Провадження № 1-кс/369/2624/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 - про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003223 від 25.10.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про накладення арешту на майно, подане в рамках кримінального провадження, що розслідується за ч. 4 ст. 160 КК України.
Подане клопотання обґрунтовується тим, що У провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0003223 від 25.10.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 1 60 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.10.2020 до чергової частини Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла письмова заява від громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу того, що йому 24.10.2020 від малознайомого на ім`я ОСОБА_5 стало відомо про те, що 25.10.2020 заплановано виїзд осіб у кількості близько 30 чоловік з м. Северодонецьк до м. Києва для подальшого виїзду у Київську область з метою здійснення голосування на місцевих виборах за певного кандидата за грошову винагороду.
Так, у жовтні 2020 року, у невстановленому місці, у невстановлений час, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виявили намір на пошук осіб для здійснення реалізації їх виборчого права на місцевих виборах, що мали відбутись 25 жовтня 2020 року за конкретно-визначеного кандидата за грошову винагороду у розмірі 700 гривень.
Після чого, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи згідно попередньої домовленості, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи спільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання підшукали 23 особи із числа жителів міста Лисичанськ, Луганської області, яким завчасно придбали квитки на потяг зі сполученням «Северодонецьк-Київ».
24. 10.2020 року в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_8 та іншими визначеними особами потягом виїхали із міста Северодонецьк до міста Києва, де 25.10.2020 року прибули до міста Києва. В подальшому ОСОБА_6 , зустрів на Південному залізнодорожиому вокзалі в м. Києві, вище вказаних осіб та розмістив їх у попередньо орендований автобус марки «ІVЕСО» д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 .
Після чого, вирушили до Києво-Святошинського району, Київської області з метою доставки їх до невстановлених на даний час в ході досудового слідства дільничних виборчих комісіях для подальшої реалізації свого виборчого права та здійснення голосування за конкретного кандидата на місцевих виборах за грошову винагороду де були затримані співробітниками поліції ГУ НП в Київській області.
Так, 25.10.2020 на підставі ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України було проведено обшук ОСОБА_12 в ході якого було вилучено наступні речі, а саме: зарядний пристрій з написом «Самсунг», мобільний телефон «Хеоmі» чорного кольору, 2 ключі від дверних замків із ключем від домофону, платіжна картка НОМЕР_2 .
26.10.2020 року вилучені речі на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
З урахуванням того, що вказані вище вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення злочину та були його знаряддям, на підставі ст. 98 КПК України слідчим 26.10.2020 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
У судове засідання слідчий не з`явивсь, в поданому клопотанні просив його розгляд проводити без участі слідчого чи прокурора, вимоги клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, 25.10.2020 на підставі ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України було проведено обшук ОСОБА_12 в ході якого було вилучено наступні речі, а саме: зарядний пристрій з написом «Самсунг», мобільний телефон «Хеоmі» чорного кольору, 2 ключі від дверних замків із ключем від домофону, платіжна картка НОМЕР_2 .
26.10.2020 року вилучені речі на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
З урахуванням того, що вказані вище вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення злочину та були його знаряддям, на підставі ст. 98 КПК України слідчим 26.10.2020 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 26.10.2020 року вказані речі зберегли на собі сліди вчинення злочину, на підставі ст. 98 КПК України визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Вказане майно, за версією слідства, може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.
Відповідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Враховуючи правові підстави для накладення арешту майна, можливість використання даного майна як доказу в кримінальному провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому вбачає наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 309 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 - про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003223 від 25.10.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 160 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на зарядний пристрій з написом «Самсунг», мобільний телефон «Хеоmі» чорного кольору, 2 ключі від дверних замків із ключем від домофону, платіжна картка НОМЕР_2 , яке було вилучено в ході обшуку у ОСОБА_12 .
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1