ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/6193/17 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1382/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 19 грудня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження №0000360 від 02.02.2016 року - закрите у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цією ж ухвалою:
- цивільний позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення з ОСОБА_8 суми матеріальної шкоди у розмірі 423 321,03 гривень - залишено без розгляду.

- постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 12526 від 14.07.2017 у розмірі 1485 грн.

ОСОБА_8 обвинувачується за ч. 1 ст.388 КК України, за наступних обставин.
05.04.2012 року на виконання виконавчого листа № 2-448/11, виданого 24.02.2012 року Ленінським районним судом м.Харкова, Московським ВДВС ХМУЮ відкрите виконавче провадження №32153679 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 боргу на користь ПАТ « Банк Форум» на загальну суму 697552,06 грн.

08.05.2012 року державним виконавцем, для задоволення позовних вимог стягувача у вказаному виконавчому провадженні, винесено постанову про арешт майна ОСОБА_10 та оголошення заборони на його відчудження.

01.03.2013року державним виконавцем складено акт опису та арешту автотранспортного засобу, що належав ОСОБА_10 , марки «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO» д.р.н. НОМЕР_1 , з одночасним попередженням під розписку про кримінальну відповідальність за його приховування та передано описаний автомобіль, вартістю відповідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 12526 від 14 липня 2017 року - 200 551,30 грн., на відповідальне зберігання ОСОБА_8

З березня 2015 року матеріали зазначеного виконавчого провадження № 32153679 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 боргу на користь ПАТ «Банк Форум» на загальну суму 697552,06 грн., разом з актом опису та арешту автотранспортного засобу, що належав ОСОБА_10 , марки «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO» д.р.н. НОМЕР_1 , яким було попереджено під розписку про кримінальну відповідальність за його приховування та передано описане майно на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , були направлені для розгляду по територіальності до Ленінського ВДВС ХМУЮ, де 17 березня 2015 року за вказаними матеріалами було відкрито виконавче провадження № 46873486, яке 23.02.2016 року постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_11 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 50292659 , до якого було долучено виконавче провадження № 39452557 від 22.08.2013 року, яке було відкрито за виконавчим написом приватного нотаріуса № 4620 від 11.07.2013 відносно боржника ОСОБА_10 за зверненням ТОВ «ОТП Факторінг Україна».

27 травня 2013 року відповідальний зберігач описаного та арештованого транспортного засобу марки «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 на адресу начальника Московського ВДВС ХМУЮ надав заяву про зняття з нього зобов`язань по зберіганню зазначеного майна. Розглянувши зазначену заяву, на адресу ОСОБА_8 державним виконавцем Московським ВДВС ХМУЮ ОСОБА_12 було направлено лист № 10-30/32153679/дв-7, який запропоновано повернути до виконавчої служби переданий йому на зберігання автомобіль. ОСОБА_8 вказаний лист був проігнорований, і автомобіль, який перебував на зберіганні у ОСОБА_8 до виконавчої служби надано не було.

29 липня 2015 року начальником Ленінського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_13 особисто вручено під підпис ОСОБА_8 вимогу № 15136 про необхідність надати транспортний засіб, а саме, автомобіль марки «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO» д.р.н. НОМЕР_1 для проведення виконавчих дій 11.08.2015р. о 09.00-11.00 за адресою: м.Харків вул. Полтавський Шлях 46. Маючи реальну можливість виконати законні вимоги виконавця та ігноруючи покладені на нього обов`язки, дана вимога виконавця знову була проігнорованою ОСОБА_8 , і вказаний автомобіль на законну вимогу надано не було.

21 лютого 2016 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_11 направлено за місцем мешкання ОСОБА_8 вимогу про необхідність надати транспортний засіб, а саме, автомобіль марки «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO» д.р.н. НОМЕР_1 для проведення виконавчих дій 01.03.2016р. о 09.00-11.00 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 46. Маючи реальну можливість виконати законні вимоги виконавця та ігноруючи покладені на нього обов`язки, дана вимога виконавця знову була проігнорована ОСОБА_8 , і вказаний автомобіль на законну вимогу знову надано не було.

29.02.2016р. державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_11 винесено постанову про розшук майна боржника, згідно якої рухоме майно, а саме, автомобіль марки «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO» д.р.н. НОМЕР_1 не знайдено.

27 липня 2017 року в період часу з 13 год.07 хв. по 14 год. 00 хв. в ході огляду місця події в домоволодінні за адресою АДРЕСА_3 , у гр. ОСОБА_14 було вилучено автомобіль марки «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO» д.р.н. НОМЕР_1 , який незаконно йому був переданий на зберігання ОСОБА_8 .

Таким чином ОСОБА_8 , який власноручно розписався у акті опису та арешту майна як особа, якій це майно ввірено, та будучи попередженим про заборону розтрати, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт або яке описано, маючи зберігати його за адресою : м.Харків, провулок Ногайський 21, діючи умисно з корисливих мотивів , з метою приховання від можливої конфіскації автомобілю, належного ОСОБА_10 , переслідуючи намір реалізувати його ОСОБА_15 , знаючи про необхідність надати автомобіль марки «ТОУОТА LAND CRUISER PRADO» 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 на першу вимогу державного виконавця, 3 грудня 2013 року , незаконно , без дозволу виконавчої служби, перемістив вказаний автомобіль у невідоме для державного виконавця місце, таємно передавши зазначений автомобіль у розукомплектованому стані ОСОБА_14 для подальшого зберігання за адресою: АДРЕСА_3 , про що уклав відповідну письмову угоду та акт приймання передачі зазначеного автотранспортного засобу, де він і зберігається по теперішній час , тобто з метою утаювання від виконавчої служби місця знаходження зазначеного транспортного засобу ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні приховування, майна, яке виражене в переміщенні зазначеного автомобіля з місця належного його зберігання і подальшій передачі для збереження іншим, не уповноваженим особам.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу щодо нього та постановити виправдувальний вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України. Дослідити: заяву від 27.05.2013 року ОСОБА_8 на адресу начальника Московського ВДВС ХМУЮ про зняття з нього зобов`язань по зберіганню зазначеного майна; рішення Харківського районного суду, Апеляційного суду Харківської області, Верховного суду по справі № 635/34597/15-ц. В обґрунтування посилається на те, що в нього відсутній умисел на вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, оскільки 27.05.2013 року він, як відповідальний зберігач описаного та арештованого майна - автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO» д.р.н. НОМЕР_3 подав на адресу начальника Московського ВДВС ХМУЮ заяву про зняття з нього зобов`язань по зберіганню зазначеного майна. 03.12.2013 року між ним та ОСОБА_14 було укладено договір зберігання та за актом прийому-передачі передано ОСОБА_16 на зберігання вище вказаний автомобіль. Однак ОСОБА_17 не повернув автомобіль, у зв`язку з чим він звертався до суду з позовом про розірвання договору збереження автомобіля. Також зазначає, що посилання суду на наявність відповіді ДВС на вказану заяву є необґрунтованим, адже до відповіді ДВС від 29.05.2013 року відсутні докази, не лише вручення, а навіть направлення ОСОБА_8 такої вимоги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та просив направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах доводів та вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів погоджується з ними в частині наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Поряд з цим, відповідно до вимог ст. 49 КК України ( в редакції, яка діяла на момент постановлення ухвали) - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно ухвали ОСОБА_8 вчинив злочин у грудні 2013 року, таким чином строк давності закінчився у грудні 2015 року.

Як вбачається з роз*яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Подавши заяву про звільнення від кримінальної відповідальності (т.1 а.с. 81-82), ОСОБА_8 впродовж судового розгляду в суді першої інстанції просив закрити кримінальне провадження, оскільки в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.388 КК України та просив його виправдати.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 пояснив, що їх з обвинуваченим позиція така, що ОСОБА_8 не винен у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.388 КК України та його необхідно виправдати.

Суд першої інстанції належним чином не з*ясував позицію обвинуваченого та його захисника з цього питання та дійшов передчасного висновку про можливості звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, штучне ігнорування судом загальних засад кримінального провадження, передбачених ч.1 ст.7 КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам п. 6 ч. 1 ст. 407; п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України, внаслідок чого апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 19 грудня 2019 року, якою кримінальне провадження № 0000360 від 02.02.2016 р. у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.388 КК України - закрите на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: