Кримінальне провадження № 703/4440/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Сміли кримінальне провадження №0001334 від 16 серпня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сміла Черкаської області, українець, громадянин України, із середньо спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, утриманців не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та обставини, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав та незаконно, без мети збуту, зберігав при собі для власного вживання пакетик з кристалоподібною речовиною. 15 серпня 2019 року під час проведення огляду місця події у громадянина ОСОБА_5 , який перебував навпроти буд. № 20 по вул. Чкалова в м. Сміла Черкаської області, працівниками поліції виявлено та вилучено пакет із застібкою з кристалоподібною речовиною, яка згідно висновку експерта № 2/1645 від 27 вересня 2019 року містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса наркотичного засобу метадону (в перерахунок на основу) в наданій речовині становить 0,0807 г.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» метадон, масою 0,0807 г., відноситься до розмірів, придбання та зберігання яких, тягне за собою кримінальну відповідальність.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В ході досудового розслідування 30 жовтня 2019 року між прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості передану прокурором до суду разом з обвинувальним актом згідно якої сторони погодилися на призначення покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В підготовчому судовому засіданні учасники процесу просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать закону, інтересам обвинуваченого та суспільним інтересам. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та, відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Суд враховує, що згідно угоди про визнання винуватості покарання ОСОБА_5 має бути призначено за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, вважає за можливе призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Перед затвердженням угоди суд з`ясував що обвинувачений правильно розуміє права, надані йому Законом, наслідки укладання та затвердження угоди, характер обвинувачення та обов`язок прокурора доводити кожну обставину щодо кримінального проступку, визначений ним вид покарання, а також інші заходи які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд також переконався що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин ніж ті що передбачені в угоді.

Враховуючи вищенаведене суд вважає за можливе угоду затвердити.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертизи в сумі 628 гривень 04 копійки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 472 - 475 КПК України, ч. 1 ст. 309 КК України, -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30 жовтня 2019 року між ОСОБА_5 та прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 (чотири) копійки.

Речові докази:

- кристалічна речовина білого кольору метадон вилучений у ОСОБА_5 , який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області - знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1