25.11.2020 Справа № 756/7931/20
Унікальний № 756/7931/20
Провадження № 1-кп/756/1201/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року м. Київ
Оболонський районним суд м. Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.109 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 , всупереч положенням ст.ст. 5, 6, 69, 71 Конституції України, виник злочинний умисел, направлений на розповсюдження у соціальній Інтернет-мережі «Facebook» матеріалів із закликами до насильницької зміни та повалення конституційного ладу, а також до захоплення державної влади.
На виконання вказаного умислу ОСОБА_5 упродовж 2017-2019 років, діючи умисно та усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом вищезазначених матеріалів у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Facebook» може ознайомитись необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого Конституцією України і законами України порядку створення і діяльності вищих органів державної влади, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , через встановлений на власному підключеному до мережі Інтернет мобільному телефоні марки «Ірhone 7+» мобільний додаток «Facebook» розміщував наступні матеріали із закликами до насильницької зміни та повалення конституційного ладу, а також до захоплення державної влади.
Так, 26.08.2017 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розмістив на особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook» публікацію із зображенням наступного змісту: «Мы должны все признать право на воссоединение великого русского народа, проживающего как в России, так и по левую сторону Днепра. Мари Ле Пен».
Надалі, керуючись зазначеним злочинним умислом, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розмістив на особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook» публікацію із зображенням наступного змісту: «Брат, развернем штыки против киевско-американской хунты! Превратим войну братоубийственную в войну освободительную».
Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу 26.07.2019 ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розмістив на особистій сторінці у соціальній мережі «Facebook» публікацію із зображенням наступного змісту: «Хватит кормить Бандеру и ІНФОРМАЦІЯ_3 »,
Відповідно до висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 24795/24796/19-39 від 23.09.2019 у текстових матеріалах скріншотів інтернет-сторінки користувача соціальної мережі «Facebook» « ОСОБА_6 » містяться:
у текстовому матеріалі «Мы должны все признать право на воссоединение великого русского народа, проживающего как в России, так и по левую сторону Днепра. Мари Ле Пен» - публічний заклик до користувачів соціальної мережі «Facebook» визнати законною можливість об`єднання російського та українського народів у межах єдиного «великого русского народа», та, відповідно, об`єднання вказаних територій;
у текстовому матеріалі «Брат, развернем штыки против киевско- американской хунты! Превратим войну братоубийственную в войну освободительную» - публічний заклик до об`єднання військовослужбовців Збройних Сил України та Російської Федерації з метою повалення чинної на час створення тексту інформаційного повідомлення української центральної влади;
у текстовому матеріалі «Хватит кормить Бандеру и АДРЕСА_2 и Восток - присоединяйся к России!» - публічний заклик до користувачів соціальної мережі «Facebook» (жителів південно-східних регіонів України) припинити фінансові відрахування до бюджету України та об`єднати території, на яких вони проживають, з територією Російської Федерації.
Водночас, у текстових матеріалах інформаційних повідомлень наявні висловлювання пропагандистського характеру, в яких містяться мовні ознаки: образи і приниження національних почуттів українців; розпалювання ворожнечі і нетерпимості між українцями, які є жителями різних регіонів України; пропаганди: ведення військових дій з боку Російської Федерації на території України задля повалення чинної в країні державної влади; зміни територіального устрою та кордону України шляхом від`єднання частини території (південно-східних регіонів) від території України і приєднання до території Російської Федерації.
У судовому засіданні прокурор повідомив про те, що 26 червня 2020 року між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, та просив її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він згоден з умовами угоди, йому відомі наслідки укладення угоди, він визнає себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, згоден і в змозі виконати визначене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.109, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.109 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 . В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеною прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
При цьому, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертиз.
Речовими доказами слід розпорядитись на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 26 червня 2020 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.109 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 10 205 грн. 00 коп.
Речові докази по справі: - мобільний телефон марки "Iphone 7+", ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім- картою "Київстар" за номером телефону НОМЕР_2 ; мобільний телефон "Samsung" model: SGN-E7804, з сім-картою "МТС" за номером телефону НОМЕР_3 , та зарядним пристроєм; сім-карта "Київстар" № НОМЕР_4 ; сім-карта "МТС" № НОМЕР_5 повернути за належністю ОСОБА_5 .
Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Головуючий суддя ОСОБА_1