ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/2035/20
Провадження № 1-кп/486/65/2021

05 січня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене 16.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тайга Кемеровської області Російської Федерації, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.03.1987 Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 229-6 КК УРСР до 3 років позбавлення волі; звільнений 29.01.1990 за відбуванням строку покарання;
- 01.03.1991 Первомайським міським народним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 140 КК УРСР до 3 років позбавлення волі; на підставі 45 КК УРСР віл відбування покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки;
- 10.12.1991 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 140 КК УРСР до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі ст. 43 КК УРСР до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Первомайського міського народного суду від 01.03.1991 та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців з конфіскацією майна; звільнений 28.02.1997 за відбуванням строку покарання;
- 22.12.1997 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 140, ст.114, ст. 42 КК Українпи до 6 років позбавлення волі з коніскацією майна; звільнений 23.09.2003 за відбуванням строку покарання;
- 28.07.2004 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнений 11.06.2009 за відбуванням строку покарання;
- 09.11.2010 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнений 28.01.2015 за відбуванням строку покарання;
- 21.11.2016 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1рік;
- 17.01.2017 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 14.06.2019 за відбувнням строку покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16 грудня 2020 року близько 12-27 год., ОСОБА_4 прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні торгівельної зали помітив, що продавчиня магазину відволіклась та відійшла від свого робочого місця. В цей час у ОСОБА_4 виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно та повторно, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, впевнившись в тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, о 12-28 год., знаходячись в торгівельній залі данного магазину, взяв з вітрини дві пачки розчинної кави «Якобс Монарх» вагою 400 г кожна, загальною вартістю 330 гривень, які одразу сховав під одягнуту на нього куртку, після чого не розрахувавшись за каву, покинув приміщення магазину. В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 330 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
24 грудня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000586.
Відповідно до умов вищевказаної угоди потерпілий та обвинувачений у кримінальному провадженні №0000586 добровільно, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір матеріальної шкоди, завданої злочином 330 гривень, яку повністю відшкодовано, у відповідності до ст.ст. 66, 67 КК України, сторони кримінального провадження визначили обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин що обтяжують покарання не встановили, також узгоджене покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням положень ч.1 ст. 69-1 КК України щодо граничного розміру покарання 2 (два) роки позбавлення волі. Також в угоді зазначено, що обвинуваченому та потерпілому наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди роз`яснені та зрозумілі.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд вважає, що вищевказана угода повністю відповідає вимогам чинного законодавства, так як містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, тобто зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата укладення угоди та підписи сторін.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий та обвинувачений підтвердили суду, що угода про примирення укладена між ними добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи обвинуваченого, враховуючи позицію потерпілого, а також думку прокурора, суд вважає, що угода про примирення укладена між обвинуваченим і потерпілим відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання - 2 (два) роки позбавлення волі, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що угода про примирення, укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 підлягає затвердженню.
Оскільки в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід, суд вважає можливим обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Документ, який містить зафіксовані за допомогою зображення відомості СД диск з відеозаписом вчинення крадіжки та особи, яка вчинила вказаний злочин, підлягає зберіганню в матеріалах кримінального провадження.
А тому, керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення укладену 24 грудня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному 16.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586, затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Обрати засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор", взявши під варту в залі суду.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 січня 2021 року.
Документ, який містить зафіксовані за допомогою зображення відомості СД диск з відеозаписом вчинення крадіжки та особи, яка вчинила вказаний злочин, залишити в матеріалах кримінального провадження.

З підстав передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1