ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5865/20
Провадження № 1-кс/362/1398/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання директора ТОВ "Юність Інвест" ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000405 від 13.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-
в с т а н о в и в:
17.11.2020 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання директора ТОВ "Юність Інвест" ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000405 від 13.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, в якому він просив арешт накладений ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2020 року по справі №362/570/20, на об`єкт будівництва, розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером №:03:001:0141 за адресою: АДРЕСА_1 , та заборону розпорядження, користування, укладання попередніх договорів продажу та проведення будь-яких будівельних робіт, направлених на створення завершеного об`єкту будівництва, скасувати.
Клопотання обґрунтоване тим, що арешт накладений ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2020 року по справі №362/570/20, на об`єкт будівництва, розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером №:03:001:0141 за адресою: АДРЕСА_1 , та заборону розпорядження, користування, укладання попередніх договорів продажу та проведення будь-яких будівельних робіт, направлених на створення завершеного об`єкту будівництва, значною мірою порушує майнові права Державного підприємства Центрального територіального управління капітального будівництва Міністерства оборони України, інвесторів будівництва фізичних осіб, а також перешкоджає законній господарській діяльності ТОВ «Юність Інвест», що полягає у неможливості реалізувати проект будівництва під інвестовані та власні оборотні кошти товариства.Вважає, щовирішуючи питання щодо арешту майна, слідчим суддею не зважено, що станом на 12.02.2020 року, тобто на момент розгляду клопотання прокурора про арешт майна, втім як і на час звернення до суду із поданим клопотанням про скасування арешту майна, відсутня обґрунтована підозра щодо вчинення злочину.
Крім того, при постановленні ухвали від 12.02.2020 року про арешт майна прокурором не доведено, а слідчим суддею не встановлена, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину. Ухвалою від 12.02.2020 року не надана оцінка належності наданих прокурором доказів, що дало б взагалі підстави кваліфікувати зазначені у кримінальному провадженні обставини, як саме кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.190 КК України. Нерухоме майно не відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, тобто майно не може бути конфісковане як захід покарання чи як спеціальна конфіскація, оскільки не належить юридичній особі ТОВ «Юність Інвест» на правах власності.У матеріалах кримінального провадження №0000405 відсутні будь-які фактичні обставини, передбачені зокрема ст. 170 КПК України, які допускають арешт вказаного майна. Враховуючи, що, зокрема ДП ЦТУКБ Міністерства оборони України було відсутнє під час постановлення ухвали від 12.02.2020 року, арешт майна накладено необґрунтовано та минула потреба у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, враховуючи фактичну відсутність складу кримінального правопорушення (лише адміністративного) у матеріалах кримінального провадження №0000405 внесеного до ЄРДР від 13.06.2019 року, грубим порушенням основоположних прав власності (майнових прав) Міністерства оборони України, групи громадян - інвесторів будівництва фізичних осіб, фактичного блокування будівництва та чиненні перешкод у здійсненні законної господарської діяльності забудовника, а тому вказаний арешт підлягає скасуванню
Представник заявника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Вважає, що накладений арешт порушує майнові права Державного підприємства Центрального територіального управління капітального будівництва Міністерства оборони України, інвесторів будівництва фізичних осіб, а також перешкоджає законній господарській діяльності ТОВ «Юність Інвест», що полягає у неможливості реалізувати проект будівництва під інвестовані кошти. Також відсутні будь-які фактичні обставини, передбачені зокрема ст. 170 КПК України, які допускають арешт вказаного майна.
ОСОБА_6 підтримав думку свого адвоката.
Прокурор в судовому засіданні в задоволенні клопотання просив відмовити. Пояснив, що у заявника відсутній дозвіл на будівництво, інвестовані кошти вже перераховані на інші рахунки. Земельна ділянка, на якій проводиться будівництво перебувала в оренді ЦТУКБ, строк якої закінчився. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 11.03.2020 року ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2020 р., якою було накладено арешт на об`єкт будівництва розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0141 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження, користування, укладання попередніх договорів продажу та проведення будь-яких будівельних робіт направлених на створення завершеного об`єкту будівництва було залишено без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ТОВ «Юність Інвест» без задоволення.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження за № 0000405 від 13.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Васильківським відділом Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області здійснюється процесуальне керівництво досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000405 від 13.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2020 року по справі №362/570/20 року було накладено арешт на об`єкт будівництва розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0141 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження, користування, укладання попередніх договорів продажу та проведення будь-яких будівельних робіт направлених на створення завершеного об`єкту будівництва (а.с. 11-14).
Постановою прокурора Васильківського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 від 07.08.2019 року об`єкт будівництва,який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0141 за адресою АДРЕСА_1 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000405 від 13.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (матеріали крим. провадження том.1 а.с. 49-51 )
Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 11.03.2020 року ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2020 року по справі №362/570/20 року було залишено без змін,апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ТОВ «Юність Інвест» без задоволення (а.с. 62-67)
За статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, котрий застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.ч. 11, 12 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, котрі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження «щодо особливих вказівок в ухвалі слідчого судді про арешт майна» слід звернути увагу на положення ст. 174 КПК України, яка встановлює порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Зазначені учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для скасування арешту майна покладено на осіб, які звертаються з цим клопотанням, у зв`язку з чим вони повинні обґрунтувати необхідність скасування арешту майна.
Позиція заявника, що на даний час відпала необхідність у накладеному арешті, оскільки відсутній склад кримінального правопорушення (лише адміністративний) у матеріалах кримінального провадження № 0000405 від 13.06.2019 року, а тому арешт підлягає скасуванню, є необґрунтовано, не знайшли свого підтвердження в доводах клопотання та спростовуються матеріалами кримінального провадження також.
На даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутність у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
З тексту ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2020 року вбачається, що арешт на майно, а саме: на об`єкт будівництва розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0141 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження, користування, укладання попередніх договорів продажу та проведення будь-яких будівельних робіт направлених на створення завершеного об`єкту будівництва було накладено з метою збереження речового доказу, завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження .
Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.
На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, об`єкт будівництва, який розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0141 визнано речовим доказом, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2020 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.
Крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 11.03.2020 року, перевірялись зазначені обставини та за результатами розгляду ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2020 року про арешт нерухомого майна залишено без змін.
За встановлених обставин, клопотання директора ТОВ "Юність Інвест" ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000405 від 13.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 171, 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання директора ТОВ "Юність Інвест" ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000405 від 13.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.
Повний текст ухвали оголошено 07.12.2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_8