Справа № 626/1948/17
Провадження №1-кп/910/56/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

"11" серпня 2020 р. м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відмову від захисника у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2017 року за № 0001569, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоукраїнка, Звенигородського району Черкаської області, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1. Історія провадження
1.1. 20 вересня 2019 року до Вищого антикорупційного суду із Ленінського районного суду м. Харкова надійшли матеріали згаданого кримінального провадження в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
1.2. Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 29 жовтня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.
1.3. Ухвалою від 19 листопада 2019 року було постановлено забезпечити захист прав обвинуваченого ОСОБА_7 , доручивши Київському міському центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити йому захисника з числа адвокатів центру та забезпечити прибуття захисника в судове засідання на 16 грудня 2019 року.
1.4. Ухвалою від 23 січня 2020 року було відмовлено в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
1.5. Ухвалою від 10 лютого 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про визнання особи такою, що не набула статусу підозрюваного, та закриття провадження у справі.
1.6. Ухвалою від 13 березня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід суддям колегії Вищого антикорупційного суду.
1.7. Ухвалою від 13 березня 2020 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено судовий розгляд та частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 про розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні, в окремій його частині, а саме під час розгляду питань, що містять відомості про особисте та сімейне життя обвинуваченого ОСОБА_7 .
1.8. Ухвалою від 04 червня 2020 року, на обвинуваченого ОСОБА_7 було накладено грошове стягнення у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2102 грн. 00 коп., у зв`язку з невиконанням ним обов`язку щодо прибуття за викликом до суду, який передбачений п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК.
1.9. Ухвалою від 03 серпня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про скасування накладення на нього грошового стягнення.
1.10. Ухвалою від 07 серпня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід прокурору.
1.11. Ухвалою від 07 серпня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів.
1.12. Ухвалою від 07 серпня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відмову від захисника та в прийнятті відмови обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника з центру безоплатної правової допомоги ОСОБА_6 а також відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення захисника з центру безоплатної правової допомоги.
1.13. Ухвалою від 07 серпня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати,
залишено без розгляду заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів, у зв`язку з тим, що судом було встановлено, що повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.
1.14. У судовому засіданні 11 серпня 2010 року обвинувачений ОСОБА_7 подав заяву про відмову від свого захисника.
2. Зміст поданої заяви
2.1. У своїй заяві про відмову від захисника обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що ухвала Вищого антикорупційного суду від 07 серпня 2020 року, якою було відмовлено у задоволенні його заяви про відмову від захисника, винесена із грубим порушенням норм КПК України, оскільки порушує його право на захист та ставить під сумнів принцип здійснення справедливого та неупередженого правосуддя.
Як підставу для відмови від захисника обвинувачуваний ОСОБА_7 зазначив, що його правова позиція не збігається із правовою позицією захисника ОСОБА_6 , додатково послався на небажання захисника ОСОБА_6 надавати йому правову допомогу та вказував, що остання навпаки буде робити все, для погіршення його становища, у зв`язку з поданням ним заяви про відмову від її послуг.
3. Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 проти заяви про відмову від захисника не заперечував, оскільки обвинувачений має право відмовитись від захисника. Вказав, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , не належить до категорії особливо тяжких злочинів та не передбачає обов`язкової участі захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 зазначила, що вона має достатній досвід і здатна виконувати обов`язки в частині захисту інтересів клієнта, якого вона не обирала, бо була призначена захисником у вказане кримінальне провадження згідно ухвали Вищого антикорупційного суду. Разом із тим вказала, що витратила досить багато часу та сил на цю справу.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою заяву про відмову від захисника підтримав. Стверджував, що адвокат ОСОБА_6 не може ефективно здійснювати захист його інтересів від кримінального обвинувачення, однак конкретних прикладів неефективного захисту не навів. Крім того, обвинувачений стверджував, що відмовляється від захисника ОСОБА_6 для того, щоб йому був призначений інший захисник із центру надання безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки адвокат ОСОБА_6 , на його думку, є удаваним захисником.
4. Релевантне законодавство та практика ЄСПЛ
Згідно зі ст. 318 КПК судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК обвинувачений має право на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі, у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, коли обвинувачений бажає мати захисника, але за відсутності коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.
У відповідності до положень ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011, обвинувачений має право на безоплатну вторинну правову допомогу.
Згідно зі статтею 6 § 3 (c) «Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 01 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року (далі ЄКПЛ), обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), незалежно від важливості заснованих на довірі стосунків між адвокатом і його клієнтом, право мати захист з боку захисника, вибраного «на власний розсуд», неодмінно є об`єктом певних обмежень, якщо йдеться про безоплатну юридичну допомогу (Croissant проти Німеччини, § 29; Lagerblom проти Швеції, § 54). Водночас, статтю 6 § 3 (c) не можна тлумачити як таку, що гарантує право на заміщення призначеного державою адвоката (Lagerblom проти Швеції, § 55).
Водночас, згідно із практикою ЄСПЛ, на національні судові органи покладається контроль за тим, щоб захист не був формальним, безоплатна правова допомога, право на яку гарантує стаття 6 § 3 (c) ЄКПЛ, має бути «конкретною і дієвою». Тобто, саме призначення безоплатного захисника ще не означає ефективність такої допомоги, оскільки адвокат ex officio може померти, тяжко захворіти, зіткнутись із тривалими перешкодами або ухилятись від виконання своїх обов`язків (Artico проти Італії, § 33).
5. Оцінка та мотиви суду
Вивчивши заяву ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Питання відмови від захисника та призначення іншого захисника за рахунок держави вже було вирішено ухвалою Вищого антикорупційного суду від 07.08.2020 (п. 1.12 цієї ухвали), а тому суд розглядає відповідне питання, в тому числі, з точки зору застосування принципу «res judicata», як таке, що вже було вирішено судом.
Як було зазначено судом у п. 1.3. цієї ухвали, обвинуваченому ОСОБА_7 вже було забезпечено його законодавчо закріплене право мати захисника за рахунок держави.
Оскільки обвинувачений повідомив, що відмовляється від захисника для того, щоб йому був призначений інший захисник із центру надання безоплатної правової допомоги, суд розглядає заяву про відмову від захисника як заяву про заміну захисника.
Однак, законодавство не передбачає право обвинуваченого на вільний вибір захисника, який надається йому за рахунок держави.
У судовому засіданні колегією суддів не було встановлено фактів неналежного здійснення захисником ОСОБА_6 захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , крім того, суд відкидає твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що його захисник ОСОБА_6 не може ефективно здійснювати захист його інтересів від кримінального обвинувачення та те, що вона є удаваним захисником, оскільки адвокат ОСОБА_6 з моменту її залучення до кримінального провадження, була присутня у всіх судових засідання по справі, здійснювала ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, подавала свої клопотання, активно вступала в процесуальні дискусії, відстоюючи інтереси обвинуваченого ОСОБА_7 .
Отже, судом не встановлено фактів, які б свідчили про неналежне виконання захисником ОСОБА_6 її обов`язків.
А тому відмова обвинуваченого ОСОБА_7 від наданого йому за рахунок держави захисника свідчить про затягування обвинуваченим розгляду справи, оскільки захисник ОСОБА_6 бере участь у згаданому кримінальному провадженні вже 8 місяців і є ознайомленою з матеріалами кримінального провадження.
Злочин, який інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_7 , відноситься до категорії тяжких злочинів та у цій справі участь захисника не є обов`язковою, однак, відповідно до ухвали Вищого антикорупційного суду від 19 листопада 2019 року, інтереси правосуддя у цій справі вимагають участі захисника.
Таким чином, у прийнятті відмови обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника належить відмовити.
Керуючись статтями 47, 48, 49, 52, 54, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відмову від захисника та в прийнятті відмови обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника центру безоплатної правової допомоги ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2