ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2084/20

19 листопада 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12 липня 2020 року, близько 23:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля річки "Горинь" поблизу села Золотолин Костопільського району Рівненської області, діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_5 , один удар правою ногою в область лівої сторони тулуба, в результаті чого потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця передньої поверхні грудної клітки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення, щиро розкаявся та попросив вибачення за скоєне.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, підтвердив обставини нанесення йому тілесних ушкоджень. Цивільний позов в кримінальному провадженні не подав, однак вважає, що обвинувачений повинен понести покарання за вчинене.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 12.07.2020 року спричинив потерпілому ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину, тому призначити міру покарання необхідно ближче до нижньої межі санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин - у виді штрафу.

Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-375, ч.3 ст.349 КПК України, ст.ст.50,65,66,67, ч.1 ст.125 КК України суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 510(п`ятсот десять )грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1