися 22.05.2020 року.
У даній дорожній обстановці водій зазначеного автомобіля ОСОБА_3 перед початком та зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це не буде небезпечним та не створить небезпеку іншим учасникам руху і повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 10.1, 16.2 ПДР України де зазначено:
10.1 перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху;
16.2 на регульованих і нерегульованих перехрестях, водій повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, що рухаються прямо в попутному напрямку.
За ступенем тяжкості тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого кваліфікуються: рана, за критерієм тривалості розладу здоров`я легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (менше ніж 21 доби більше 6 діб); закритий перелам 4, 5 ребер, за критерієм тривалості розладу здоров`я середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком більше 21 доби.
Згідно висновку експерта за №7/1020СЕ-20 від 16.07.2020 року у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 10.1, 16.2 ПДР України. У даній дорожній обстановці технічна можливість запобігання даної ДТП для водія ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. п. 10.1, 16.2 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. п. 10.1, 16.2 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності, так як він вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення невеликої тяжкості, повністю та беззастережно визнав свою провину, щиро кається, вони з потерпілим примирилися, жодних претензій ОСОБА_4 до нього не має, оскільки ОСОБА_3 добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду в сумі 20 000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що він дійсно примирився з обвинуваченим, повністю його пробачив, жодних претензій матеріального та морального характеру до нього не має, дійсно обвинувачений відшкодував йому завдану внаслідок ДТП шкоду в повному обсязі, оплатив його лікування в сумі 20 000 гривень, крім того додатково придбавав йому ліки, возив його до медичного закладу.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а провадження закрити з наступних підстав:

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за №12 від 23.12.2005 року зазначено, що умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. При цьому примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 286 ч. 1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 1 КК України є нетяжким злочином.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, примирився з потерпілим, що підтверджується заявою останнього.

Статтею 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти в тому числі і рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження в справі у зв`язку з примиренням з потерпілим, останній будь-яких претензій до обвинуваченого не має, ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, прокурор проти такого клопотання не заперечував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення його та необхідності закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України, що відповідає вище наведеним вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Долю речового доказу суд вважає за необхідне вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи за №7/1020СЕ-20 від 16.07.2020 року у розмірі 1961,40 грн.

Керуючись ст. ст. 46, 126-1 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 1961,40 грн.
Речовий доказ: автомобіль «Nissan Leaf», д/н НОМЕР_1 , сірого кольору, 2014 року випуску, залишити в розпорядженні власника ОСОБА_3 .
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України закрити у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності за примиренням з потерпілим.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом семи діб з моменту її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: