Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 709/2616/18
номер провадження 1-кп/695/46/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2021 рокум. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
представника володільця майна, адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту, у межах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України,
Клопотання обґрунтовано наступним.
Отже під час накладення арешту слідчим суддею не було враховано та не перевірено вимоги п.,п. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 173 КПК України, а саме:
правову підставі для арешту майна;
достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
наслідки арешту майна для ФОП ОСОБА_7 та його господарської діяльності.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання з підстав наведених у ньому.
Прокурор вирішення клопотання поклав на розсуд суду.
Інші учасники процесу підтримали представника володільця майна.
Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У клопотанні ОСОБА_7 вказує, що накладення арешту вкрай негативно позначується на його господарській діяльності, однак будь-яких доказів на підтвердження не надає, крім документів про його реєстрацію, як фізичної особи підприємця (ФОП).
Під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_7 є підозрюваним чи обвинуваченим по вказаному кримінальному провадженні, а кошти, на які накладено арешт є речовими доказами, і в межах даного кримінального провадження подано цивільний позов.
Також прокурором не доведено необхідності подальшого збереження арешту на вказані кошти (для проведення слідчих дій, тощо, хоча часу для їх проведення було достатньо), більш того прокурор не заперечував проти скасування даного арешту.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Про необхідність дотримання принципу законності при гарантуванні права власності на майно яке передбачене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини, вказує і Європейський суд з прав людини в рішенні «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року:
40. Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права (див. рішення у справі "Ентрік проти Франції" (Hentrich v. France) від 22 вересня 1994 року, серія A, N 296-A, сс. 19-20, п. 42).»
Отже, станом на час розгляду клопотання слідчі дії чи будь-які інші дії з арештованим майном не проводяться, а прокурором не надано доказів про необхідність збереження арешту, тим більше, що по вказаному кримінальному провадженні, в рамках якого і накладався вказаний арешт, ОСОБА_7 має процесуальний статус свідка.
Відповідно до ст. 22 КПК України (Змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості) кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Такими чином, прокурором не надано будь-яких обґрунтованих заперечень з приводу поданого клопотання та не доведено необхідності продовження арешту коштів, тим самим наявна обставина про те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Щодо вимог ОСОБА_7 , зазначених у письмовому клопотанні про скасування ухвали про накладення арешту, суд зазначає наступне.
Статтею 174 КПК України не передбачає право суду на скасування ухвал про накладення арешту, а лише надає право на скасування арешту.
Правом скасування ухвал про накладення арешту наділений відповідний суд апеляційної інстанції.
Тому з урахуванням заявлених вимог та принципу верховенства права, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді.
На підставі викладеного і керуючись ст.174 КПК України суд,
Клопотання ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту, у межах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1