Справа №:755/8866/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2020 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про застосування до малолітнього примусових заходів виховного характеру, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, учня 8-го класу ВШ №18 міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

особи, відносно якої вирішується питання про
застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
24.06.2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського районного суду м.Києва з клопотанням про застосуванням відносно малолітнього ОСОБА_4 , який, не досягши віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Згідно даного клопотання, 10.06.2020, приблизно о 17-45 годині, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на спортивному майданчику СЗШ №191, що за адресою: м.Київ, вул.Миколайчука, 9-А, де випадково зустрів малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування, ОСОБА_4 помітив у ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Black View BV5500», що належить його матері ОСОБА_9 на праві власності, та був у його користуванні.

В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, таким чином реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_8 надати йому мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка матері, на що ОСОБА_8 , будучи впевненим у добропорядності ОСОБА_4 , передав останньому мобільний телефон «Black View BV5500» вартістю 4000 гривень, імей №1 НОМЕР_1 , імей № НОМЕР_2 , зі стартовим пакетом «МТС», вартістю 25 гривень, на рахунку якого знаходились грошові кошти в сумі 08 гривень 15 копійок.

В подальшому ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_8 зробив вигляд, що здійснює дзвінок, після чого, почав відходити від ОСОБА_8 , спираючись на небажання стороннім особам слухати розмову. Таким чином, скориставшись тим, що ОСОБА_8 залишився на спортивному майданчику та за ним не спостерігає, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, заволодівши шляхом обману мобільним телефоном, що належить ОСОБА_9 , та розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 4000 гривні.

Таким чином, в діях малолітнього ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), однак малолітній ОСОБА_4 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Причетність до вчинення даного кримінального правопорушення малолітнього ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, а саме: протоколом допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , речовими доказами, вилученими у ОСОБА_4 під час огляду місця події від 10.06.2020 року за адресою: м.Київ, вул.Миколайчука, 12, а саме грошовими коштами в розмірі 300 гривень та мобільним телефоном марки «Black View BV5500», показами неповнолітнього ОСОБА_16 , показами малолітнього ОСОБА_4 , відомостями, що містяться в протоколах огляду місця події від 10.06.2020 та протоколах огляду речей від 19.06.2020, визнаних речовими доказами та ін.

Враховуючи, що ОСОБА_4 на даний час навчається, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем навчання характеризується задовільно, його вихованням займається мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за місцем проживання характеризується позитивно, до малолітнього ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, у вигляді передачі малолітнього під нагляд батьків, а саме матері ОСОБА_7

ОСОБА_7 та малолітній ОСОБА_4 проти застосування заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд ОСОБА_7 не заперечують.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила застосувати до малолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд батьків до його повноліття.
Малолітній ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Законний представник малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_7 не заперечувала проти застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі сина під її нагляд.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про можливість його задоволення, виходячи з наступного.
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння йому виповнилося 13 років, тому, відповідно до 22 КК України, він не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.

У відповідності до ч.1. ч.2 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України, кримінальне провадження щодо неповнолітньої особи, в тому числі, якщо кримінальне провадження здійснюється щодо декількох осіб, хоча б одна з яких є неповнолітньою, здійснюється слідчим, дізнавачем, які спеціально уповноважені керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх. Під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо малолітніх (неповнолітніх), перш за все, має бути забезпечення інтересів самого малолітнього (неповнолітнього).

Вирішуючи питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 суд враховує особу малолітнього, який виховується матір`ю, навчається у 8 класі вечірньої школи №18 м.Києва, де посередньо характеризується, стан здоров`я малолітнього задовільний, даних про його розумове чи інше психологічне захворювання, чи затримку психічного розвитку не встановлено, на обліку в секторі ювенальної поліції та в службі у справах дітей, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 14 років, тобто віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Відповідно до вимог ч.1 ст.501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Оцінивши зібрані в даному кримінальному правопорушенні докази, виходячи з вимог закону, беручи до уваги, що суспільно небезпечне діяння мало місце, воно вчинено малолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, дані про особу малолітнього, суд вважає, за доцільне застосувати відносно малолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, майнова шкода відшкодована.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 292, 392, 395, 497-501, КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру задовольнити.
Застосувати відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд маетрі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до його повноліття.
Речові докази:

- спец пакет №ЕХР0177927, всередині якого грошові кошти в розмірі 300 гривень (купюрами 200 грн. 1 шт, серія СЕ4461235, 100 грн. 1шт, серія ІЙ9461101), які були вилучені у ОСОБА_4 та знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м.Києві знаходиться повернути законному представнику ОСОБА_4 ОСОБА_7 ;

- білий конверт, всередині якого компакт-диск DVD-R 4.7 GB 120 min, білого кольору, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження №0003835, - залишити в матеріалах кримінального провадження №0003835.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Києва.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити законному представнику, захиснику та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1