Справа №621/1942/20
Пр. №1-кс/621/625/20
Ухвала
Іменем України

22 липня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

Слідчий ОСОБА_4 , у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 від 17.07.2020, за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, звернулась до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме:

- цуценя хлопчика чорно-рижого окрасу.
Вказане у клопотанні майно слідчий просить віддати на зберігання потерпілому.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 16.07.2020 до ч/ч Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт о/у СКП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про те, що ним, в ході розгляду матеріалу ЖЄО № 6268 від 12.07.2020 за фактом викрадення цуценя із приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
Відомості за даним фактом було внесено до ЄРДР за № 0000649 за ч. 3 ст. 185 КК України.
20.07.2020 в ході проведення огляду місця події, який проводився на відкритій ділянці місцевості, поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції цуценя хлопчика чорно-рижого окрасу.
В ході допиту ОСОБА_6 в якості свідка, останній пояснив, що 11.07.2020 дане цуценя принесла додому його донька - ОСОБА_7 .
Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучене майно, вилучене в ході огляду місця події від 20.07.2020 може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, бути використане як доказ у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів,слідчий просить задовольнити клопотання.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання та просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, передавши його на відповідальне зберігання потерпілому до вирішення питання по суті.

Слідчий ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явилась. Неявка слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна ОСОБА_8 на розгляд клопотання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду клопотання до суду не подавав.

Клопотань про застосування технічних засобів фіксування судового процесу від прокурора не надходило, тому судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0000649 від 17.07.2020 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України; рапорту Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 12.07.2020; протоколу допиту потерпілого від 18.07.2020; протоколу огляду місця події від 20.07.2020; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.07.2020.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 180 Цивільного кодексу України, тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вище викладене, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя вважає, що вилучене цуценя та кошеня відповідає вимогам статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, є речовим доказом, виходячи з чого клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що майно на яке необхідно накласти арешт належить передати його власнику ОСОБА_8 .

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 20.07.2020 майно, а саме:

- цуценя хлопчика чорно-рижого окрасу.
Зазначене в ухвалі майно передати під зберігальну розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , 1977 р.н., заборонивши останньому та іншим особам до вирішення питання по суті вчиняти будь-які дії, спрямовані на приховування, відчуження та розпорядження, арештованого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1