ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/263/21 Справа № 189/1120/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Покровського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000354 відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 382 КК України було повернуто прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції виходив із того, що в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить чіткого формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , а саме - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, в чому саме полягають винні дії особи, яким чином (в який спосіб) ОСОБА_7 не виконане рішення суду, що в свою чергу не дає змоги суду встановити в чому саме звинувачується ОСОБА_7 і позбавляє суд можливості встановити подію та склад кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України і порушує забезпечення справедливого судового розгляду.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року та постановити нову ухвалу, якою повернути кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 382 КК України до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, в частині формулювання обвинувачення, в якому викладені всі обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, а саме, подія кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, правова кваліфікація дій обвинуваченого, а тому підстави для повернення обвинувального акту як такого, що не відповідає вимогам КПК України в суду першої інстанції не було.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, просив залишити скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно ч. 1 ст. 348 КПК України, після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення, встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.
Як вбачається з обвинувального акту, він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими та посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Проте в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить чітке формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , а саме - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, в чому саме полягають винні дії особи, яким чином (в який спосіб) ОСОБА_7 не виконане рішення суду.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення) позбавляє суд першої інстанції можливості забезпечити обвинуваченому можливість захисту своїх інтересів, тобто неконкретне формулювання є порушенням права особи на захист, що прямо заборонено нормами кримінального процесуального законодавства України і в подальшому порушення такого права обвинуваченого може бути підставою для скасування судових рішень.
Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.
Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення, обставини.
Відповідно до закону суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне формулювання обвинувачення.
Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним і абсолютним правом обвинуваченого. Недотримання цих принципів нівелює засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України, а тому є неприпустимим.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі про відповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки такі доводи є безпідставними, необґрунтованими та спростованими змістом самого обвинувального акту. Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. Однак, складений та підписаний прокурором акт не містить часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , а містить лише формальний опис обставин без конкретизації усіх складових елементів у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість та законність постановленої судом першої інстанції ухвали щодо повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність вимогам КПК України.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Покровського відділу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення.
Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2020 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 382 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4