Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

24 грудня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2020 року у кримінальному провадженні № 0001084, внесеному до ЄРДР 08 грудня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Клевань, Рівненського району, Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого Рівненським районним судом 11.01.2020 року за ч.3 ст. 186 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки - запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Визначено розмір застави в розмірі 105100 грн.
Строк дії ухвали встановлено рахувати до 12 год. 20 хв. 04 лютого 2021 року.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме те, що він 08 грудня 2020 року о 03 год. 00 хв., перебуваючи в орендованому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , діючи повторно, шляхом вільного доступу, ключем відчинив двері автомобіля ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проник до салону та за допомогою ключа, привів в дію двигун та виїхав за межі прибудинкової території житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим умисно, всупереч волі законного користувача, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 60 000 гривень.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що слідчим суддею безпідставно застосовано найсуворіший запобіжний захід. Наголошує, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Зазначає на тому, що ОСОБА_6 не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування, суду. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що 08 грудня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України (а.с.15).

Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину.

Прокурор ОСОБА_5 під час розгляду справи в апеляційній інстанції вказав, що ОСОБА_6 є раніше судимий за вчинення корисливого злочину, а саме: Рівненським районним судом 11.01.2020 року за ч.3 ст. 186 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки
Підозрюваний ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин.

Існує ризик впливу ОСОБА_6 на свідків, потерпілого та інших осіб з метою схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, що може негативно вплинути на його хід та кінцеві результати.

ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків не має, у зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення злочину та відсутність стримуючих факторів може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, ОСОБА_6 ніде не працює, немає постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання останнього до вчинення нових злочинів.

ОСОБА_6 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не страждає.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження строку виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 09 грудня 2020 року відносно ОСОБА_6 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3