Провадження №1-кс/932/5728/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , у залі суду, в м. Дніпрі, розглянувши клопотання слідчої СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001396 від 13.07.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна , -
В С Т А Н О В И В:
05 жовтня 2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого слідча просить накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку в приміщенні тиру, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 де було виявлено та вилучено: згорток купюр номіналом 2 гривні, всередині яких знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору; сліп пакет зі вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження; ваги електронні кишенькові з залишками на поверхні речовини зеленого кольору рослинного походження; пристрій для подрібнення речовини з залишками на поверхні речовини зеленого кольору рослинного походження; пластикова ємкість з чорною кришкою, всередині якої знаходиться фрагмент пластикової пляшки з фольгою на наконечнику з залишками речовини зеленого кольору рослинного походження, наконечник металевий залишками речовини зеленого кольору рослинного походження; мобільний телефон марки «Iphone XS» imei: НОМЕР_1 , imei: 2: НОМЕР_2 з сім-карткою № НОМЕР_3 .
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Власник майна у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наведених у ньому підстав.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Так, встановлено, що до ЧЧ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт співробітника, про те, що в ході проведення санкціонованого обшуку в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за No0001164 за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено наркотичні засоби, психотропні речовини, та встановлено групу осіб, які діють за попередньою змовою та шляхом закладок на території м. Дніпро збувають наркотичні засоби та психотропні речовини. Так, 03.10.2020 Слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було проведено санкціонований обшук за місцем постіного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено майно на яке слідча просить накласти арешт.Так, вказані вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0001396.
На підставі викладено, приходжу до висновку, що частина вилученого майна, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто, вказане майно, відповідає критеріям ст.98 КПК України, є речовим доказом, вказане майно може бути приховано, знищено тобто необхідно зберегти цей речовий доказ саме шляхом накладення на нього арешту на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Що стосується іншого вилученого майна, зокрема вагів та мобільного телефону, то воно по вказаному кримінальному провадженню по вказаній кримінально-правовій кваліфікації злочину внесеного до ЄРДР, не може бути речовим доказом, не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, вказане майно не зберегло на собі будь яких слідів злочину, а від так відсутні підстави передбачені ст. 170 КПК України для накладення арешту на вказане майно, що і є підставою для відмовити у задоволенні клопотання у цій частині вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309, 369, 371, 372 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене в ході проведення обшуку в приміщенні тиру, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: згорток купюр номіналом 2 гривні, всередині яких знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору; сліп пакет зі вмістом речовини зеленого кольору рослинного походження; пристрій для подрібнення речовини з залишками на поверхні речовини зеленого кольору рослинного походження; пластикова ємкість з чорною кришкою, всередині якої знаходиться фрагмент пластикової пляшки з фольгою на наконечнику з залишками речовини зеленого кольору рослинного походження; наконечник металевий залишками речовини зеленого кольору рослинного походження.
В іншій частині вимог клопотання відмовити, негайно повернути тимчасово вилучене майно, на яке не накладено арешт, відповідно до положень ч. 3 ст. 173 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Строк дії ухвали до її скасування у встановленому порядку.
Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційного скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1