У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілих ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000306 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих підстав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не змінились. Задля попередження переховування обвинуваченого від суду, вчинення нових злочинів, є всі підстави для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник покладалися на розсуд суду щодо вирішення клопотання.

Представник потерпілих підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Для оцінки існуючих або можливих ризиків того, що обвинувачений перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього обов`язки, або вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суд оцінює особу обвинуваченого,який має погашені судимості, не працюючий, не одружений, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку, у зв`язку з чим можливо зробити висновок, про те, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних звязків, які були б засобом превенції від можливої подальшої негативної та девіантної поведінки, та ухилення від явки особи до суду. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку, що свідчить про відсутність стабільних доходів та незадовільний майновий стан. Має місце проживання, проте не підтверджено чи є він власником оселі, в якій проживає, у зв`язку з чим не можливо встановити наявність у нього «зв`язку» з житлом, тобто з місцем де він постійно проживає/перебуває і де його можливо знайти.

Зважаючи на те, що злочин, у якому обвинувачуються ОСОБА_5 пов`язаний з умисним позбавленням життя особи, і дане діяння становить підвищену суспільну небезпеку, суд погоджується з положеннями, що викладені у рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Харченко проти України», а саме що у даному кримінальному провадженні, з урахуванням презумпції невинуватості, превалює суспільний інтерес , який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Оскільки сторони користуються рівними правами у судовому процесі, суд повинен виходити не тільки з принципів особистої недоторканості особи, поки її вина не доведена та не встановлена рішенням суду, що набрало законної сили, а й врахувати захист інтересів потерпілих осіб, які переживаючи моральні страждання від протиправних дій обвинуваченого, можуть опинитися в явній небезпеці, якщо обвинувачений перебуватиме на волі.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. І навіть запобіжних захід у виді домашнього арешту не усуває вище перелічені ризики, оскільки ОСОБА_5 не має власного житла, і законного доходу, що унеможливлює виконання такого запобіжного заходу.
Суд зауважує, що від обвинуваченого та його захисника не надходило скарг на стан здоров`я ОСОБА_5 , який би ставив під загрозу життя останнього, за умови перебування у слідчому ізоляторі.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314-317,331 КПК України,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб - задовольнити.

Продовжити раніше обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 17 квітня 2021 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та надіслати на адресу ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1