Провадження по справі № 1-кс/522/161/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2021року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна- - ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту з майнових прав та квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 63 1. кв.м., що належать громадянину ОСОБА_3 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2015 року.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 посилався на наступне.

В ході досудового розслідування злочинів, передбачених ч.5 ст.191 та ч.3 ст.209 КК України третім відділом першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України у кримінальному провадженні №0000515 накладено арешт на майнові права на квартиру та квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 63 1. кв.м., що належать громадянину ОСОБА_3
В ухвалі від 04.02.2015 року про арешт майна у справі № 761/2817/15-к зазначено, що арешт накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, у зв`язку з тим, що банк «Порто-Франко» в супереч рішення Управління НБУ в Одеській області № 30 від 11.08.2014 року «Про застосування заходу впливу до ПАТ «АБ Порто-Франко», уклав з товариством «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ряд договорів факторингу (№ 1 від 16.08.14 р., № 2 від 22.08.14 р., №№ 3, 4 та 5 від 26.08.14 р.), за умовами яких відступив на користь товариства «Топ Фінанс» право грошової вимоги до позичальників щодо погашення заборгованості та прав на заставлене майно (іпотечне майно). При цьому, досудове слідство встановило ознаки злочину в діях посадових осіб банку і товариства, а саме: у незаконній передачі товариству активів банку у вигляді прав на майно, яке заставлене у забезпечення виконання зобов`язань по кредитними договорами. Одночасно у поданні слідчого зазначено можливість незаконного відчуження товариством безпідставно переданих йому предметів застави.
Крім того, зазначено, що саме злочинними діями службових осіб ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» та ПАТ «АБ «Порто-Франко» завдаються збитки державі в особі Національного банку України на суму 57.500.000,00 грн. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 450.000.000,00 грн.
З вищевказаної ухвали суду вбачається, що підозру було оголошено громадянину ОСОБА_6 , якому 12.08.2014 р, в.о. Голови правління ПАТ «АБ «Порто-Франко» ОСОБА_7 надав довіреність з переліком необхідних повноважень, в тому числі з правом укладення/внесення змін до діючих кредитних договорів та договорів іпотеки.
Як відомо, усі договори факторингу, укладені в серпні 2014 року між банком «Порто-Франко» та товариством «Фінансова компанія «Топ Фінанс» визнані недійсними, предмети застави і, в тому числі, саме квартири, що належать мені на праві приватної власності, товариству « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не передавалися. Таким чином, товариство позбавлене можливості розпорядитися цим майном на шкоду банку чи держави, як зазначає слідчий у своєму клопотання, яке подавалося до суду як клопотання про тимчасовий доступ до документів. Отже підозру було оголошено довіреній особі банку ОСОБА_6 , з яким ОСОБА_3 договорів не укладав (Кредитні договори та договори в забезпечення виконання зобов`язань укладалися заявником з довіреною особою банку ОСОБА_8 ),
Правовою підставою для винесення ухвали від 04.02.2015 року у справі № 761/2817/15-к були ч. ч.1 та 3 ст. 170 КПК України (в редакції від 01.02.2015 року). Тобто, в даному випадку арешт накладено на нерухоме майно ОСОБА_3 як на особу, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Як випливає з ухвали від 04.02.2015 року ознаки злочинів, передбачені ч.5 ст.191 та ч.3 ст. 209 КК України вбачаються в діях посадових осіб ПАТ «АБ «Порто- Франко» та ТОВ «Топ Фінанс». В свою чергу, я не був стороною чи учасником правовідносин, які склалися між ПАТ «АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Топ Фінанс», додаткових трьохсторонніх угод з ними не укладав. Тим більше, в ухвалі від 04.02.2015 року не зазначено на підставі якого закону ОСОБА_3 має нести цивільну відповідальність за шкоду, яка завдана державі ПАТ «АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Топ Фінанс» своїм майном, яке належить мені на праві приватної власності. Я добросовісно вносив щомісячні платежі по кредиту, заборгованості не мав та будь-яких стягнень з боку банку на мене не покладалося.
Слід звернути увагу на помилкове застосування судом ч.3ст. 170 КПК України (в редакції від 01.02.2015 року) як підставу накладення арешту на моє майно, а саме: мета арешту - забезпечення можливої конфіскації або цивільного позову. Арештоване майно є приватною власністю ОСОБА_3 , тим більше одним із видів забезпечення виконання його зобов`язань перед ПАТ «АБ «Порто-Франко» є арешт майнових прав на квартиру, а не сама квартира. Крім того, застава (іпотека) обмежує лише одну правомочність власника майна - право розпоряджатися нею (можливість власника речі визначати її фактичну і юридичну долю), а право володіння та користування залишається у віданні власника.
Відповідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Крім того ОСОБА_3 ніякого кримінального правопорушення не вчиняв, підозри у вчиненні будь- якого кримінального правопорушення не отримував. Відносно можливої конфіскації майна, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, то не являючись підозрюваним чи обвинуваченим по кримінальному провадженню № 0000515 майно Погуліча не підлягає конфіскації взагалі і не може бути предметом відшкодування державі шкоди завданої посадовими особами ПАТ «АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Топ Фінанс».
Також, слід зазначити, що судом не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_3 завданням кримінального провадження № 0000515, яке покликано відшкодувати шкоду завдану посадовими особами ПАТ «АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс», а не мною (за рахунок майна, належного мені на праві приватної власності).
На підставі викладеного ОСОБА_3 просив скасувати накладений арешт.

В судовому засіданні представник власника майна - ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Слідчий в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється тривалий час та будь-якій особі не повідомлено про підозру.

Розглянувши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

З клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2015 року, накладено арешт на майнові права та квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 63 1. кв.м., що належать громадянину ОСОБА_3 , з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливого цивільного позову чи можливої конфіскації майна, а також з метою застосування до юридичних осіб заходів кримінально- правового характеру, у зв`язку з тим, що банк «Порто-Франко» в супереч рішення Управління НБУ в Одеській області № 30 від 11.08.2014 року «Про застосування заходу впливу до ПАТ «АБ Порто-Франко», уклав з товариством «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ряд договорів факторингу (№ 1 від 16.08.14 р., № 2 від 22.08.14 р., №№ 3, 4 та 5 від 26.08.14 р.), за умовами яких відступив на користь товариства «Топ Фінанс» право грошової вимоги до позичальників щодо погашення заборгованості та прав на заставлене майно (іпотечне майно). При цьому, досудове слідство встановило ознаки злочину в діях посадових осіб банку і товариства, а саме: у незаконній передачі товариству активів банку у вигляді прав на майно, яке заставлене у забезпечення виконання зобов`язань по кредитними договорами
Водночас, судом встановлено, що власник вкзаної квартири- ОСОБА_3 не був стороною чи учасником правовідносин, які склалися між ПАТ «АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Топ Фінанс», додаткових трьохсторонніх угод з ними не укладав та не мав нести цивільну відповідальність за шкоду, яка завдана державі ПАТ «АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Топ Фінанс» своїм майном, не є стороною вказаного кримінального провадження. Вказана квартира не визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів співласника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України (в редакції від 01.02.2015 року), підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про задоволення вказаного клопотання з наведених підстав.

Керуючись ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт з квартири , загальною площею 47.0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_9 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що є забезпеченням за Кредитним договором № 2107/1-07 від 28.08.2007 року укладеним між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва банку - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та ОСОБА_3 ;
-з майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 63.1. кв.м., що належать громадянину ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що є забезпеченням за Кредитним договором № 2107/1-07 від 28.08.2007 року укладеним між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва банку - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та ОСОБА_3 ;
- з квартири загальною площею 47.0 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що є забезпеченням за Кредитним договором № 2106/1-07 від 28.08.2007 року укладеним між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва банку - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та ОСОБА_3 ;
-з майнових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 63.1 кв.м., що належать громадянину ОСОБА_9 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що є забезпеченням за Кредитним договором № 2106/1-07 від 28.08.2007 року укладеним між Акціонерним комерційним банком «Порто-Франко» (теперішня назва банку - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: