ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/788/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" січня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0009725 від 07.09.2017 р.за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у вищезазначеному провадженні.
Ухвалою суду від 24.07.2020 р. ОСОБА_4 було оголошено в розшук у зв`язку із його неприбуттям у судове засідання.
Обвинувачений ОСОБА_4 був доставлений до Дарницького районного суду м. Києва у зв`язку із виконанням працівниками поліції ухвали суду про його розшук. В обгрунтування причин неявки в судові засідання ОСОБА_4 пояснив, що він перебував в реабілітаційному центрі з 16.07.2020 р. по теперішній час.
Прокурор просила обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилалась на ст. 177 КПК України, якою встановлені ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність, враховуючи його неналежну процесуальну поведінку під час судового провадження.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю цього клопотання.

Вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховується також і практика Європейського суду з прав людини, за якою зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р., п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден из більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

При вирішенні питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого судом також повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Вислухавши позиціїї учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, наявність багатьох судимостей, відсутність тісних соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність обтяжуючої покарання обставини. Крім того, судом враховується неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого під час судового провадження, що виразилась у неявці в судове засідання без поважних причин, та що зумовило необхідність оголошення в розшук обвинуваченого. Обговорюючи позицію ОСОБА_4 , який обгрунтовував поважність причини неприбуття у судові засідання перебуванням в реабілітаційному центрі, суд ураховує, що будучи належним чином повідомлений про дату судового засідання, ОСОБА_4 до суду протягом тривалого часу не з`явився та не повідомив про перебування в реабілітаційному центрі, що унеможливило проведення судового провадження протягом передбачених КПК України розумних строків.

Таким чином, зазначені обставини в їх сукупності обумовлюють наявність ризиків, передбачених в ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».

Разом з тим, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства щодо потерпілих.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 11 березня 2021 р. включно.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1