Справа №212/4354/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000914 від 01.05.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянин України, який офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимий : 12.11.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України, до 3 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік, інвалідності не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за провадження №0000914 від 01.05.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 01.05.2020 року, в період часу з 01-00 годин до 01-15 годин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходили повз двір багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де помітили групу незнайомих йому хлопців в кількості 4 чоловік, серед яких був раніше незнайомий йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якими у того відбувся словесний конфлікт, в результаті чого невстановлена слідством особа умисно спричинила удар рукою в обличчя ОСОБА_7 , тим самим спричинивши фізичний біль.

В цей же час, ОСОБА_7 , зателефонував до свого брата ОСОБА_7 , та повідомив, що його побили, який в свою чергу покликав на допомогу свого батька ОСОБА_9 , 1968 року народження, щоб розібратися з незнайомими хлопцями, які спричинили йому фізичний біль.

В цей же день, 01.05.2020 року, приблизно о 01-30 годин, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , виходячи з дому на допомогу своєму сину, взяв з собою предмет схожий на дерев`яну биту з метою самозахисту, після чого разом зі своїми синами ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , пішли у двір буд. АДРЕСА_2 , де на лавці сиділа група молодих хлопців які зі слів його сина ОСОБА_10 спричинили останньому фізичний біль, серед яких був раніше невідомий йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Під час спілкування між ОСОБА_7 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з одного боку, та групою невстановлених молодих хлопців серед яких перебував і ОСОБА_6 з іншого боку, виникла словесна сварка, при цьому останні почали висловлюватись нецензурно в бік один одного.

Поведінка та дії ОСОБА_9 який в своїх руках тримав дерев`яну біту та розмахував нею намагаючись спричинити удари, обурили ОСОБА_6 його викликавши у нього гостру неприязнь до останнього.

Так, 01.05.2020 року, приблизно о 01 годинні 50 хвилин, ОСОБА_11 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 з мотивів гострої неприязні до нього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на заподіяння потерпілому ОСОБА_9 , тяжких тілесних ушкоджень, дістав з карману свого одягу невстановлений слідством предмет, який мав властивості колючо-ріжучої дії, тим самим підшукав собі знаряддя для нанесення тілесних ушкоджень, та тримаючи його в своїй правій руці, не переслідуючи мети спричинення йому смерті, умисно завдав потерпілому ОСОБА_9 , два удари клинком вищевказаного предмету з колюче-ріжучими властивостями в область грудної клітини та живота, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на спину обличчям до гори.

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, та не бажаючи настання смерті потерпілому ОСОБА_9 , зняв з каналізаційного колодязя, бетонну кришку з деформованими краями, та виступаючими гострими кутами та фрагментами проволоки, підняв її до рівня своєї грудної клітини, та кинув її один раз в ділянку верхньої частини голови та верхньої частини грудної клітини потерпілого ОСОБА_9 , після чого близько 5 разів стрибнув своїми обома ногами на ділянку грудної клітини потерпілого ОСОБА_9 .

Внаслідок умисних дій ОСОБА_11 , направлених на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_9 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді:

- поєднаної комбінованої травми у вигляді внутрішньочерепної травми : перелому кісток носу, 5 забійних ран голови (1 шкіряний рубець тім`яної області та 4 шкіряних рубця лівої скроневої області), забій головного мозку важкого ступеня.

- проникаюче колото-різане поранення грудної клітини у 5-му міжреберї по лівій середньо-пахвовій лінії з ушкодженням лівої легені, що супроводжувалася пневмотораксом.

- проникаюче колото-різане поранення живота у лівій клубовій області, що супроводжувалася ушкодженням тонкої кишки, позачерговою гематомою, гемоперитонеумом ( до 500 мл. крові у черевній порожнині).

- закритого перелому 10-12 ребер по лівій лопатковій лінії.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 840 від 04.06.2020 року за своїм характером тілесні ушкодження у вигляді :

- ушкоджень які входять у сукупність ушкоджень внутрішньочерепної травми (перелом кісток носу, 5 забійних ран, забій головного мозку важкого ступеня, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

- закритого перелому 10-12 ребер ліворуч не супроводжувалися небезпечними для життя явищами та відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, які утворилися від дії кулака руки, взутої ноги, або інших предметів, які мали подібні властивості. Забійні рани могли утворитися від дії тупого твердого предмету з подовженою поверхнею яким могли бути палиця, біта та інші предмети з подібними властивостями.

- проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням лівої легені що супроводжувалося пневмотораксом за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя які виникли від дії предмету, що володіє колюче-ріжучими властивостями.

- проникаючого колото-різаного поранення живота, що супроводжувалося ушкодженнями тонкої кишки, поза черевною гематомою, гемоперитонеумом за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, які виникли від дії предмету, що володіє колюче-ріжучими властивостями.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив суд, що вину в інкримінованому кримінальному йому правопорушенні за обставин, що викладенні в обвинувальному акті визнає повністю, все, що зачитав прокурор це правда та суду пояснив, що побив потерпілого, так як потерпілий йому погрожував. Потерпілий йому погрожував та махав битою, можливо наносив удари ножем. Осуджує себе за скоєне, цивільний позов, щодо стягнення матеріальної шкоди на лікування визнає повністю, щодо стягнення моральної шкоди визнає в межах розумності. Просить суд жорстко не карати, вибачається перед потерпілим та матір`ю.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_9 , - адвокат ОСОБА_12 суду пояснила, що матеріальна шкода частково відшкодована в розмірі 20000 (двадцять) тисяч гривень 00 копійок потерпілим та його родичами, залишок невідшкодованої матеріальної шкоди становить 7873 гривні. Потерпілий не має можливості прибути в судове засідання за станом здоров`я. Потерпілий просить суд позбавити волі обвинуваченого та стягнути матеріальну та моральну шкоду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ст.121 ч.1 Кримінального кодексу України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є повне відшкодування матеріальної шкоди за первісним цивільним позовом та часткове відшкодування матеріальної шкоди за уточненим позвом.

Обставиною, що обтяжує покарання суд не встановив.

Суд встановив, що сторона обвинувачення та сторона захисту не надала належних та допустимих доказів про звільнення ОСОБА_6 від відбуття покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року

Оскільки ОСОБА_6 засуджений вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року за ст.309 ч.1, 75 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття назначеного покарання звільнений з випробуванням з випробувальним строком 1 рік, здійснив кримінальне правопорушення (злочин) до повного відбуття покарання за попереднім вироком, то загальну міру покарання йому потрібно обрати по правилам ст.71 КК України, частково приєднав не відбуте покарання за попереднім вироком до нового призначеного покарання, що повинно бути призначеного за правилами ч.1 ст.71 КК України та ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають: два дні обмеження волі.

При визначенні розміру покарання відносно ОСОБА_6 , суд враховує поведінку потерпіло ОСОБА_9 , який згідно з обвинувального акту в своїх руках тримав дерев`яну биту та розмахував нею, намагаючись спричинити удари.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 травня 2020 року, застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 01 травня 2020 року, ОСОБА_6 затримано 01 травня 2020 року о 17 годинні 20 хвилин.

До строку відбування покарання зарахувати строк досудового тримання ОСОБА_6 під вартою, та обчислювати початок строку відбування покарання з 01 травня 2020 року.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Відповідно до статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 1195 Цивільного кодексу України, передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 7873 гривні 00 копійок, підлягають задоволенню, враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_6 зазначених позовних вимог повністю та такі що ґрунтуються на законі.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
В даному випадку, суд враховує що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, спричинена потерпілому моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, які потерпілий зазнав, що призводить до порушення її звичайного способу життя та вимагає від неї додаткових зусиль для його організації.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).
Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Враховуючи наданні докази та принцип розумності та справедливості, суд приходить що висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_6 потрібно стягнути на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 200 000 (двісті) тисяч гривень 00 копійок.
Долю судових витрат по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку, що передбаченому ст..124 КПК України, в разі їх наявності.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та визначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, остаточне покарання визначити шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року за ч.1 ст.309, 75 КК України у виді 3 (Трьох) років обмеження волі з випробуванням 1 рік, визначивши остаточно ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі зі строком 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

До строку відбування покарання зарахувати строк досудового тримання ОСОБА_6 під вартою, та обчислювати початок строку відбування покарання з 01 травня 2020 року.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- шорти, кросівки, спортивна олімпійка, мобільний телефон марки «Айфон», що вилучені у ОСОБА_6 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, передати правоволодіцю ОСОБА_6 ;
- дерев`яна біта, що була вилучена 01.05.2020 року, поруч з будинком АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.
- ДВД диск з відеозаписом нагрудним камер патрульних поліцейських за 01.05.2020 рік, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
- ДВД диск з відеозаписом від 30.04.2020 року, наданий адміністрацією магазину АТБ-маркет, який розташований на мікрорайонні 4 Зарічний, будинок №21-А в Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 матеріальну шкоду в розмірі 7873 (сім тисяч вісімсот см десять три) гривні 00копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 моральну шкоду в розмірі 200000 (двісті) тисяч гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням положення, передбачений частиною 2 статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1