Провадження № 1-кп/761/656/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005868 від 25.05.2018 року)

В С Т А Н О В И В :

На розгляді суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187 КК України.
Прокурором у судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 та строку дії запобіжного заходу домашнього арешту обвинуваченої ОСОБА_4 ,, на обґрунтування якого останній послався на подальше існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які було попередньо враховано судом, а також на негативні характеризуючі дані щодо особи кожного із обвинувачених окремо, відсутність обґрунтованих та достатніх стримуючих факторів для запобігання таким ризикам тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження тримання під вартою, оскільки прокурором належними чином подальше існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, не доведено, зокрема не наведено нових ризиків, а тому просили відмовити у продовженні строку тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та просили змінити його на домашній арешт у визначений період часу доби, оскільки обвинувачена, має намір працевлаштуватися.

Потерпілі у судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши учасників судового розгляду кримінального провадження, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Так, ухвалою суду від 11.12.2020 року строк триманняпід вартою обвинуваченого ОСОБА_3 було продовжено, до 08.02.2021 року включно, без визначення розміру застави. Ухвалою суду від 11.12.2020 року обвинуваченій ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 08.02.2021 року включно .

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, який належних висновків для себе не зробив та продовжив злочинну діяльність, який також є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, яке знаходиться на розгляді Солом`янського районного суду м.Києва, що беззаперечно доводить суду його схильність до кримінально-караної діяльності, насьогодні ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні декількох епізодів злочинів, які є тяжкими за кваліфікацією ст. 12 КК України, офіційно не працевлаштований та іншого доходу не має, не має міцних соціальних зв`язків, які б могли бути для особи стримуючим фактором для уникнення ризиків згідно ст. 177 КПК України, також враховується сам спосіб вчинення злочинів із застосуванням насильства та систематичність таких дій обвинуваченого, що у своїй сукупності свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , а саме щодо можливості його ухилення від явки до суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, а тому суд приходить до висновку про те, що запобіжний захід відносно останнього у виді тримання під вартою необхідно продовжити.

Доводи сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо можливості застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, або загалом відмови у продовження запобіжного заходу, зважаючи на наявність у останнього визначеного місця проживання та існування соціальних зв`язків, вже неодноразово перевірялись судом та не знайшли свого підтвердження відповідними доказами, будь-яких достатніх нових обставин, які б свідчили про достовірне існування стримуючих факторів для обвинувачених також наведено не було, а тому такі доводи сторони захисту висновків суду про наявність підстав для подальшого утримання під вартою обвинувачених не спростовують.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2020 р. до обвинуваченої ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у видіцілодобового домашнього арешту, строком до 08.02.201 року.
Вирішуючи питання щодо продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченої ОСОБА_4 , судом враховуються дані про особу , яка раніше неодноразово судима за вчинення злочинів проти власності, однак при цьому належних висновків для себе не зробила, оскільки інкриміновані останній кримінальні правопорушення було вчинено у період іспитового строку за іншим вироком суду, що доводить суду її схильність до кримінально-караної діяльності, при цьому ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні декількох епізодів злочинів, які є тяжкими за кваліфікацією ст. 12 КК України, має соціальні зв`язки, та одружена. Оскільки існування соціальних зв`язків та обов`язків по піклування за дітьми не перешкоджало перебувати ОСОБА_4 поза місцем проживання у нічний час у м.Києві, що остання не заперечує, що у своїй сукупності свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , а тому суд приходить до висновку про те, що запобіжний захід відносно останньої у виді цілодобового домашнього арешту необхідно продовжити.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні.
При цьому також суд також не вбачає підстав для визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_3 , зважаючи на те, що останній обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.183, 189, 199, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03 квітня 2021 року, включно.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді цілодобово домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, яким заборонити підозрюваній залишати місце свого проживання за адресою:, АДРЕСА_1 .
Крім того, покласти на обвинувачену такі обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме :

-прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду у кримінальному провадженні.

- не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали про застосування домашнього арешту та покладення обов`язків щодо ОСОБА_4 визначити на 60 днів, до 03.04. 2021 року.

Виконання ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Копію вказаної ухвали направити прокурору та відділу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_4 . для виконання та контролю в частині обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Копію вказаної ухвали направити Начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» для виконання, в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою..

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку, в інші частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1