Справа № 455/1412/20
Провадження № 1-кс/455/319/2020
У Х В А Л А

13 листопада 2020 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000417 від 11.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2020 року прокурор Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 11.11.2020 року в Старосамбірське ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області поступило телефонне повідомлення від начальника прикордонного оперативно-розшукового відділу з місцем дислокації КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 11.11.2020 року о 17.00 годині, прикордонним нарядом ВПС «Мшанець» на автодорозі «Мшанець-Головецько» Старосамбірського району (напрямок 375, прикордонного знаку 5 км до державного кордону України) зупинено автомобіль марки «Рено Мастер», номерний знак « НОМЕР_1 », сірого кольору під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , який перевозив в напрямку державного кордону України двох громадян Республіки Туреччина та чотирьох громадян Республіки Сирії, котрі вчинили спробу незаконного перетину державного кордону з України на територію Республіки Польща в обхід встановлених пунктів пропуску.

За даним фактом СВ Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області 11.11.2020 року розпочато кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події, встановлено, що на роздоріжжі між населеними пунктами с.Грозьово та с.Виців Старосамбірського району, біля контрольного поста відділення інспекторів прикордонної служби «Мшанець» знаходився автомобіль марки «Рено Мастер», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, поряд із яким знаходились водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 та шестеро осіб (троє- жіночої статі та троє - чоловічої статі), не слов`янської зовнішності. Під час спроби спілкування із невідомими особами, стало зрозуміло, що вони не спілкуються на українській, російській чи англійській мовах.

Крім цього, було встановлено, що двоє громадян Республіки Туреччини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інші четверо громадян не мали жодних документів, щоб встановити їхні анкетні дані.

На момент огляду транспортний засіб марки «Рено Мастер», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору був відчинений і при візуальному огляді виявлено у багажному відділенні дорожні сумки, чемодани, документи, грошові кошти, мобільні телефони та одяг.

Транспортний засіб марки «Рено Мастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, 2015 року випуску, (тип спеціалізований вантажний-спеціалізований фургон маловантажний-В ), який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 , у багажному відділенні якого знаходиться дорожні сумки, чемодани, документи, мобільні телефони та одяг, було вилучено на місці події, протоколом огляду місця події від 11.11.2020 року так як вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину і містить сліди вчинення злочину.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_4 стало відомо, що він є власником автомобіля марки «Рено-Мастер», 2015 року випуску номерний знак НОМЕР_1 , та вказаним транспортним засобом надає послуги по перевезенню вантажу, по території всієї України. В інтернет мережі на сайтах «ОЛХ», «Рівненська барахловка», «Тачки», розміщене його оголошення про надання ним вказаних послуг.

10.11.2020 року о 23.16 годині на його мобільний телефон - НОМЕР_2 прийшло в додатку «WhatsApp» повідомлення від невідомої особи із номера НОМЕР_3 на англійській мові «Hello» та поцікавилася чи розуміє він англійську мову. Щоб продовжувати переписування із невідомою особою, він користувався «Перекладачем» в «Google». ОСОБА_4 було запропоновано перевезти двоє осіб із м.Рівне до м.Львова за грошову винагороду 4000 гривень, нащо останній погодився.

Під час проїзду за вказаним маршрутом йому було запропоновано ще попрацювати, за окремі кошти, а саме: здійснити перевезення ще 4 осіб іноземців без документів. Маршрут (геолокацію) йому було надіслано в додатку «WhatsApp». В подальшому із геолокації, він зрозумів, що має доставити 6 іноземців до державного кордону. Проте, погодився, оскільки йому було запропоновано хороші кошти за роботу. Невідомих громадян він перевозив у багажному відділенні свого транспортного засобу та неподалік державного кордону його зупинили працівники Державної прикордонної служби України.

Оскільки вилучений автомобіля марки «Рено-Мастер», 2015 року випуску номерний знак НОМЕР_1 , є предметом вчинення злочину, його оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. А тому, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу у незмінному стані, шляхом накладення на нього арешту.

З метою недопущення відчуження чи знищенняавтомобіля марки «Рено-Мастер», 2015 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом, оскільки був знаряддям вчинення злочину і в ньому збереглись сліди злочину, а також для запобігання використання вказаного транспортного засобу у вчиненні правопорушень в майбутньому, з метою встановлення всіх обставин події, просить постановити ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «Рено-Мастер», 2015 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , який був вилучений під час проведення огляду місця події 11.11.2020 року та в рамках даного кримінального провадження, визнаний речовим доказом і зберігається на території майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що розташований за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, №41, Львівської області, оскільки є знаряддям вчинення злочину і містить сліди вчинення злочину, з метою зберігання даного транспортного засобу, шляхом заборони його власнику права на відчуження та користування вказаним автомобілем.

Правова кваліфікація ч.2 ст.332 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, по час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. В клопотанні просив розгляд справи проводити без його участі та без фіксації технічними засобами.

Власник транспортного засобу ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 13.11.2020 року в канцелярію суду подав заяву в якій проти вимог клопотання не заперечив.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що СВ Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 11.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000417, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, щодо недопущення відчуження транспортного засобу, на яке покликається прокурор як на основну мету, відповідно до ст. 170 КПК України, поданого клопотання.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс тощо).

Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т.ін.).

У сукупності ці правомочності вичерпують усі надані власнику можливості. Причому інколи всі разом або деякі з них можуть належати і не власнику, а іншому володільцю майна. На відміну від прав власника, правомочності іншого законного володільця, навіть зі схожими правомочностями власника, не тільки не виключають прав самого власника на це майно, а й зазвичай виникають із його волі і в передбачених ним межах.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб - це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Вирішуючи питання доцільності заборони або обмеження розпоряджатися або користуватися майном, визначеним у клопотанні прокурором, слідчий суддя виходить з обставин провадження, а також необхідності втручання в права та інтереси власника та володільця майна.
На переконання слідчого судді, заборона відчуження та розпорядження майном виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи, окрім того, власник не заперечує проти такого.
Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000417 від 11.11.2020 року, постанови про визнання речовим доказом від 11.11.2020 року, рапортом старшого інспектора - чергового СРПП №3 Старосамбірського ВП Самбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 11.11.2020 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, протоколом допиту свідків ОСОБА_4 від 11.11.2020 року, протоколом огляду місця події від 11.11.2020 року, враховуючи те, що автомобіль марки «Рено-Мастер», 2015 року випуску, є речовим доказом, з метою забезпечення збереження речового доказу до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, на переконання слідчого судді виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 395 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «Рено Мастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, 2015 року випуску, (тип спеціалізований вантажний-спеціалізований фургон маловантажний-В), власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , шляхом заборони права власника на його відчуження та користування вказаним автомобілем.

Звернути увагу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або особи, на зберігання якій передано майно, на необхідність забезпечення належних умов зберігання речових доказів.

Роз`яснити, що згідно ч.4 ст. 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ..

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1