Справа №132/2676/18
Провадження №1-кп/127/816/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі колегії: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників обвинувачених

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Вінниці кримінальне провадження № 000049 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області Калинівського району с. Черепашинці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Івано-Франківської області Городенківського району с. Глушків, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки Вінницької області Калинівського району с. Черепашинці, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 п. 6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою у зв`язку із спливом двохмісячного строку, зазначивши, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, запобіжний захід відносно останнього обраний правильно, підстав для його зміни, скасування немає, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків та вчиняти нові злочини, а отже підстав для зміни запобіжного заходу не має, а обраний запобіжний захід є обґрунтованим.
Також прокурор заявив клопотання про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нові злочини. Разом з тим, оскільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 523 від 07.10.2020, ОСОБА_7 на даний час не може усвідомлювати свої дії та не може керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу, останньому необхідно змінити умови попереднього ув`язнення.
Обвинувачений ОСОБА_6 щодопродовження строку тримання під вартою заперечив зазначив, що намірів ухилятися від суду та перешкоджати встановленню істини не має.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 щодопродовження строку тримання під вартою заперечив зазначив, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою належним чином не оформлено, є необґрунтованим та безпідставним. Ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором недоведені.
Обвинувачений ОСОБА_7 щодозміни запобіжного заходу заперечив, просив звільнити його.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 щодозміни міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, поклався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_10 щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу, поклався на розсуд суду.

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч. 2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадженняне є преюдиційними. Під час судового провадження суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки суд оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які останньому інкримінуються та імовірну можливість продовження обвинуваченим ОСОБА_6 протиправної поведінки в подальшому. Також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватими у кримінальних правопорушеннях в яких він обвинувачується, може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Ні обвинувачений, ні його захисник не навели суду підстав для зміни або скасування запобіжного заходу.

Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обовязків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого перебування під вартою, до суду не надходило.

При вирішенні питання щодо доцільності зміни ОСОБА_7 міри запобіжного заходу, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2018, ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Термін дії якого було неодноразово продовженого ухвалами суду.

В судовому засіданні встановлено те, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини по справі під час судового провадження.

Крім того, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , знаходячись на волі зможе ухилитися від явки до суду і не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) та вчинити повторні кримінальні правопорушення.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оцінивши суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які ОСОБА_7 інкримінуються та імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки в подальшому, суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Разом з тим, на адресу Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали стаціонарної судово-психіатричної експертизи, згідно висновку № 523 від 07.10.2020 ОСОБА_7 на даний час виявляє органічний розлад особистості внаслідок перенесеної ЧМТ з вираженими змінами, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого ОСОБА_7 , що підтверджується висновком судово-психіатричної експерта № 523 від 07.10.2020, суд вважає за необхідне змінити ОСОБА_7 обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_7 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Тому суд вважає за необхідне на час судового провадження, у відношенні ОСОБА_7 змінити запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2 (23222 с-ще Березина, Медмістечко, Вінницький район, Вінницька область).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 370-372, 508 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Змінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів.

Помістити ОСОБА_7 в психіатричний заклад в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, шляхом етапування обвинуваченого ОСОБА_7 до подальшого місця утримання, а саме до Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2, під вартою.

Строк дії ухвали суду 60 днів до 06.02.2021 включно.

Копію ухвали направити начальнику державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» та Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2, для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.
Суддя-доповідач:

Судді: