справа № 563/534/20
провадження № 1-кп/563/131/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2020 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Корець кримінальне провадження № 0000148 від 29 квітня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сторожів Корецького району Рівненської області, громадянки України, українки, із повною загальною середньою освітою, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , депутата Сторожівської сільської ради Корецького району Рівненської області, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно рішення першої сесії сьомого скликання Сторожівської сільської ради Корецького району Рівненської області від 10.11.2015 року визнано обраним депутатом Сторожівської сільської ради Корецького району Рівненської області ОСОБА_4 , яка будучи суб`єктом декларування згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», умисно не подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2018 рік, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції зазначеної декларації, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» і унеможливлює здійснення контролю за її доходами та видатками.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій місцевого самоврядування, зокрема, депутати місцевих рад.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону, особи, зазначені у п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Із урахуванням наведеного, ОСОБА_4 є депутатом Сторожівської сільської ради Корецького району Рівненської області, та суб`єктом декларування, згідно вимог п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи належним чином повідомленою про необхідність подання до 00 год. 00 хв. 01.04.2019 року, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, на території Корецького району Рівненської області в період часу з 01.04.2019 року по липень 2020 року не подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2018 рік.

За наведених обставин ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язковість подання відповідної декларації, щодо необхідності декларування шляхом реєстрації та внесення необхідних відомостей на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, не подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненні указаного злочину та підтвердила обставини вчинення злочину, що описані у обвинувальному акті.

Обвинуваченою не оспорюються докази стосовно фактичних обставин, які об`єктивно доводять вчинення нею інкримінованого злочину. Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумніву у добровільності та істинності учасників судового розгляду.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою обвинуваченої, представника державного обвинувачення, вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При цьому, суд переконався у тому, що обвинувачена правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і нею не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності її позиції не має. Обвинуваченій роз`яснено, що вона при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачена наполягла на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні указаного злочину повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.366-1 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У ст. 65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує її щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відсутні.

По місцю проживання обвинувачена ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, рініше не судима.

Визначаючи вид та міру покарання суд виходить з того, що обвинувачена щиро покаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, має постійне місце проживання, в ході судового засідання дала правдиві та визнавальні показання, які узгоджуються між собою, є раніше не судимою особою, а тому на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання в мінімальних межах санкції ст. 366-1 КК України у вигляді громадських робіт на мінімальний термін

Також, відповідно до ст. 77 КК України, враховуючи зазначені обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченій ОСОБА_4 додаткове покарання, передбачене у санкції указаної статті, у вигляді позбавлення права обіймати певні посади на мінімальний строк, зазначений у санкції статті.

Відповідно до п. 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року N 7, роз`яснено, що покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю призначається в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) КК, за якою підсудний визнаний винним, а якщо воно нею не передбачене, - в межах, установлених ст. 55 КК. Та обставина, що до постановлення вироку підсудний вже не обіймав посаду або не займався діяльністю, з якими було пов`язане вчинення злочину, не є перешкодою для застосування цього покарання.

На думку суду, таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили учасниками судового провадження не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.366-1 КК України, та призначити їй покарання 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади чи займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1