Справа 688/1889/20
№ 1-м/688/1/20
Ухвала
Іменем України

22 липня 2020 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівка клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , засудженого вироком Красносельського районного суду Санкт-Петербургу, Російської Федерації від 02 серпня 2017 року за ст.111 ч.3 п.п. «а,б», ст.162 ч.2, ст.69 ч.3 КК РФ до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з відбуванням покарання у виправній колонії сурового режиму,

в с т а н о в и в :

25 червня 2020 року до суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Красносельського районного суду Санкт-Петербургу, Російської Федерації від 02 серпня 2017 року про засудження громадянина України - ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України відповідно до статтей 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, пунктів 7,8,12 Розділу ХІІ Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 року № 2599/5, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 10.12.2019 за № 06-155516/19.

У клопотанні Міністерство юстиції України просить визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Красносельського районного суду Санкт- Петербургу Російської Федерації від 02 серпня 2017 року; визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно з Кримінальним кодексом України.

Представник Міністерства юстиції України належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився. Розгляд справи просить проводити без участі представника Міністерства юстиції України, про що зазначив у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України участь представника Міністерства юстиції України у судовому засіданні з розгляду клопотання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України не є обов`язковою .

Прокурор Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що клопотання підлягає задоволенню, а вирок Красносельського районного суду Санкт-Петербургу, Російської Федерації від 02 серпня 2017 року підлягає приведенню у відповідність із законодавством України. На підставі проаналізованих матеріалів, долучених до клопотання, просить визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 , визнано винним вироком Красносельського районного суду Санкт-Петербургу Російської Федерації від 02 серпня 2017 року за ч.2 ст.121 КК України, визначити строк позбавлення волі 4 роки і 6 місяців та за ч.4 ст.187 КК України 3 роки позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 згідно з Кримінальним кодексом України та визначити остаточне покарання за правилами ч.ч.1, 2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за кожен злочин у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи клопотання, суд виходить з положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, норм Кримінального кодексу України, та Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 р № 956/33927.

Згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 Конвенції.

Пунктами а)-d) частини першої статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і не повинен посилювати кримінальні покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Як слідує з частини першої статті 10 Конвенції про передачу засуджених осіб, у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

02 серпня 2017 року вироком Красносельського районного суду Санкт-Петербургу, Російської Федерації, ОСОБА_4 засуджено за п.п.«а,б», ч.3 ст.111 КК Р Ф до 4-х років 6 місяців позбавлення волі, ч.2 ст.162 КК Р Ф до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань йому остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, строк покарання ОСОБА_4 , рахується з 02 серпня 2017 року, у строк покарання зараховано період попереднього ув`язнення з 28 липня 2016 року по 01 серпня 2017 року включно.

Апеляційною ухвалою Санкт-Петербургського міського суду Російської Федерації від 05 грудня 2017 року вирок Красносельського районного суду Санкт-Петербургу, Російської Федерації від 02 серпня 2017 року залишений без змін.

Вирок набрав законної сили 05 грудня 2017 року, про що зазначено у довідці про набрання вироком законної сили від 15.12.2017 року.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія -28 УФСВП Росії по Архангельській області»; кінець відбуття строку покарання - 27.01.2022 року.

ОСОБА_4 , є громадянином України, зареєстрований в АДРЕСА_1 , що підтверджується анкетними даними, зазначеними у вироку РФ від 02.08.2017 року, відміткою у паспорті громадянина України та довідкою Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 10.04.2020 року № 6.5-3684/6-20 .

ОСОБА_4 , висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується його письмовою заявою.

Відповідно до ч.1 ст.7 КК України громадяни України, які вчинили злочини за межами своєї держави, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом. При цьому суд України не вправі ревізувати висновки суду іншої держави щодо встановлених ним фактичних обставин справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 610 КПК України засудженому ОСОБА_4 слід визначити статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і визначити строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку Красносельського районного суду Санкт-Петербургу, Російської Федерації від 02 серпня 2017 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 11 Конвенції передбачено, що у випадку заміни вироку, застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Змінюючи вирок, компетентний орган: а) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; с) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і неповинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавством держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.

Умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст.606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

При призначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.

Дослідивши вирок Красносельського районного суду Санкт-Петербургу, Російської Федерації від 02 серпня 2017 року та статті кримінального закону іноземної держави, на якому ґрунтується вирок, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених п.п. «а,б» ч. 3 ст. 111 КК РФ (умисне заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, небезпечної для життя людини з хуліганських мотивів, группою осіб, стосовно двох осіб ), та ч.2 ст.162 КК РФ (розбій, тобто напад з метою викрадення чужого майна, вчинений з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я та з погрозою застосування такого насильства, з застосуванням предмета, який використовується в якості зброї).

Дії ОСОБА_4 , за які його засуджено в Російській Федерації, також є кримінальним правопорушенням (злочином) згідно із законодавством України, за які кримінальна відповідальність передбачена ч.2 ст.121 КК України, тобто як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, та за ч.2 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

За вчинення кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 121 КК України передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, а за ч.2 ст.187 КК України передбачене покарання у вигдяді позбавлення волі від семи до десяти років.

Тому, ОСОБА_4 слід визначити покарання: за ч.2 ст.121 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.187 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, призначити 5 років 6 місяців позбавлення волі, що відповідає вимогам до визначення строку покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченим п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК України.

При цьому, суд враховує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженій особі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід обчислювати з 02.08.2017 року - відповідно до дати, яка встановлена вироком Красносельського районного суду Санкт-Петербургу, Російської Федерації від 02 серпня 2017 року.

Крім того, виходячи із положень п. с) ст. 11 Конвенції, суд повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі.

Тому, у строк покарання ОСОБА_4 слід зарахувати період попереднього тримання під вартою до ухвалення вироку з 28 липня 2016 року по 01 серпня 2017 року включно.

У строк попереднього ув`язнення у відповідності до п.п. в п. 4 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VIII від 26 листопада 2015 року включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Приписами п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VIII від 26 листопада 2015 року встановлено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові № 13-31кс18 від 29 серпня 2018 року, вказівки якого є обов`язкові для виконання судом першої інстанції, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Як вбачається з копії вироку Красносельського районного суду Санкт-Петербургу, Російської Федерації від 02 серпня 2017 року ОСОБА_4 вчинив кримінально карані діяння до 20 червня 2017 року і щодо нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII.

Таким чином, засудженому ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України підлягає зарахуванню у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 28.07.2016 року по 01.08.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 603 Кримінального процесуального кодексу України за результатами судового розгляду суд постановляє ухвалу про виконання вироку суду іноземної держави повністю або частково. При цьому, суд визначає яка частина покарання може бути виконана в Україні, керуючись положеннями Кримінального кодексу України, що передбачають кримінальну відповідальність за злочин, у зв`язку з яким ухвалено вирок та вирішує питання про застосування запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що є всі законні підстави для приведення вироку Російської Федерації у відповідність з кримінальним законодавством України.

Згідно з законодавством України режим утримання засудженого визначається установами для відбуття покарання, а не судом.

Керуючись ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, ст. ст. 7, 372,395-396, 602-604, 610 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Привести вирок Красносельського районного суду Санкт-Петербургу, Російської Федерації від 02 серпня 2017 року відносно ОСОБА_4 , засудженого за п.п. «а,б» ч.3 ст.111, ч.2 ст.162 КК Російської Федерації, до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму у відповідність із законодавством України.

Визначити, що п.п. «а,б» ч.3 ст.111 та ч.2 ст.162 КК Російської Федерації, за якими ОСОБА_4 засуджено вироком Красносельського районного суду Санкт-Петербургу, Російської Федерації від 02 серпня 2017 року відповідає ч.2 ст.121 та ч.2 ст.187 КК України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим:

- за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки 6 місяців ;

- за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки;

На підставі ч.ч. 1, 2 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 02 серпня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, в строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 28.07.2016 року по 01.08.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України та прокурором до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення (засудженим - впродовж семи днів з дня отримання копії цієї ухвали).

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після постановлення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1