Провадження № 11-кп/824/1334/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000714 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Прокурором під час підготовчого судового розгляду заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в зв`язку з тим, щоіснують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обвинувачений ОСОБА_8 не має місця реєстрації, не працює, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2020 року клопотання прокурора задоволено, обрано обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 січня 2021 року включно.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить скасувати ухвалу, якою призначено обвинувальний акт до судового розгляду, матеріали кримінального провадження повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314, 316 КПК України, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 23-00 до 06-00 год., поклавши процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 та свідками у кримінальному провадженні № 0000714 від 19.08.2015; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом в порушення вимог ст. 314 КПК України не прийнято рішення про повернення обвинувального акту, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підготовче судове засідання проведено без участі потерпілої, судом не роз`яснено обвинуваченому право на розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів. Також захисником вказано, що судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку із закінченням дії ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 16.09.2020 року, яка винесена поза межами строків досудового розслідування. Вважає, що судом при ухваленні рішення про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави порушено конституційні права та основоположні свободи ОСОБА_8 . Захисник підкреслює, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідає вимогам чинного законодавства, не містить викладення фактичних обставин події кримінального правопорушення, крім того, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для продовження строку тримання під вартою, не обґрунтовані прокурором. Зазначає, що ОСОБА_8 у місцях позбавлення волі характеризувався позитивно, звільнений умовно-достроково від відбування покарання, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання в м. Києві, має на утриманні малолітню дочку.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши надані копії письмових матеріалів кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В обґрунтування ухвали суд послався нанаявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також вказав на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також на конкретні обставини кримінального провадження та схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як існують обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі.

Як випливає із змісту судового рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а тому доводи захисника про те, що такі дані залишилися поза увагою суду, є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що, з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даній стадії судового розгляду є виправданим.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший більш м`який запобіжний захід, як просить захисник обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано обрав обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даній стадії судового розгляду забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Доводи апеляційної скарги про те, що підготовче судове засідання проведено без участі потерпілої, яка може надати показання на спростування обвинувачення, не можуть вплинути на вирішення питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки на даній стадії судового провадження докази по справі не досліджуються.

Порушення судом вимог ч.4 ст.315 КПК України , що виразилося у нероз`ясенні обвинуваченому права на розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, не є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити суду рішення про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу і може бути усунуто під час судового розгляду.

Обрання судом в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави вимогам ч.4 ст.183 КПК України не суперечить, оскільки останньому висунуто обвинувачення у злочині, вчиненому з погрозою застосування насильства.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне відхилення судом клопотання захисника про звільнення ОСОБА_8 з під варти у зв`язку із закінченням строку дії судового рішення про перебування обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства під час досудового розслідування не свідчать про неправильність судового рішення за клопотанням прокурора про обрання запобіжного заходу на стадії судового провадження.

Недоліки клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , що було надано прокурором на розгляд суду, за умови наявності обвинувального акту, не є визначальними і такими, що можуть вплинути на правильність судового рішення.

Вимоги апеляційної скарги захисника про скасування ухвали в частині призначення справи до судового розгляду не можуть бути предметом розгляду апеляційного суду, оскільки таке судове рішення не підлягає апеляційному оскарженню.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419,422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2020 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: