Справа № 464/5345/20
пр.№ 1-кп/464/513/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимості не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесне ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків за наступних обставин.

26.09.2020 о 08.58 год. інспектор патрульної поліції взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП майор поліції ОСОБА_4 разом з інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_7 , згідно з розстановкою сил та засобів батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП, які заступили на патрулювання 26.09.2020 (денна зміна) у Сихівський район м. Львова, перебували у складі екіпажу «Омега-402».

Так, 26.09.2020 о 08.58 год. командир взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП майор поліції ОСОБА_4 , будучи одягненим у формений одяг та будучи при виконанні своїх службових обов`язків, отримав на службовий планшет повідомлення від оператора «102» від заявника ОСОБА_8 про те, що на дитячому майданчику що на вул. Г.Хоткевича, 20 у м. Львові, група невідомих осіб розпиває алкогольні напої та поводить себе агресивно.

Прибувши на вказану адресу, майор поліції ОСОБА_4 разом з інспектором поліції ОСОБА_7 підійшли до групи невідомих осіб, представились працівниками поліції та повідомили, що розпивати алкогольні напої у громадському місці, а саме на дитячому майданчику, є адміністративним правопорушенням. Однак група невідомих осіб, усвідомлюючи, що вказані особи є працівниками поліції, а саме працівниками патрульної поліції УПП у Львівській області ДПП та перебувають під час виконання своїх службових обов`язків, почали поводити себе зухвало та агресивно, нецензурно висловлювались в сторону працівників поліції.

В подальшому, до одного з групи невідомих, а саме до ОСОБА_9 , який не виконував законних вимог працівників поліції, згідно з Законом України «Про Національну поліцію», майором поліції ОСОБА_4 було застосовано поліцейський захід примусу фізичний вплив, а саме загин рук за спину та повалення на землю.

В той час як працівник поліції ОСОБА_4 , діючи згідно з Законом України «Про Національну поліцію» та знаходячись на спині ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 є працівником патрульної поліції УПП у Львівській області ДПП та перебуває під час виконання своїх службових обов`язків, маючи умисел на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, підійшовши до командира взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП майора поліції ОСОБА_4 зі спини та умисно наніс один удар ногою в ділянку лівої плечової кістки, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винуватість у вчиненому визнав повністю, вказав, що підтверджує вчинення ним інкримінованого йому злочину за вказаних в обвинуваченні обставин. Також зазначив, що 26.09.2020 приблизно о 09.00 год. перебував з товаришами на дитячому майданчику, що на вул. Г.Хоткевича, 20 у м. Львові, де останні вживали алкогольні напої. Працівник поліції ОСОБА_4 , який прибув на виклик щодо розпивання ними на дитячому майданчику алкогольних напоїв, мав намір затримати його товариша. З метою захистити останнього ОСОБА_6 наніс удар потерпілому в плече та спричинив середньої тяжкості тілесне ушкодження. Вказав, що повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, що підтвердив відповідною розпискою. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 надав показання про те, що 26.09.2020 у складі екіпажу патрульної поліції прибув на виклик на дитячий майданчик, що на АДРЕСА_2 . В ході перевірки один з присутніх зухвало себе поводив, у зв`язку з чим було прийняте рішення про його затримання. Під час затримання потерпілий відчув удар та різкий біль в ділянці плеча від удару ОСОБА_6 . В подальшому потерпілого було доставлено у медичний заклад. Також підтвердив відшкодування шкоди обвинуваченим, який після вчинення злочину неодноразово цікавився його станом здоров`я та шкодує про вчинене. Щодо покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 345 КК України є правильною, оскільки останній умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесне ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховано те, що останнім вчинено нетяжкий злочин, особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працевлаштований, на медичних обліках не перебуває, судимості не має.

Беручи до уваги вищевказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої йому статті КК України.

Враховуючи щире каяття обвинуваченого, відшкодування шкоди потерпілому, що є обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, проживає з матір`ю ОСОБА_10 , яка є особою пенсійного віку, батько останнього, ОСОБА_11 , помер у 2006 році, беручи до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді, про середній рівень небезпеки для суспільства та повторного вчинення правопорушення, у зв`язку з чим, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження необхідно вирішити відповідно до положень КПК України.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити без зміни домашній арешт.

Речовий доказ у справі, а саме, оптичний диск з відеозаписом з камер працівників патрульної поліції, який долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити у таких матеріалах.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1