Справа № 678/1491/18
Провадження № 1-кп/684/30/2020
ВИРОК
іменем України
14 серпня 2020 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретяра с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2018 року за №0000403, про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Летичів, громадянина України, із початковою освітою, непрацюючого, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-09 листопада 2017 року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000403 ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та знову, повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 26 жовтня 2018 року близько 19 год. 40хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині «М`ясопродукти», що належить ФОП ОСОБА_4 та знаходиться по АДРЕСА_3 , на прилавку закладу виявив скляну банку ємністю 1,73 л. наповнену кавою марки «Brazil Chapadas de Minas» вагою 750 г., яку вирішив викрасти. Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 взяв із полиці магазину скляну банку ємністю 1,73 л., вартістю 50 грн., яка була заповнена кавою марки «Brazil Chapadas de Minas» вагою 750 г., вартістю 400 грн., після чого положив її до свого жовтого поліетиленового пакета та вийшов з ним із магазину, і таким чином повторно, таємно викрав вказане майно, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 450 грн.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 01 листопада 2018 року близько 10 год. 30 хв., перебуваючи поруч із магазином «Фантзія», що по вул.Соборна у смт.Летичів, у корзині велосипеда, який у руках вела ОСОБА_5 , помітив жіночу сумку чорного кольору, яку вирішив відкрито викрасти. Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії вчиняються відкрито у присутності очевидців, ОСОБА_6 , йдучи по тротуарі, навпроти магазину «Кнопка», що по вул..Соборна, 14/1 в смт. Летичів, підійшов до корзини велосипеда, на якому ОСОБА_5 перевозила свою сумку чорного кольору, після чого, в присутності очевидців, взяв її в руки та пішов з нею до дому, і таким чином відкрито викрав належні ОСОБА_5 жіночу сумку чорного кольору із шкірозамінника вартістю 200 грн., в якій знаходились гаманець марки «Christian Dior» вартістю 150 грн., 2 кг. м`яса свинини, вартістю 90 грн. за 1 кг., загальною вартістю 180 грн., пара жіночих рукавиць, вартістю 30 грн., гроші в сумі 120 грн., чим заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_5 всього на загальну суму 680 грн.

Також відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 01.11.2018 року близько 10 год. 30 хв., перебуваючи поруч із магазином «Фантзія», що по вул.Соборна у смт.Летичів, у корзині велосипеда, який у руках вела ОСОБА_5 , помітив жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходились паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 , видані на ім`я ОСОБА_9 , яку він вирішив відкрито викрасти. Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії вчиняються відкрито у присутності очевидців, ОСОБА_6 , йдучи по тротуарі, навпроти магазину «Кнопка», що по вул..Соборна, 14/1 в смт. Летичів, підійшов до корзини велосипеда, на якому ОСОБА_5 перевозила свою сумку чорного кольору, після чого, в присутності очевидців, взяв її в руки та пішов з нею до дому, і таким чином відкрито незаконно заволодів паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 16 грудня 1997 року на ім`я ОСОБА_5 , паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 25 липня 2012 року на ім`я ОСОБА_8 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим 09.07.2004 року на ім`я ОСОБА_9 та пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 15.10.2008 року на ім`я ОСОБА_9 , які знаходились у сумці ОСОБА_5 .

Такі діяння органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, та за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст. 357 КК України, не визнав повністю, заперечив вчинення ним вказаних злочинів за обставин, викладених у обвинувальному акті, та показав, що 29 листопада 2018 року близько 7-8 год. ранку до нього приїхали працівники поліції та повідомили, що його викликають до Летичівського ВП, куди він зразу ж разом з ними і прибув. У відділенні поліції його водили по різних кабінетах, погрожували, застосовували фізичну силу, адвоката не надали, а він не вміє добре читати та писати, освіти немає та змусили підписати документи, після чого у супроводі працівника поліції його доставили у Летичівський районний суд на судове засідання. Він був переконаний, що не вчиняв жодних злочинів, тому йому немає за що хвилюватись, однак після того, як суд оголосив ухвалу про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він заявив, щоб йому надали адвоката. Після цього із суду у супроводі двох працівників поліції він був доставлений до Летичівського ВП та ще по дорозі просив цих працівників надати йому адвоката. Після цього, він перебував у відділенні поліції, де знову його змусили підписати якісь документи, потім повезли у прокуратуру, де також щось підписав, хоча заявляв прокурору про незаконні дії щодо нього працівників поліції, однак адвоката йому так і не надали, після чого він був доставлений у СІЗО. При першій зустрічі з адвокатом він повідомив йому дані обставини.

Щодо фактичних обставин інкримінованих йому злочинів, зокрема крадіжки кави із магазину «М`ясопродукти», вказав, що дійсно заходив у даний магазин із співмешканкою ОСОБА_10 та перебуваючи в приміщенні магазину дружина ( ОСОБА_10 ) вказала, що потрібно купити каву, після чого сказала йому: «візьмеш каву», тому він і взяв із прилавка скляну банку, яка була заповнена кавою вагою приблизно 260 гр., поклав її до свого пакета поліетиленового, після чого вийшов із магазину, а оскільки гроші були у ОСОБА_10 та вона купляла ще деякі продукти, він вважав, що ОСОБА_10 розрахується за каву. З продавцем магазину він взагалі не розмовляв та не повідомляв її, про те, що бере каву, а лише це обговорив із ОСОБА_10 . Каву вирішив взяти із банкою, так як попередньо запропонував дружині купити великий об`єм кави, так як вона її багато вживає. Того факту, що він із співмешканкою перебував у даному магазині та на відеозаписі, переглянутому в судовому засіданні, відображений саме він та ОСОБА_10 не заперечив. Щодо обставин інкримінованого йому відкритого викрадення майна ОСОБА_5 за заволодіння документами, які були у сумці потерпілої, повідомив, що не причетний до даного правопорушення, при цьому не заперечив, що у листопаді 2018 року в четвер (тобто день, коли є базар у смт.Летичів) він із ОСОБА_10 зранку вийшли з дому близько 09 год. та через базарну площу прямували до Летичівського ВП на відмітку, де їм повідомили про необхідність надати довідку, після чого пішли до селищної ради за довідкою, там зачекали її підписання, після чого пішли знову із довідкою до відділу поліції, а тоді попрямували до дому. Біля жінки із велосипедом його взагалі не було, а ОСОБА_10 оговорила його під тиском працівників поліції, з часу його затримання 29 листопада 2018 року він ОСОБА_10 не бачив та з нею не спілкувався з приводу причин надання нею таких показів.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Положенням ст. 91 КПК України передбачено обставини, які підлягають доказуванню кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.3 ст. 357 КК України, сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які були безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні в ході судового розгляду, а саме:

- по епізоду таємного викрадення майна у магазині «М`ясопродукти».

Показання потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні показав, що два роки тому у жовтні 2018 року із магазину «М`ясопродукти» у смт.Летичів, де він здійснює підприємницьку діяльність, було вчинено крадіжку скляної банки з пластиковою кришкою, у якій знаходилась кава, про що йому повідомила продавець ОСОБА_11 . При перегляді відеозапису із камер спостереження, що встановлені у магазині, чітко видно вчинення крадіжки ОСОБА_6 , який заходив у магазин спільно із цивільною дружиною ОСОБА_10 . Зразу ж після крадіжки він не звертався до органів поліції, надіявся, що ОСОБА_6 поверне хоча б банку, про що повідомляв йому через інших з ним знайомих відвідувачів магазину, а оскільки останній не реагував на ці усні звернення, тому він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину та в підтвердження надав відеозаписи із камер відеоспостереження.

Показання свідка ОСОБА_11 , надані нею в судовому засіданні про те, що 26 жовтня 2018 року вона перебувала на робочому місці продавця магазину «М`ясопродукти», що у смт. Летичів. В цей день близько 19.30 год. до магазину зайшли жінка з чоловіком, якими були ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , після чого вона спілкувалась із жінкою, так як остання придбавала продукти харчування, а чоловік ходив туди-сюди, після цього вона підійшла до каси та розрахувала жінку, та вони разом вийшли із магазину. На наступний день зранку вона виявила відсутність на прилавку праворуч від каси банки із кавою, про що повідомила власників та була присутня при перегляді відео, на якому видно як чоловік 35-40 років, ромської національності, в той час, коли вона перебувала із жінкою у іншій стороні торгового залу, взяв банку із кавою та положив у пакет. Вказала, що це була розчинна бразильська кава, яка продавалась на вагу, попередньо була отримана у постачальників та насипана нею у банку скляну для продажу даного товару 1,73 л., вагою 750 гр., ціну на даний час не пам`ятає, так як на даний час уже не працює та з часу події пройшов тривалий час. Також свідок зауважила, що у той день ОСОБА_10 не купляла каву та не розраховувалась за неї, а також повністю заперечила можливість продажу товару в борг, тобто під запис у зошит, у даному магазині.

Протокол прийняття усної заяви ОСОБА_4 від 27.11.2018 року про крадіжку 26.10.2018 року близько 19.40 хв. із магазину «М`ясопродукти» скляної банки 1,73 л із кавою вагою 750 гр. вартістю 400 грн.

Протокол огляду місця події від 27.11.2018 р. та фототаблицями до нього, в ході якого оглянуто магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , належний ФОП ОСОБА_4 , та зафіксовано розміщення товарів у вказаному торгівельному закладі, місця продавця, зафіксовано наявність камер відеоспостереження у даному магазині.

Свідоцтво про державну реєстрацію №477850, згідно якого ОСОБА_4 з 13.12.2001 року є фізичною особою-підприємцем, та витяг з реєстру платників податків про місце провадження господарської діяльності магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Накладна від 24.10.2018 року, у якій значиться про те, що відпущено на магазин «М`ясопродукти» каву на вагу марки «Brazil Chapadas de Minas» вагою 0,750 кг. на суму 400 грн.

Довідка ПП ОСОБА_12 , згідно якої закупівельна ціна кави марки «Brazil Chapadas de Minas», вагою 750 г. станом на 26.10.2018 р. могла становити 400 грн.

Довідка ФОП ОСОБА_13 про вартість станом на 26.10.2018 р. скляної банки з пластиковою кришкою ємністю 1,73 л. 50 грн.

Протокол огляду предмету від 27.11.2018 року, згідно з яким слідчий у присутності понятих провів огляд DVD диску із записом крадіжки, яка сталась 26.10.2018 року та який добровільно наданий ОСОБА_4 .

Речовий доказ - DVD диск із відеозаписом у двох файлах, який переглянутий в судовому засіданні, та на якому відображено події за 26.10.2018 року та зафіксовано, що до магазину «М`ясопродукти» входить жінка та чоловік, який ззовні схожий на ОСОБА_6 та одразу підходять до каси, що розташована праворуч від входу у заклад, та до них підходить продавець, в той же час чоловік переміщується у ліву частину торгівельної зали та зупиняється поруч з прилавком де, зокрема, розміщується кава, та оглянувшись в сторону продавця, бере з прилавку скляну банку із кавою та кладе її до пакету жовтого кольору, який перебував у нього в руках, після чого підходить до жінки та виходить із магазину. На іншому відеофайлі відображено, як чоловік повертається в приміщення магазину, тримаючи у руці той же пакет, та дочекавшись поки жінка розрахується за придбаний товар, вдвох залишають вказаний заклад.

- по епізодах викрадення майна у потерпілої ОСОБА_5 та заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 сторона обвинувачення, посилається на наступні докази, які досліджені безпосередньо судом.

Показання потерпілої ОСОБА_5 , яка під час допиту у судовому засіданні показала, що 01.11.2018 року в період часу до обіду близько з 10.30 год. вона пішла на базар у смт.Летичів, де придбала 2 кг. м`яса свинини за 180 грн., яке положила у сумку, з якою вийшла із дому, а також у цій сумці були три паспорта (її, чоловіка ОСОБА_9 та онуки ОСОБА_8 ) ідентифікаційний код та пенсійне посвідчення чоловіка, після чого сумку розмістила у корзину на багажнику її велосипеда, та вела велосипед у руках, направляючись по тротуару у сторону селищної ради. Підійшовши до приміщення селищної ради поблизу магазину «Кнопка» вона виявила зникнення даної сумки із корзини велосипеда, в якій знаходились зазначені документи, придбане м`ясо свинини, її жіночі шерстяні рукавиці та грошові кошти в сумі 120 грн. у шкіряному гаманці, після чого почала питатись у перехожих чи ніхто не бачив її сумки чи того, хто її міг взяти, в ході чого повернулась по тротуару тою ж дорогою, після чого поблизу магазину «Фантазія» викликала працівників поліції по лінії 102. Вона не бачила особу, яка викрала її сумку, коли сталося викрадення майна не відчула, а виявивши факт відсутності сумки, зрозуміла що її хтось забрав. Із викраденого майна їй повернуті документи, а також сумка, гаманець та рукавиці, які вона вважає таким, що мають певну вартість, а саме сумка 200 грн., рукавиці 30 грн. та гаманець 150 грн. Просила покарати обвинуваченого відповідно до закону.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, подавши до суду заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності.

Рапорт про отримання повідомлення із служби 102 від ОСОБА_5 про крадіжку невідомою особою поблизу магазину «Фантазія» сумки заявниці, у якій знаходились три паспорти, кошти в сумі 120 грн.

Протокол огляду місця події від 02.11.2018 року з фототаблицями до нього, яким є оглянуто вул.Соборну на перехресті із вул.Мазепи поблизу магазину «Кнопка» у смт.Летичів, а в подальшому на відстані 50м. на південь по вул..Мазепи по правій стороні зафіксовано паркан із металевого профілю зеленого кольору, за яким зафіксовано поворот із ґрунтовою доріжкою, а прослідкувавши 30 м., де розташоване домоволодіння № 2, на землі виявлено та вилучено сумку жіночу, чорного кольору в якій наявні: пара матерчатих рукавиць чорного кольору без маркувальних позначень, гаманець темно-коричневого кольору з тисненим написом «Christian Dior», який на момент огляду був порожній, паспортний документ на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на ім`я ОСОБА_9 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , картка платника податків з ідентифікаційним номером на ім`я ОСОБА_9 , паспорт на ім`я ОСОБА_8 , в прозорій обкладинці якого наявна картка платника податків на ім`я ОСОБА_8 з ідентифікаційним номером, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та картка платника податків на ім`я ОСОБА_5 , які було вилучено.

Протоколи прийняття усних заяв від 21.11.2018 року про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 про викрадення їх паспортів, ідентифікаційних кодів та пенсійного посвідчення, що було вчинено 01.11.2018 року невідомою особою, яка викрала жіночу сумку ОСОБА_5 , в якій знаходились документи

Висновок експерта № 12.1-824:18 від 22.11.2018 року судово-товарознавчої експертизи, згідно якого визначити ринкову вартість станом на 01.11.2018 року представлених на дослідження речей, а саме жіночої сумки чорного кольору, текстильних рукавиць чорного кольору та жіночого шкіряного гаманця із написом «Christian Dior» не представляється можливим.

Довідки ФОП ОСОБА_14 від 26.11.2018 року, згідно з якими станом на 01.11.2018 року вартість жіночої сумки з шкірозамінника чорного кольору становить 200грн; пари шерстяних жіночих рукавиць - 30грн; жіночого гаманця марки «Christian Dior» 150грн. Довідка ФОП ОСОБА_12 від 26.11.2018 року про вартість 1 кг. м`яса свинини станом на 01.11.2018 року - 90 грн.

Протокол огляду велосипеда марки «ALPINA» сірого кольору, який належить ОСОБА_5 від 27.11.2018 року та фото таблиці, яким встановлено, що у вказаному велосипеді до заднього багажника прикріплений металевий кошик для перевезення вантажу.

Речовий доказ - DVD диск № DR5F60-50014 із відеозаписом із камери відеоспостереження, яка розташована навпроти магазину «М`ясопродукти» по вул. Соборна смт. Летичів, який добровільно надав 27.11.2018 року власник магазину ОСОБА_4 , на якому зафіксовано дату 01.11.2018 року та на 2 хв. 32 сек. запису поруч із магазином проходить жінка, яка рухається по вул. Соборній в напрямку магазину «Фантазія» та в руках веде велосипед, в якому, позаду в корзині, знаходиться предмет схожий на сумку чорного кольору, на 2 хв. 42 сек. цього ж запису, в слід за вказаною жінкою, в цьому ж напрямку, рухаються чоловік з жінко.

Протокол проведення слідчого експерименту від 27.11.2018 року з участю свідка ОСОБА_10 із відеозаписом проведення даної слідчої дії, в ході якого ОСОБА_10 повідомила про обставини скоєння ОСОБА_6 злочину та перебуваючи на місцевості поблизу магазину «М`ясопродукти», як 01.11.2018 року спільно із ОСОБА_6 рухалися по вул. Соборна смт. Летичів позаду незнайомої жінки похилого віку, яка поруч із собою вела велосипед, на якому позаду в корзині знаходилась сумка, як вони слідували за даною жінкою по вул. Соборна, та ОСОБА_6 пришвидшив темп а вона рухала позаду нього, а районі перехрестя вулиць Соборна Мазепи, наздогнав вказану жінку. Лишаючись позаду, приблизно за 15 м., бачила як ОСОБА_6 , непомітно для потерпілої, заволодів сумкою, яку вийняв із корзини велосипеда та перейшовши через дорогу, пішов по вул. І.Мазепи. Коли вона наздогнала його, то у ОСОБА_6 були гроші в руці в сумі близько 110 грн., а також сире м`ясо у вигляді обрізків, а сумка лежала на землі, де він її і залишив в подальшому.

Допитана у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_10 повідомила що є співмешканкою ОСОБА_6 , з яким вони проживали разом протягом десяти років, після роз`яснення їй судом положень ст. 63 Конституції України, суду показала, що дійсно перебувала в магазині «М`ясопродукти» у 2018 році, точно дату та час не пригадує. У даному магазині його власниця Іра записувала їй товари у боргу, а в той день була інший продавець, ОСОБА_6 подумав, що вона записала в борг каву в магазині, тому і взяв банку із кавою,це була розчинна кава у скляній прозорій банці, тому вини ОСОБА_6 на її думку немає. Щодо обставин, повідомлених нею в ході слідчого експерименту біля магазину «М`ясопродукти», вказала, що повідомила про такі обставини під примусом працівника поліції, причини на обставини такого примусу не бажала повідомити, вказавши лише, що це стосувалось її сім`ї, працівник поліції їй все розказав та повідомив, що і як потрібно показувати. З приводу неправомірних дій поліції нікуди не зверталась, оскільки відбуває покарання у виді позбавлення волі. На даний час стверджує, що їй нічого не відомо про обставини вчинення злочину, що стосується крадіжки сумки у жінки, яка вела велосипед, тому нічого не може повідомити суду з цього приводу.

Крім цього, судом досліджено документи, що характеризують особу обвинуваченого, з яких встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Летичівського районного суду від 09.11.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі із іспитовим строком на 3 роки, згідно характеристики за місцем проживання компрометуючих даних на нього до селищної ради не надходило, на обліку і лікарів нарколога, психіатра, невролога не перебуває.

Також стороною обвинувачення в судовому засіданні надано суду матеріали кримінального провадження, які на переконання прокурора, свідчать про належне виконання вимог ст.290 КПК та надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання (ч. 2 вказаної статті).

Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Таким чином, законодавець установив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає можливість сторонам майбутнього судового розгляду ознайомитися з доказами кожної з них і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду. На необхідність дотримання законної процедури, принципу рівності сторін та права обвинуваченої особи на захист під час кримінального провадження неодноразово у своїх рішеннях наголошував Європейський суд з прав людини, зазначаючи, що кримінальне провадження, у тому числі складові такого провадження, які стосуються процедури, мають бути засновані на принципі змагальності, і має бути забезпечена процесуальна рівність сторін обвинувачення і захисту. (п.п. 54,55 постанови Великої Палати Верховного Суду № 13-37кс18 від 16 січня 2019 року).

Як встановлено судом із матеріалів кримінального провадження 29 листопада 2018 року о 08 год. повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, роз`яснено право на захист, на що підозрюваний повідомив, що захисника не має, свої інтереси буде захищати у суді.

У цей же день, слідчим за погодженням із прокурором складено клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке вручено останньому о 08.15 год., та направлено на розгляд слідчому судді.

Ухвалою слідчого судді від 29 листопада 2018 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, яка оголошена судом згідно журналу судового засідання 29 листопада 2018 року о 13.59 год.

Як стверджував в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 після оголошення даного судового рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою він заявив, що йому потрібен захисник, після чого у супроводі двох працівників поліції його було доставлено до Летичівського ВП, де він по дорозі та у відділ поліції наполягав на участі адвоката.

Допитаний у судовому засіданні інспектор-черговий Летичівського ВП ОСОБА_15 повідомив, що 29 листопада 2018 року на виконання ухвали слідчого судді про обрання відносно ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ним, як старшим конвою, було затримано підозрюваного, про що складено відповідний протокол та ознайомлено його із правами. Також вказав, що ОСОБА_6 він супроводжував із суду до Летичівського ВП, де з ним в подальшому проводились слідчі дії, а він у той час складав документи, необхідні для формування особової справи затриманого та направлення його у СІЗО. Протокол затримання був складений без залучення захисника та про затримання ОСОБА_6 , до якого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, він повідомив Реіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги уже після проведення із підозрюваним слідчих дій, ознайомлення його із матеріалами досудового розслідування, так як ОСОБА_6 не виявляв бажання мати захисника, а повідомити центр невідкладно не мав можливості.

Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

В силу вимог ст.213 КПК уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. У разі неприбуття в установлений законодавством строк захисника, призначеного органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, уповноважена службова особа негайно повідомляє про це відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, як встановлено судом підозрюваний ОСОБА_6 з часу оголошення ухвали про обрання йому запобіжного заходу перебував поряд із працівниками поліції, тобто фактично затриманий, після чого у супроводі конвою був доставлений до Летичівського ВП, де складено протокол про його затримання 29 листопада 2018 року о 16.00 год., відтак відповідно до вимог ст.ст.20, 213 КПК, ст.14 ЗУ «Про безоплатну правову допомогу» йому було гарантовано право на безоплатну правову допомогу захисника, як особі, стосовно якої обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі повідомлення інспектора чергового ОСОБА_15 , який затримав підозрюваного ОСОБА_6 , в той же день 29 листопада 2018 року Регіональним центром із надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області видане доручення №022-0002303, яким призначено адвоката ОСОБА_7 для здійснення захисту особи, яка вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 . Доручення діє протягом строку затримання та/або тримання під вартою.

Із наведеного вбачається, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_6 , як особі, відносно якої обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, призначено захисника центром надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Від призначеного захисника ОСОБА_7 підозрюваний ОСОБА_6 не відмовлявся. Відмова затриманої особи від адвоката, призначеного регіональним центром, повинна бути здійснена такою особою в присутності адвоката у формі письмової заяви, а у разі неприбуття призначеного адвоката до затриманого у встановлений строк, про це негайно повідомляється регіональний центр, що передбачено ст.213 КПК та Порядком інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого постановою КМУ №1363 від 28.12.2011 року.

Однак, в подальшому в цей же день до прибуття захисника підозрюваному ОСОБА_6 за вих. 924/110-2/18 від 29 листопада 2018 року повідомлено про завершення досудового розслідування кримінального провадження №0000403 та про його право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, як особисто, так і за допомогою захисника, для чого необхідно з`явитись до Летичівського ВП.

Так, сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч. 9 ст. 290 КПК).

Згідно наданого стороною обвинувачення протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування проводилось 29 листопада 2018 року у Летичівському ВП без участі захисника в період часу з 16.00 год. до 16.40 год., матеріали надані для ознайомлення на 143 аркушах. Жодних даних, що підозрюваному надавався доступ до речових доказів, якими постановами слідчого визнано диски із відеозаписами камер спостереження, у даному протоколі не міститься.

В той же день, відразу без участі захисника ОСОБА_6 вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_6 є малограмотною особою із початковою освітою, погано читає та пише, що свідчить про неможливість ним повною мірою самостійно реалізовувати свої права.

З огляду на зазначене, право на захист на переконання суду не могло бути реалізовано належним чином без участі захисника самостійно підозрюваним, якому до того ж протягом одного дня 29 листопада 2018 року було повідомлено про підозру, обрано запобіжний захід, після чого в цей же день ознайомлено із матеріалами досудового розслідування, складено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які вручено останньому.

Вказані порушення, які допущені під час досудового розслідування, суд вважає істотними порушеннями прав людини та основоположних свобод, зокрема права особи на захист.

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про істотне порушення права на захист та вимог кримінального процесуального закону у зв`язку з тим, що стороною обвинувачення не було належним чином відкрито стороні захисту матеріали кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК, є обґрунтованими.

Зазначений висновок суду відповідає обставинам, які встановлені згідно ухвали колегії суддів судової палати в кримінальних справах Хмельницького апеляційного суду від 03.10.2019 року, та висновки якої є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Так, судом апеляційної інстанції було встановлено, що маючи початкову освіту, ОСОБА_6 бажав мати захисника, проте слідчим він йому не був забезпечений, так як, в цей же день, у відсутність захисника, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, виконані вимоги ст. 290 КПК України і вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудових розслідувань. За таких обставин колегія суддів вважає, що на досудовому слідстві було порушено право підозрюваного ОСОБА_6 на захист.

Доводи сторони обвинувачення про те, що право на захист ОСОБА_6 не було порушено, оскільки доручення центру видано 29 листопада 2018 року о 17.10 год., тобто після надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст.290 КПК та складення обвинувального акту та вручення його ОСОБА_6 , не заслуговують на увагу, оскільки з моменту затримання особи, яке у даному випадку фактично відбулось з часу оголошення ухвали слідчим суддею, що також підтвердив інспектор ОСОБА_15 , невідкладно повідомляється відповідний цент із надання безоплатної вторинної правової допомоги, який цілодобово приймає повідомлення про затриманих осіб та протягом двох годин забезпечує призначення та прибуття адвоката до затриманої особи, що було відомо слідчому органу досудового розслідування та відповідно і прокурору, якому направлявся протокол затримання.

Отже, всебічно встановлені обставини кримінального провадження, дають для суду підстави прийти до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику, належним чином не забезпечено можливість реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на досудовому розслідуванні, що суперечить вимогам ст. 290 КПК.

Оголошення сторонам про завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів іншій стороні є процесуальною гарантією здійснення права на захист підозрюваним та одночасно одним із засобів перевірки повноти і всебічності проведеного досудового розслідування.

Відповідно до ч.12 ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Так, Верховний суд України у постанові від 16.03.2017 року зауважив, що чинний КПК України не містить заборон для сторін кримінального провадження пред`являти у суді матеріали, не відкриті одна одній, а заборона адресована суду, який відповідно до вимог ст. 290 КПК України не може допустити їх як докази.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

У силу ч.12 ст. 290 КПК України представлені суду стороною обвинувачення докази, які хоч і були досліджені у судовому засіданні, проте із врахуванням усіх з`ясованих обставин щодо виконання вимог ст. 290 КПК України із істотним порушенням права підозрюваного на захист, відомості, що містяться в усіх доказах не можуть бути прийняті судом, як докази винуватості ОСОБА_6 .

При цьому, суд, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що стороною обвинувачення не було надано суду достатніх доказів на підтвердження позарозумним сумнівом обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню в межах висунутого обвинувачення за ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, зокрема, щодо доведення наявності умислу на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 , умислу на незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим документом ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

Частиною 2 ст. 17 КПК України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже, із врахуванням установлених в ході судового розгляду обставин, суд приходить до переконання, що у відповідності до ч.12 ст.290 КПК України не може допустити відомості, які містяться в матеріалах, які не були відкриті у порядку, установленому кримінальним процесуальним законодавством стороні захисту, та які надані суду стороною обвинувачення в підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих діянь, як докази.

Відповідно до ст. 337 КПК, яка визначає межі судового розгляду, він проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 62 Конституції України та пунктом 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип презумпції невинуватості, як один із основних засадничих принципів кримінального судочинства, передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Мінеллі проти Швейцарії» від 25 березня 1983 року зробив висновок, що принцип невинуватості є одним із елементів справедливого судового процесу у кримінальних справах у розумінні пункту 1 ст. 6 Конвенції.

ЄСПЛ роз`яснив, що на думку Суду, крім того, що про нього є конкретне згадування у пункті 2 статті 6, право особи на презумпцію невинуватості у кримінальній справі та вимогу до обвинувачення нести тягар доведення тверджень, висунутих проти нього, становить частину загального уявлення про справедливий судовий розгляд (п.40 рішення у справі Філліпс проти Об`єднаного Королівства).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального провадження, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення в їх сукупності, та встановивши під час судового розгляду істотне порушення права на захист підозрюваного під час досудового розслідування, яке не може бути відновлено, невиконання вимог ст. 290 КПК України, внаслідок чого суд позбавлений права допусти відомості, що містяться в матеріалах кримінального провадження, як докази винуватості ОСОБА_6 , тому приходить до висновку про визнання обвинуваченого невинуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та його виправдання у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

В силу вимог ч.1 ст. 377 КПК обвинувачений підлягає звільненню з під варти в залі судового засідання.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК, а саме: жіночу сумку чорного кольору, пару рукавиць чорного кольору, гаманець темно-коричневого кольору з тисненим написом «Christian Dior», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , картка платника податків з ідентифікаційним номером на ім`я ОСОБА_5 , які переданій на відповідальне зберігання ОСОБА_5 слід їй залишити; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на ім`я ОСОБА_9 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , картка платника податків з ідентифікаційним номером на ім`я ОСОБА_9 , які переданні на відповідальне зберігання ОСОБА_9 слід залишити йому; паспорт на ім`я ОСОБА_8 , картка платника податків на ім`я ОСОБА_8 з ідентифікаційним номером, які переданні на відповідальне зберігання ОСОБА_8 слід залишити їх; два DVD- диски з записами відео з камер відеоспотереження, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження слід залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 429 грн. слід віднести рахунок держави. Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати не винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України, та виправдати, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду негайно.

Раніше застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою - скасувати.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, віднести на рахунок держави.

Речові докази у справі:

-жіночу сумку чорного кольору, пару рукавиць чорного кольору, гаманець темно-коричневого кольору з тисненим написом «Christian Dior», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , картка платника податків з ідентифікаційним номером на ім`я ОСОБА_5 , які переданій на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - їй залишити;

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на ім`я ОСОБА_9 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 , картка платника податків з ідентифікаційним номером на ім`я ОСОБА_9 , які переданні на відповідальне зберігання ОСОБА_9 - залишити йому;

-паспорт на ім`я ОСОБА_8 , картка платника податків на ім`я ОСОБА_8 з ідентифікаційним номером, які переданні на відповідальне зберігання ОСОБА_8 слід залишити їй;

-два DVD- диски з записами відео з камер відео спостереження, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 429 грн. віднести на рахунок держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Головуюча суддя ОСОБА_1