Справа № 369/3768/18
Провадження № 1-кп/369/152/20
В И Р О К
іменем України
02.07.20 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законних представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, який працює робітником з благоустрою в Святопетрівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, раніше не судимого на підставі ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України, -

встановив:

На початку жовтня 2017 року ОСОБА_10 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поруч з житловим будинком АДРЕСА_2 , застосовуючи до потерпілого ОСОБА_11 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, шляхом нанесення удару в груди, відкрито заволодів належним ОСОБА_11 розкладним ножем марки «FOX BF-69 Tactical Knife» вартістю 558,20 грн., з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку в розмірі 558,20 грн.

Крім цього, на початку листопада 2017 року ОСОБА_10 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи між вулицями Господарською та Тепличною в с. Святопетрівське Києво-Святошинського району Київської області, застосовуючи до потерпілого ОСОБА_11 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, шляхом нанесення удару в груди, відкрито заволодів належним ОСОБА_11 срібним ланцюжком 925 проби вагою 10 грам вартістю 873,40 грн., з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку в розмірі 873,40 грн.

Крім цього, 23.02.2018 року близько 16 години, ОСОБА_10 , маючи прямий умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_11 та почав вимагати гроші в сумі 100 грн., погрожуючи при цьому побити, якщо ОСОБА_11 протягом години не виконає його вимогу.

Після чого ОСОБА_11 , який у цей час перебував у себе дома за адресою: АДРЕСА_3 , та сприйняв такі погрози як реальні, позичив у своєї матері ОСОБА_12 100 грн., після чого зустрівся з ОСОБА_10 неподалік будинку по АДРЕСА_4 , де ОСОБА_10 пред`явив вимогу передати йому ще 150 грн., знову погрожуючи побиттям. Сприймаючи таку погрозу як реальну, ОСОБА_11 пішов на роботу до свого рідного брата ОСОБА_13 , позичив у нього 130 грн., та з грошима в загальній сумі 230 грн. повернувся до ОСОБА_10 , після чого вони разом зайшли до будинку по АДРЕСА_4 , піднялись на дев`ятий поверх, де ОСОБА_10 наніс два удари руками по обличчю ОСОБА_13 і забрав у нього 230 грн., з місця вчинення кримінального правопорушення зник, грошима розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку в розмірі 230 грн.

Крім того, на початку грудня 2017 року ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу Святопетрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Києво-Святошинської РДА Київської області, яка розташована за адресою: вул. Центральна, 138а, с. Святопетрівське, Києво-Святошинський район, Київська область, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та застосовуючи до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, правою рукою штовхнув ОСОБА_4 в ліве плече та шляхом ривка повторно відкрито заволодів відеокамерою марки «Qilive» вартістю 993,33 грн., яку потерпілий ОСОБА_4 тримав у руках та яку йому дав у тимчасове користування власник ОСОБА_5 , та мобільним телефоном марки «FLY DS 125» вартістю 124,50 грн., який знаходився в лівій нагрудній кишені куртки потерпілого ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 242,50 грн. та потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку в розмірі 993,33 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_14 він знає, з ним перебуває у нормальних відносинах, в Устимовича 22 чи 23.02.2018 року позичав 100 грн. на тиждень, проте не встиг повернути, оскільки 28.02.2018 року його затримали, ні ножа, ні срібного ланцюжка в ОСОБА_14 не забирав. Гроші ОСОБА_14 повернули батьки ОСОБА_15 . Також вказав, що при затриманні його побили, не повідомили причину затримання, два дні тримали в ІТТ, після чого відвезли на СІЗО. Кудру та ОСОБА_16 не знає, у них нічого не забирав. Показання на слідчих експериментах давав за вказівкою працівників поліції, захисника на слідчих експериментах не було, захисник за призначення приїхав до нього один раз в СІЗО та привіз пачку паперів, яку він підписав, матеріали справи йому не відкривали, з ними він ознайомився лише в суді. В останньому слові щиро розкаявся, що вів неправильний спосіб життя та просив не позбавляти його волі, оскільки за рік перебування в СІЗО він переосмислив життєві цінності, закону більше не порушить.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час допиту в суді пояснили, що вони бояться ОСОБА_17 , який старший за віком та забрав у ОСОБА_18 мобільний телефон та відеокамеру.

Судове провадження відбувалось у відсутність потерпілого ОСОБА_11 , оскільки з 10.05.2018 року він відбув для проходження строкової військової служби.

Свідок ОСОБА_19 вказав, що дійсно в його присутності ОСОБА_20 забрав у ОСОБА_18 мобільний телефон та відеокамеру.

При дослідженні письмових документів кримінального провадження з`ясовано, що відомості до ЄРДР були внесені 01.03.2018 року за заявою ОСОБА_11 про те, що 23.02.2018 року близько 17 години ОСОБА_20 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , викрав у ОСОБА_11 250 грн. та вимагав бензопилу, чим заподіяв матеріального збитку, при цьому висловив погрози фізичного характеру (том 1 а.с. 49, 51-52).

При цьому, 28.02.2018 року о 10.50 зафіксоване повідомлення по ліній «102» від ОСОБА_12 про те, що 23.02.2018 року ОСОБА_20 зірвав срібний ланцюжок з сина заявниці ОСОБА_21 , при цьому погрожував ножем та побив його, швидка не потрібна, потрібен наряд поліції (том 1 а.с. 50).

01.03.2018 року під час впізнання за фотознімками ОСОБА_11 на фото під № 1, на якому зображене обличчя ОСОБА_10 , впізнав останнього як особу, з якого у нього неприязні відносини (том 1 а.с. 53-55).

При проведенні слідчого експерименту 22.03.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_10 , останній підтвердив, що вимагав у ОСОБА_14 гроші, у будинку двічі дав ляпас ОСОБА_14 та забрав 230 грн. (том 1 а.с. 78-82).

22.03.2018 року до ЄРДР були відомості за заявою ОСОБА_11 про те, що у жовтні 2017 року, знаходячись в с. Святопетрівське по вул. Центральній, 76, ОСОБА_22 відкрито заволодів розкладним ножем (том 1 а.с. 83-85). Вартість ножа визначена висновком судово-товарознавчої експертизи № 1479 та складає 558,20 грн. (том 1 а.с. 117-121).

22.03.2018 року під час впізнання за фотознімками ОСОБА_11 на фото під № 2, на якому зображене обличчя ОСОБА_10 , впізнав останнього як особу, з якого у нього неприязні відносини та останній завдає йому тілесних ушкоджень (том 1 а.с. 87-89).

При проведенні слідчого експерименту 22.03.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_10 , останній підтвердив, що забрав в ОСОБА_14 розкладний ніж, який потім продав за 150 грн. (том 1 а.с. 94-98).

22.03.2018 року до ЄРДР були відомості за заявою ОСОБА_11 про те, що у листопаді 2017 року ОСОБА_22 відкрито заволодів його срібним ланцюжком, вдаривши в груди (том 1 а.с. 99-101). Вартість срібного ланцюжка визначена висновком судово-товарознавчої експертизи № 1479 та складає 873,40 грн. (том 1 а.с. 117-121).

22.03.2018 року під час впізнання за фотознімками ОСОБА_11 на фото під № 1, на якому зображене обличчя ОСОБА_10 , впізнав останнього як особу, з якою у нього тривалий час неприязні відносини та останній відібрав у нього срібний ланцюжок і завдав тілесні ушкодження (том 1 а.с. 102-105).

При проведенні слідчого експерименту 22.03.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_10 , останній підтвердив, що останній вимагав в ОСОБА_14 гроші, але оскільки в останнього грошей не було, він забрав у нього срібний ланцюжок, який ОСОБА_14 зняв та тримав у руці (том 1 а.с. 110-114).

22.03.2018 року до ЄРДР були відомості за заявою ОСОБА_6 про те, що у грудні 2017 року ОСОБА_22 неподалік Святопетрівської ЗОШ відкрито заволодів мобільним телефоном та відеокамерою її сина ОСОБА_23 (том 1 а.с. 135-136). Вартість мобільного телефону марки «FLY DS 125» та відеокамери марки «Qilive» визначена висновком судово-товарознавчої експертизи № 2218 та складає відповідно 242,50 грн. та 993,33 грн. (том 1 а.с. 160-164).

22.03.2018 року під час впізнання за фотознімками ОСОБА_4 на фото під № 2, на якому зображене обличчя ОСОБА_10 , впізнав останнього як особу, яка погрожувала йому, виражалась нецензурною лайкою та відкрито заволоділа мобільним телефоном і відеокамерою (том 1 а.с. 137-140).

При проведенні слідчого експерименту 22.03.2018 року підозрюваний ОСОБА_10 , від відтворення будь-яких подій відмовився та заявив, що він ніяких дій біля школи не вчиняв (том 1 а.с. 146-149).

20.04.2018 року під час впізнання за фотознімками ОСОБА_19 на фото під № 4, на якому зображене обличчя ОСОБА_10 , впізнав останнього як особу, яка біля школи з погрозами забрала мобільний телефон та відеокамеру у його товариша ОСОБА_18 (том 1 а.с. 1150-153).

При проведенні слідчих експериментів 22.05.2018 року потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_19 показали як Талалай вихватив у Кудри відеокамеру та мобільний телефон (том 1 а.с. 165-178).

За таких обставин, дослідивши та оцінивши надані в розпорядження суду докази, вислухавши доводи сторони обвинувачення та захисту, в тому числі клопотання адвоката про визнання доказів недопустимими у зв`язку з порушенням права на захист ОСОБА_17 , проведенням процесуальних дій до внесення відомостей до ЄРДР, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена в судовому засіданні показаннями потерпілих та свідка, даними, здобутими при впізнанні за фотознімками та при проведенні слідчих експериментів, тому кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та за ч. 2 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує, що кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України відносяться до тяжких злочинів, ухвалою від 25.01.2019 року ОСОБА_10 звільнений від покарання, призначеного вироком від 04.11.2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, у зв`язку з закінченням іспитового строку (том 3 а.с. 27), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 1 а.с. 58), як постійний мешканець с. Святопетрівське характеризується позитивно (том 1 а.с. 59-60), працює робітником з благоустрою в Святопетрівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області (том 3 а.с. 48). Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_10 за вчинені злочини доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі, з остаточним призначенням покарання за принципами ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та вважає, що обвинуваченого ОСОБА_10 слід звільнити від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки ОСОБА_10 дійсно став на шлях виправлення, так як, пробувши під вартою більше року, звільнившись с СІЗО, працевлаштувався, тому процес його подальшого перевиховання може продовжуватися в умовах контролю поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за принципами ст. 71 КК України з врахуванням покарання, призначеного вироком від 04.11.2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, суд не вбачає, оскільки на день завершення розгляду даної кримінальної справи від вказаного покарання обвинувачений ОСОБА_10 звільнений по закінченню іспитового строку.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 189 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1