Справа № 136/567/19
Провадження №11-кп/801/496/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд

у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участі :

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 21.02.2020 року, якою обвинуваченого

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

громадянина України,

звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 21.06.2016, закрито.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди, залишено без розгляду, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 21.02.2020 року ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 21.06.2016, закрито. Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди, залишено без розгляду.

Свою ухвалу суд мотивував тим, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, з часу вчинення даного кримінального правопорушення минуло більш як два роки, обвинувачений не ухилявся від слідства та суду та не вчинив нового злочину, він надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності. За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявні усі правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за строками давності та закриття провадження у даній справі

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 ставить питання про скасування ухвали Липовецького районного суду Вінницької області від 21.02.2020 року в частині залишення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 без змін. Просить ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 . Вимоги мотивує, тим що цим рішенням суд порушив право потерпілого, передбаченого п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 просив розглядати апеляційну скаргу у відсутність його та потерпілого ОСОБА_8 .

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_10 не з`явився з невідомих суду причин. Про час, день і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином.

Неявка обвинуваченого ОСОБА_10 в судове засідання не є перешкодою для розгляду кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Статтею 415 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для скасування судового рішення із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі потерпілий, висуваючи вимогу про скасування ухвали суду першої інстанції в частині залишення цивільного позову без розгляду, не навів жодну з передбачених ст. 415 КПК підстав для прийняття такого рішення, в зв`язку з чим вказані вимоги колегія суддів визнає необґрунтованими.

Положенням ч. 1 ст. 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності із закриттям на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, яким є злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України і до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки, і підозрюваний чи обвинувачений проти закриття кримінального провадження з цієї підстави не заперечує.

Частиною 3 ст. 49 КК України визначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків давності особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Як убачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, встановивши, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_10 вчинив 21.06.2016 року, перебіг давності строків притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, обґрунтовано, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокатом ОСОБА_7 було подано клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 у зв`язку із закінченням строків давності, а суд з дотриманням вимог ч. 2 ст. 288 КПК України з`ясував думку потерпілого та його представника щодо заявленого клопотання.

Доводи апеляційної скарги потерпілого про те, що суд першої інстанції, звільнивши ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, порушив право потерпілого, передбаченого п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом, колегія суддів вважає безпідставними. Слід зазначити, що вирішення питання про повне або часткове задоволення цивільного позову у кримінальному провадженні підлягає лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Однак, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства. Таке його право роз`яснив потерпілому районний суд.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді клопотання захисника ОСОБА_7 повністю дотримався вимог ст. 286 КПК України, у зв`язку з чим ухвала Липовецького районного суду Вінницької області від 21.02.2020 року є законною та обґрунтованою, правових підстав для її скасування не має, а відтак апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 21.02.2020 року про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_10 , у зв`язку із закінченням строків давності - залишити без змін.

Судді: