Справа № 461/5605/16-к
Провадження № 1-кс/461/5017/20
УХВАЛА

04.08.2020 року. м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова
у складі :
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника Львівської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.04.2017 року на нежитлове приміщення загальною площею 308,2 кв. м. за адресою: м. Львів, вул. Ю. Дрогобича, 4, реєстраційний номер 01.
В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що Львівська міська рада є власником вказаних приміщень та являється потерпілою стороною у кримінальному провадженні №0000088 від 25.08.2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.365-5, ч.4 ст.190, ст.356 КК України.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.06.2017 року у справі №914/3366/16 задоволено позов в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради - скасовано державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «АПРІОРІ-КНИГА» на нежитлові приміщення загальною площею 308,2 м. кв., які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Ю.Дрогобича, 4; витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Апріорі-Книга» на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради нежитлові приміщення загальною площею 308,2 м.кв, за адресою м. Львів, вул. Ю.Дрогобича, 4. Заявник зазначає, що рішенням суду встановлено, що законним власником нежитлових приміщень загальною площею 308,2 м. кв. по вул. Ю. Дрогобича, 4 у м. Львові є Львівська міська рада і таке майно підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння.

Станом на момент прийняття ухвали про накладення арешту на майно від 13.04.2017 р. право власності на нежитлові приміщення на вул. Дрогобича, 4 було зареєстроване за ТзОВ «Апріорі-книга», проте на даний момент згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності зареєстроване за Львівською міською радою (на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 27.06.2017 у справі №914/3366/16).

Отже, неправомірно відчужене внаслідок вчинення кримінального правопорушення майно повернуто законному власнику-Львівській міській раді.

У зв`язку з наявністю арешту на майно, Львівська міська рада позбавлена можливості реалізовувати свої правомочності власника і, навіть, виконати рішення суду в частині витребування майна з чужого незаконного володіння. Просить вимоги клопотання задовольнити, скасувати арешт накладений на майно.

Заявник в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.
Прокурор подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутності та у відсутності слідчого, проти задоволення клопотання заперечив, зазначає, що у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про фактичне передання майна власнику згідно рішення суду, та наявні підстави вважати, що спір щодо виділення майна та його використання продовжує існувати.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №00000088 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.4 ст.190, ст.356 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.04.2017 року накладено арешт на нерухоме майна, а саме на нежитлове приміщення загальною площею 308,2 кв. м. за адресою: м. Львів, вул. Ю. Дрогобича, 4, реєстраційний номер 01.
Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів, що дозволить запобігти відчуженню майна, та в подальшому може призвести до відсутності можливості повернення їх потерпілій стороні.
Доказів того, що Львівська міська рада являється потерпілою стороною у даному кримінальному провадженні заявником не подано. В ході розгляду справи представником заявника не подано доказів неможливості надати документи щодо процесуального статусу Львівської міської ради у даному кримінальному провадженні.
Окрім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відсутні відомості про фактичне передання майна власнику згідно рішення суду,наявні підстави вважати, що спір щодо виділення майна існує й надалі.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи наведене, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки заявником не долучено до клопотання про скасування арешту майна доказів того, що вказаний об`єкт нерухомого майна є власністю Львівської міської ради, що Львівська міська рада являється потерпілою стороною у кримінальному провадженні. Заявником не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Львівської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити за безпідставністю вимог.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .