Провадження № 1-кс/461/8388/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача інспектора СД Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 15.12.2020 року про відмову в задоволенні клопотання, якою їй відмовлено в залученні як потерпілого у кримінальному провадженні №0000637 від 14.10.2020 року та визнати її ОСОБА_3 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 14.10.2020 року її чоловіком ОСОБА_5 було подано до Галицького ВП ГУНП у Львівській області заяву про вчинення злочину, в якій зазначив, що цього ж дня біля Монументу Слави, що на вул.Стрийській у м.Львові, невідома людина погрожувала їм та їхній дочці вбивством. На підставі вказаної заяви, внесено запис до ЄРДР №0000637, правова кваліфікація ч.1 ст.129 КК України. З два місяці не вчинено жодних дій. 04.12.2020 року ОСОБА_3 було подано до Галицького ВП ГУНП у Львівській області клопотання про залучення її до кримінального провадження як потерпілої. 17.12.2020 року отримала поштовим відправленням постанову дізнавача - інспектора ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання. Вважає оскаржувану постанову безпідставною та не мотивованою, відтак, просить скаргу задоволити.
До судового засідання ОСОБА_3 скерувала заяву, в якій просить проводити розгляд вказаної скарги без її участі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Слідчим суддею встановлено, що Галицьким ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке 14.10.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000637 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

15.12.2020 року за результатом розгляду клопотання ОСОБА_3 , дізнавачем інспектором СД Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 винесено постанову, якою заявнику відмовлено у задоволенні клопотання про залучення її потерпілим.

Згідно ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, така обґрунтована тим, що в ході досудового розслідування на даний час не встановлено фактів, що підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та заподіяння ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди, а тому, підстави для задоволення клопотання про визнання особи потерпілим не вбачаються.
Слідчий суддя із такими висновками дізнавача інспектора ОСОБА_4 не погоджується, вважає їх передчасними, з огляду на те, що, відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні її клопотання залучення потерпілим у кримінальному провадженні, достатніх мотивів такої відмови не навів. Так, наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час якого ОСОБА_3 може користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.
З системного аналізу норм чинного кримінального-процесуального закону можна зробити висновок, що у разі відмови у визнанні особи потерпілою, обов`язком слідчого, прокурора є спростувати вищевказане з наведенням очевидних та достатніх підстав, що підтверджується конкретними доказами.
Однак, оскаржувана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження, а отже, не є вмотивованою. В даній постанові, не вказується, яким шляхом дізнавач - інспектор перевірив відсутність обставин заподіяння моральної, майнової чи іншої шкоди ОСОБА_3 .
В залежності від встановленого, слідчому слід прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника.
Щодо вимоги ОСОБА_3 про визнання її потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає, що повноваження визнавати особу потерпілою у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування у слідчого судді відсутні, оскільки це входить в повноваження слідчого та прокурора.
Слідчий суддя в межах своїх повноважень, може розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування та відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду такої, винести одну із ухвал, про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування належить виключно до компетенції органу досудового розслідування, а не слідчого судді. Крім того, втручання суду в діяльність органів досудового розслідування суперечить ст.19 Конституції України.

Даний перелік є вичерпним, а відтак, оскільки суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України, вказана вимога щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову дізнавача інспектора сектору дізнання Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 15.12.2020 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення її потерпілим у кримінальному провадженні №0000637.

Зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження №0000637 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України об`єктивно і всебічно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 07.12.2020 року про залучення її потерпілим. У разі повної або часткової відмови в задоволенні такої - винести вмотивовану постанову, копію якої вручити ОСОБА_3 , а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин таку надіслати їй.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1