КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, є громадянкою України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює бухгалтером ТОВ «ПЕТ Технолоджіс», заміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судима, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язано підозрювану ОСОБА_6 :

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи.

3) здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_6 , визначено строком на 60 (шістдесят) днів, до 20 грудня 2020 року включно.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_6 , яка не переховується від органів досудового розслідування та суду, раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, недоведеність прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, вважав, що в даному випадку можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_6 , заборонивши їй залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 до 07:00 год. наступної доби з покладенням відповідних обов`язків.
Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.
Посилається на те, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено відповідні обставини, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у тому числі недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення виконання покладених процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи захисника та підозрюваної, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управляння Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000829 від 25 лютого 2014 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, а також за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. ч. 1, 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 365-2 КК України.
22 серпня 2019 року ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру, а 10 червня 2020 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358КК України.
16 червня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 до 07:00 год. з покладанням додаткових обов`язків терміном до 10 липня 2020 року.
07 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 до 14 серпня 2020 року.
10 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 до 08 жовтня 2020 року.
Постановою заступника Генерального прокурора від 15 жовтня 2020 року на підставі статей 294, 295 КПК України продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 9 місяців, до 20 січня 2021 року.
22 жовтня 2020 року прокурор групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї відповідних обов`язків, до 20 грудня 2020 року включно.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана, вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінальних правопорушень, характеризуючі дані про особу підозрюваної, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушення, прокурором зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
На думку суддів апеляційного суду, у даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 з вчиненими злочинами підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.
Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, прокурором достатньо не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, обставини вчинення злочинів, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваної, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд відмовив у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 та застосував до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що прокурор в клопотанні та в суді першої інстанції в повному обсязі не довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про це просив прокурор, оскільки запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Посилання прокурора на тяжкість злочинів та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки сама по собі тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для застосування виключного запобіжного заходу, при цьому слідчим суддею було враховано наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваної в межах їх доведеності з урахуванням даних про особу підозрюваної.

Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтованого твердження про можливу втечу цієї особи (Piruzyan v. Armenia п. 95).
Також слідчим суддею було враховано те, що досудове розслідування на даний час не завершене та слідчому необхідно провести ще ряд слідчий та процесуальних дій, зокрема: на даний час органом досудового розслідування не відшукано оригінали підроблених документів, які надавались приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу 24.02.2014, а саме паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Києва, виданий 05.09.1997 Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, картку фізичної особи платника податку ДПІ у м. Чернігові на ім`я ОСОБА_12 за ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , розпорядження Члена Правління ПАТ «Промінвестбанк» директора з корпоративного бізнесу ОСОБА_13 від 21.02.2014 № 142 щодо надання повноважень Директору Обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Чернігів ОСОБА_12 на укладення договорів про розірвання Іпотечних договорів від 21.06.2011 № № 692-11, 693-11, 694-11 та довіреність в.о. Голови Правління ПАТ «Промінвестбанк» ОСОБА_14 від 12.02.2013 № 248 на уповноваження Директора Обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Чернігів ОСОБА_12 на представництво інтересів банку.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання сторони обвинувачення, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви прийнятого рішення.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї відповідних обов`язків, до 20 грудня 2020 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5942/2020
Єдиний унікальний номер 761/33876/20
Категорія: ст. 179 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_15
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1