Справа № 585/2367/20
Номер провадження 1-в/585/8/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
06 січня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Роменська ВК (№ 56)» - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючого покарання в Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)»,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме: замінити режим відбування покарання з особливого на суворий.

У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити. Пояснив, що просить замінити покарання не на більш м`який вид, а лише змінити йому режим відбування покарання на підставі ст. 102 КВК, оскільки, перебуваючи у Ромеській ВК 56 він не має можливості бачитись з рідними, які проживають у Київській області і не можуть приїздити до нього на побачення у Роменську ВК 56. Вважає, що своєю поведінкою він заслуговує на таку пільгу, оскільки не має стягнень, майже увесь час працює.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання свого підзахисного. Вважає, що клопотання обґрунтоване, є підстави для заміни режиму відбування покарання, режим, на який просить перевести ОСОБА_6 для подальшого відбування покарання, відповідає призначеному покаранню.

Представник ДУ «Роменська ВК № 56» ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Також пояснив, що зміна умов режиму відбування покарання регулюється ст.100, 101 КВК і відбувається шляхом переведення засудженого до виправної колонії іншого рівня безпеки. Таке переведення належить до компетенції центрального органу виконавчої влади, за поданням адміністрації виправної колонії, погодженим з начальником управління (відділу) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань. ОСОБА_6 було відмовлено у переведенні, оскільки він має посередні характеристики, працює періодично, що свідчить про не системність його поведінки, Підвищенням загальноосвітнього рівня не займається. Участь у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих, організаційно-просвітницьких заходах та суспільному житті серед засуджених відділення не приймає. Рішення комісії було доведено до відома ОСОБА_6 і він повинен був звернутися зі скаргою до центральної спостережної комісії, якщо з цим рішенням не погодився.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки питання про переведення ОСОБА_6 на більш м`який режим тримання розглядалося у 2020 році і було прийнято рішення про відмову у переведенні, яке ОСОБА_6 не оскаржував. Фактично ОСОБА_6 у своєму клопотанні не ставить питання про застосування ст. 82 КК України, хоча і посилається на неї. Крім того, засуджений не довів, що став на шлях виправлення, отже вважає таке клопотання передчасним і таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2011 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднане невідбуте покарання по вироку Ставищанського районного суду Київської області від 28.12.2007 року і остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна (а.с. 13-15).

Вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 26.12.2011 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. До визначеного покарання за новим вироком у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України приєднано частково невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2011 року і остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна (а.с.16-17).

Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 14.07.2017 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 14.08.2017 року) ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Рокитянського районного суду Київської області від 26.12.2011 року і призначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі. Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк перебування під вартою з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 03.02.2017 року по 20.06.2017 року (а.с.18-21).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23.11.2017 року вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 14.07.2017 року змінено: ОСОБА_6 призначено покарання: за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ст. 185 ч. 3 КК України - 6 років позбавлення волі, за ст. 357 ч. 3 КК України - 3 роки обмеження волі, за ст. 263 ч. 1 КК України - 5 років позбавлення волі, за ст. 263-1 ч.1 КК України - 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш покарання більш суворим призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 26.12.2011 року призначити остаточне покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскацією майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 03.02.2017 року по 20 червня 2017 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 23).

Постановою Верховного Суду України від 27 листопада 2018 року ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року залишено без змін (а.с.24).

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 14.07.2017 року набрав законної сили 23.11.2017 року, що стверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (а.с.22).

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна, крім житла. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 26.12.2011 року і остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна, крім житла (а.с.25-26).

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2017 року набрав законної сили 05 вересня 2017 року, що стверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (а.с.27).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2018 року задоволено подання Роменської ВК (№ 56) про призначення остаточного покарання ОСОБА_6 .. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, поглинути покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2017 року, покаранням призначеним вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 14 липня 2017 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна крім житла (а.с.28).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2018 року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України (а.с.29).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 червня 2019 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк відбування покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 14.07.2017 року, зараховано у строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 23.11.2017 року (включно), із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі (а.с.30-31).

Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 26 липня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 7 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за вироками Дергачівського районного суду Харківської області від 14.07.2017 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23.11.2017 року та вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.07.2017 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 8 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 03.02.2017 р. по 23.11.2017 р. із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с.32-33).

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 26 травня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування попереднього ув`язнення відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року, а також вирішення питання про перегляд застосування до нього ст. 71 КК України, відмовлено (а.с.34-35).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироками Білоцерківського міського суду Київської області від 01.07.1996 р., Володарського районного суду Київської області від 28.05.1997 р., Білоцерківського міського суду Київської області від 16.03.1999 р. та Ставищанського районного суду Київської області від 28.12.2007 р., відмовлено (а.с.36-37).

Згідно довідки ДУ «Роменська ВК (№ 56)» від 22.09.2020 року, наданої на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого 19.07.2017 року Хмельницьким мр/с Хмельницької області (з урахуванням ухвали Роменського мр/с Сумської області від 12.03.2018 р., вироку Дергачівського р/с Харківської області від 14.07.2017 р. та ухвали Жовтневого р/с м. Харкова від 03.06.2019 р.) за ст.ст.185 ч З,15 ч. 3-289 ч. 2, 70 ч. 1, 71, 70 ч. 4 КК України до 8 р. 6 м-ц п/волі з конф. всього о/майна, крім житла із зарахуванням в строк з 03.02.2017 р. по 20.06.2017 р. таз 21.06.2017 р. по 23.11.2017 р. вкл. згідно ст.72 ч. 5 КК України. Початок строку: 03.02.2017 р. Кінець строку: 13.10.2024 р. станом на 25.09.2020 р. відбув 4 р. 5 м-ц 12 дії., не відбув 2 р. 18 дн. (а.с.12). Тобто станом на день подання клопотання ОСОБА_6 не відбув 2/3 строку призначеного йому покарання, що стверджується довідкою ДУ «Роменська ВК (№ 56)» від 22.09.2020 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання в виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Розділом Х Загальної частини КК України визначено види покарань, перелік яких є вичерпним.

Натомість ч. 1 ст. 102 КВК України визначено поняття Режиму у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

Статтею 100 КВК України передбачений порядок заміни умов тримання засуджених до позбавлення волі, а саме:

1. Залежно від поведінки засудженого і ставлення до праці, в разі її наявності, та навчання умови відбування покарання змінюються в межах однієї колонії або шляхом переведення до колонії іншого виду.

2. Зміна умов тримання в межах однієї колонії здійснюється за клопотанням начальника відділення соціально-психологічної служби постановою начальника колонії. У разі якщо така постанова передбачає збільшення обсягу встановлених обмежень і більш суворі умови тримання, вона погоджується із спостережною комісією.

3. Зміна умов тримання засудженого шляхом переведення його до виправної колонії іншого рівня безпеки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, за поданням адміністрації виправної колонії, погодженим з начальником управління (відділу) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві та Київській області. У разі якщо таке подання передбачає переведення засудженого до установи виконання покарань з вищим рівнем безпеки, воно погоджується із спостережною комісією.

Згідно опитувального листа ДУ «Роменська ВК (№ 56)» ОСОБА_6 не заслуговує на застосування умовно-дострокового звільненні від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким та заміну умов тримання (а.с. 70).

З Витягу з протоколу № 20 від 02.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 відмовлено в переведенні до виправної колонії середнього рівня безпеки. Засудженому роз`яснено порядок оскарження даного рішення згідно ст. 2 КАС України (а.с. 73).

Фактично, ОСОБА_6 у своєму клопотанні ставить питання про заміну йому режиму тримання, не погоджуючись з рішенням Комісії про відмову в переведенні до виправної колонії середнього рівня безпеки, про що сам пояснив під час розгляду клопотання.

ВП ВС у Постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 822/3059/17 (провадження № 11-1427апп18) вказала, що у статтях 537 та 539 КПК України визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, та порядок їх вирішення, а можливість розгляду судами за правилами КПК України скарг засуджених на рішення Комісії про відмову в переведенні з однієї установи відбування покарання до іншої не передбачена.

Враховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір у цій справі є публічно-правовим і підлягає вирішенню за правилами КАС України.

Тому в задоволенні клопотання ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 100-102 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

СУД П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючого покарання в Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)», про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення повного тексту ухвали суду, засудженим - з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 11 січня 2021 року о 10 год. 15 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1