Справа № 308/3771/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002635 від 23.08.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Іршава Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого торговим представником ТОВ «Хладопром», з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України,

встановив:

Безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, суд ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. 22 серпня 2019 року близько 21 години 10 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажира знаходилась потерпіла ОСОБА_6 , рухаючись через регульоване перехрестя, із ввімкненим на світлофорі жовтим миготливим сигналом, зі сторони вул. Анкудінова м. Ужгорода, неподалік від житлового будинку №81, через вул. Мукачівська, у напрямку до вул. Станційної м. Ужгорода, діючи необережно, зі злочинною самовпевненістю, не дотримуючись вимог Правил дорожнього руху України, а саме пункту 12.3 відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та вимог пункту 16.11 відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, в нічну пору доби, при штучному освітленні, на сухому дорожньому покритті без опадів, проявивши неуважність, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не переконався в безпеці маневру, не переконавшись, що не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав перевагу у русі автомобілю марки «RENAULT SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головній дорозі, по вул. Мукачівська м. Ужгорода, який був позбавлений технічної можливості зупинити свій автомобіль до місця зіткнення, шляхом застосування своєчасного гальмування, через що відбулось зіткнення автомобілів «RENAULT MEGANE» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля «RENAULT SANDERO» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

2. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗТКГ, перелому четвертого ребра справа, правобічного які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

3. Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з всіма фактичними обставинами справи та пояснив, що 22 серпня 2019 року близько 21 години 10 хвилин, керуючи транспортним засобом, допустив порушення Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «RENAULT SANDERO» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі.

Зазначив, що збитки потерпілій відшкодував, у вчиненому розкаюється, просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі та просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм-торговим представником і це його засіб до існування.

ІІІ. Позиція потерпілого.

4. Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про проведення судового розгляду без її участі. Зазначила, що матеріальні та моральні збитки обвинуваченим їй відшкодовані повністю, претензій до обвинуваченого у неї немає. Міру покарання, яку слід призначити обвинуваченому, залишає на розсуд суду.

ІV. Оцінка суду.

5. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 12.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання розглядуваної дорожнього-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з її наслідками.

7. Його дії слід кваліфікувати за частиною другою статті 286 КК як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

8. Вина ОСОБА_4 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

9. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК, є щире каяття.

9.1. При цьому судом враховується, що щире каяття ОСОБА_4 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевненні, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись, відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди потерпілій.

10. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК судом не встановлено.

11. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_4 , суд виходить із принципів верховенства права, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

11.1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином, проте характеризується необережною формою вини щодо наслідків;

11.2. враховує характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, відшкодуванню шкоди потерпілій;

11.3. особу винного: його молодий вік, наявність постійного місця проживання та позитивної характеристики за таким, постійного місця роботи;

11.4. наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання;

11.5. те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

12. У зв`язку із вказаним, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 з обранням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

13. Проте, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо, в порядку виключення, звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

14. При цьому, суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

15. Так, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також те, що застосування статті 75 КК не забороняється кримінальним законом в даній конкретній ситуації.

Також, обґрунтовуючи можливість застосування статті 75 КК до обвинуваченого суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого (частина друга статті 50 КК).

В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК в правовідносинах, що розглядаються.

16. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_4 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

17. У зв`язку зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, на обвинуваченого необхідно покласти обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

18. Підстав для застосування до ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд не вбачає, оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в тверезому стані, у вчиненому злочині щиро розкаявся, відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, працює торговим представником і його робота пов`язана із керуванням транспортними засобами.

19. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань суд не знаходить.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

20. Відповідно до статті 100 КПК речові докази: знищити.

21. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту транспортних засобів та свідоцтва про реєстрацію до таких вирішити відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.
22. Процесуальні витрати по справі за проведення експертних досліджень покладаються на ОСОБА_4 відповідно до статті 124 КПК.

23. Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_4 визнати винуватим за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину.

3. В силу статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_4 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Речові докази: записи відеокамер із перехрестя вул. Мукачівська та Анкудінова в м. Ужгород, які знаходяться на 1 (одному) матеріальному носію - оптичному диску з написом: «КАКТУС», «ДВД-R», який упаковано в паперовий конверт, залишити при матеріалах кримінального провадження №0002635.

6. Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду на автомобіль марки «RENAULT Megane», типу універсал, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині заборони розпорядження майном, та свідоцтво про реєстрацію до даного ТЗ, що передано під розпису власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

6.1. Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду на автомобіль марки «RENAULT Sandero», типу хетчбек - В, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в частині заборони розпорядження майном, та свідоцтво про реєстрацію до даного ТЗ, що передано під розпису представнику ТОВ «Агенство безпеки СБМ».

7. Стягнути з ОСОБА_4 витрати на користь держави за проведення інженерно-транспортної експертизи №10/341 від 13.09.2019 у сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) 05 коп.; інженерно-транспортної експертизи №10/340 від 11.09.2019 в сумі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп.; інженерно-транспортної експертизи №10/31 від 24.01.2020 в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) 05 коп.; додаткової інженерно-транспортної експертизи №10/169 від 02.04.2020 в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) 05 коп.

8. Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з врахуванням положень статті 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1