УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2020 Справа №607/10954/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі подання Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону, або пом`якшення призначеного покарання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петриків Тернопільського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , засудженого 04 жовтня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 310, ч. 2 ст. 309, 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області звернулася до суду із поданням про приведення вироку суду відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону, або пом`якшення призначеного покарання.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Тернопільському міськрайонному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області у зв`язку із виконання вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо нього від 04 жовтня 2017 року. У зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 вказаний вирок суду в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст.309 КК України підлягає приведенню у відповідність з внесеними змінами, що передбачають пом`якшення призначеного покарання та покращення становища засудженої особи.

Представник органу пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримала в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні значила, що у зв`язку із запереченням ОСОБА_5 стосовно приведення вироку суду у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018 року, просить суд у задоволенні подання відмовити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, із невідомої суду на те причини, хоча про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином. Приймаючи до уваги вимоги ч.5 ст.539 КПК України, суд вважає за можливе проведення судового розгляду у його відсутності.

Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року вирішено затвердити укладену між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому за даними кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання: за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 вирішено призначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки. Згідно п.п. 1,2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 відповідні обов`язки.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, набрав чинності 01.07.2020 року. Згідно вимог вказаного Закону частину другу ст.309 КК України викладено в такій редакції: "2. Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років". Санкція ч. 2 ст. 309 КК України у редакції за якою ОСОБА_5 засуджено не передбачала покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Однак, суд враховує те, що приведення вищенаведеного судового рішення у відповідність до закону, у даному випадку Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, що набрав чинності 01.07.2020 року є доцільним лише у разі, якщо засуджена особа на цьому наполягає.

Вивченням матеріалів особової справи № 131/2017 р. встановлено, що працівниками органу пробації проводяться бесіди з засудженою особою, ОСОБА_5 надавав пояснення уповноваженій особі, регулярно з`являється на реєстрацію. 20.08.2020 року ОСОБА_5 ознайомлено із витягом з Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року стосовно змін внесених до ч. 2 ст. 309 КК України за якою його засуджено, роз`яснено правові наслідки. Однак засуджений ОСОБА_5 надав письмову заяву у якій заперечує щодо направлення до суду подання про приведення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2017 року щодо нього у відповідність із Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Суд звертає увагу на те, що уповноважена особа органу пробації може лише за згодою засудженої особи на порушення перед судом питання про приведення судового рішення у відповідність до закону, надіслати подання, коли новим законом, санкцією статті доповнено більш м`який вид покарання ніж позбавлення або обмеження волі, що має відбуватися реально.

У даному випадку, санкція ч. 2 ст. 309 КК України за якою засуджено ОСОБА_5 передбачала покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років. Однак, відповідно до редакції згідно Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року, ч. 2 вказаної статті викладено в новій редакції, яка передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України і хоча покарання у виді штрафу є менш суворим видом покарання, але засуджений не може бути звільнений від його відбування з випробуванням, а отже застосування вказаного покарання може погіршувати становище засудженої особи.

Таким чином, суд вважає, що з врахуванням надання заперечення засудженого ОСОБА_5 на порушення перед судом питання про приведення судового рішення у відповідність до закону, з метою недопущення порушення його прав, у задоволенні подання про приведення вироку суду відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону, або пом`якшення призначеного покарання, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Тернопільського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону, або пом`якшення призначеного покарання відносно ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1