Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/287/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника тимчасово вилученого майна власника майна підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2020, якою задоволено клопотання слідчого клопотання слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000339 від 15.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2020задоволено клопотання слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000339 від 15.01.2020 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , яка є фактичним його володільцем та користувачем та де фактично проживає підозрювана ОСОБА_7 , а саме: на грошові кошти в сумі 25 тисяч 800 грн., серія та номер, яких зазначені по тексту судового рішення; два чеки з терміналів АТ «Ощадбанк» на суму 7800 грн. з номером АВТ 870938/50 і на суму 4000 грн. з номером АВТ 871094/46; стартовий пакет оператора стільникового зв`язку «Водафон» з тримачем під сім карту з абонентським номером НОМЕР_1 та сертифікат з номером С02Z908QLYWL на пристрій MakBook Air від 27.12.2019; мобільний телефон «Iphone» модель ML6G2CH/A IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 ; ноутбук «ASUS» з номером 66317A- RTL8821CE модель RTL8821CE з зарядним пристроєм; мобільний телефон Iphone ( IMEI: НОМЕР_4 ) з сім карткою НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Iphone» модель ML6G2CH/A IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 ; роутер Tp Link, модель: TLWR741N, S/N: 040, Роутер Tp Link, модель: TLWR740N, S/N: 214A, власником та фактичним володільцем яких є ОСОБА_7 , із забороною відчуження, користування та розпорядження ними до прийняття рішення по кримінальному провадженню № 0000339 від 15.01.2020.

А також накладено арешт на банківські картки та чеки з банківських терміналів, а саме: АТ «Приватбанк» у кількості 3 шт. з номерами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , а також картку АТ «Ощадбанк» з номером НОМЕР_9 ; ноутбук «MakBook Air» з номером С02Z908QLYWL модель A1932 з зарядним пристроєм, власником яких є ОСОБА_11 , а фактичним володільцем являється ОСОБА_7 , із забороною відчуження, користування та розпорядження ними до прийняття рішення по кримінальному провадженню № 0000339 від 15.01.2020.

В обґрунтування постановленого рішення слідчий суддя в ухвалі послався на доведеність матеріалами клопотання сукупності підстав та розумних підозр вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно, його можуть пошкодити, знищити, використати, перетворити або відчужити.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника тимчасово вилученого майна підозрюваної ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та повернути ОСОБА_7 вилучене у неї під час обшуку майно.

При цьому, захисник вказує на необґрунтованість клопотання слідчого про арешт майна, оскільки матеріали кримінального провадження та наведені у клопотанні слідчого мотиви для накладення арешту на майно, не містить обґрунтування щодо необхідності арешту, а тому органом досудового слідства недоведено й існування ризиків, визначених у абзаці другому ч.10 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце.
Захисник вважає, що слідчий у своєму клопотанні не довів, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та на ньому збереглися сліди кримінального правопорушення. При цьому вказує на те, що жодних обєктивних даних, які б переконливо підтверджували, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, що розслідується, в матеріалах провадження немає.
Отже, підстави за яких слідчий у клопотанні просить накласти арешт на майно, не можуть бути визнані в даному випадку законними, а тому захисник вважає, що слідчий суддя з огляду на ч. 3 ст. 132 КПК України, повинен був відмовити в задоволенні цього клопотання повністю, а не перебирати на себе повноваження сторони обвинувачення, які стосуються їх обовязку довести необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Зокрема, слідчий суддя не мав права виходити за межі клопотання слідчого в частині визначення додаткових підстав для накладення арешту на майно, а саме визначати майно доказом у кримінальному провадженні, обґрунтовувати наявність достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та накладати на це майно арешт.
Вказує і на те, що згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності обгрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Натомість сторона захисту звертала увагу слідчого судді на те, що матеріали клопотання не містять належного підтвердження того, що в матеріалах кримінального провадження взагалі наявні обґрунтовані розміри цивільних позовів потерпілих.
З огляду на вищезазначене захисник вважає, що у слідчого судді не було підстав для задоволення клопотання слідчого, а тому майно має бути повернуте його власнику.

Заслухавши доповідача, представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника тимчасово вилученого майна підозрюваної ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без зміни, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.
Так, одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які є важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно ч.1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 15.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

19.06.2020 згідно до ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 , про надання дозволу на проведення обшуку по матеріалам кримінального провадження 0000339, з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 190 КК України задоволено, та надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_10 та фактичним володільцем - ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення: банківських карток за номерами: НОМЕР_10 та НОМЕР_11 , комп`ютерної техніки (персональні комп`ютери, ноутбуки, планшети), радіо-електронного пристрою з imei НОМЕР_12 , сім-картки операторів мобільного зв`язку.

25.06.2020 слідчим проведено обшук за вище вказаною адресою вході якого вилучено речі зазначені в прохальній частині клопотання та як вбачається з ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2020 слідчий суддя прийшов до висновку, що є всі розумні підстави вважати про можливість використання вказаного у клопотанні майна, як доказу у даному кримінальному провадженні, а тому виявлене та вилучене майно має істотне значення для даного кримінального провадження, а відомості, які вони містять можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати, з метою забезпечення швидкого, повного розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею вищевказаного рішення, колегія суддів в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги скаржника є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Кримінальний процесуальний закон вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим або третіми особами таким майном. Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Надані слідчому судді матеріали свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що грошові кошти, мобільні телефони комп`ютерна техніка та інше майно, виявлені безпосередньо за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , є важливим доказом у даному кримінальному провадженні, у звязку з тим, що воно має істотне значення для даного кримінального провадження.
З огляду на вищенаведене та враховуючи, що судом першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження колегія суддів вважає, що слідчий суддя у даному випадку дійшов правильного висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неналежності грошових коштів та майна підозрюваній не спростовують вищезазначеного, а тому є необґрунтованими тане можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді. Всі інші підстави наведені в апеляційній скарзі захисника підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника тимчасово вилученого майна підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника тимчасово вилученого майна підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2020, якою задоволено клопотання слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесенні до ЄРДР за № 0000339 від 15.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , яка є фактичним володільцем та користувачем та де фактично проживає підозрювана ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2