У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене в.о. начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000057, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 , за погодженням з в.о. начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000057, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України, про накладення арешту на майно, у якому просить накласти арешт шляхом позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, на вилучені в ході огляду місця події на митному посту Ужгород від 27.09.2020 року речі та документи, а саме: - митну декларацію UA 305 160/2020/052999; - CMR 240 320/1; - Рахунок-фактуру № 446 від 21.09.2020; - Специфікацію до рахунку-фактури № 446 від 21.09.2020; - Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК №778127; -фітосертифікат №60/07-6047/АЕ-187048; - 17 піддонів лісоматеріалів породи «дуб», об`ємом 21,239 м.куб., які згідно товаросупровідних документів належать відправнику вантажу ФОП ОСОБА_6 ; - вантажний автомобіль марки «Volvo» р.н. НОМЕР_1 , разом із техпаспортом НОМЕР_2 ; - причіп марки «Kogel» р.н. НОМЕР_3 , разом із техпаспортом НОМЕР_4 , які згідно техпаспортів належать ОСОБА_7 , однак фактично були вилучені у водія ОСОБА_8 .

В обґрунтування вимог клопотання слідчий посилається на те, що є достатні підстави вважати, що вилучені предмети та документи свідчать про вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності та відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту. Вказані речі та документи постановою слідчого визнані речовими доказами. Окрім цього, в рамках даного кримінального провадження, №0000057 постановою слідчого призначено експертизу вилучених лісоматеріалів, у зв`язку з чим вилучені лісоматеріали мають бути надані експертам для огляду в первинному - вилученому вигляді, з метою уникнення впливу органів досудового слідства на вантаж, спосіб його переміщення та зберігання. При цьому, єдиним способом забезпечення зберігання вилученого майна у первинному вигляді є накладення на нього арешту, шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Слідчий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату,час і місце розгляду справи, при цьому, подав клопотання, відповідно до змісту якого просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його присутності.

Власники майна в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду поданого клопотання повідомлені належним чином, про що свідчить рапорт слідчого. Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею з доданого витягу ЄРДР №0000057 встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000057, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України, про накладення арешту на майно.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу зазначено те, що у відповідності до повідомлення Свалявського МРВ №220-С від 25.09.2020 року, рядом суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється контрабанда лісоматеріалів заборонених до вивозу, за підробленими документами, 27.09.2020 року на митному посту «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби проведено огляд місця події вантажного автомобіля Вольво р.н. НОМЕР_1 , який здійснював переміщення обрізного пиломатеріалу породи «дуб». У відповідності до поданих товаро-супровідних документів, а саме сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, який є дозвільним документом для перевезення лісоматеріалів за межі митної території України, деревина з якої виготовлена продукція, була заготовлена в квітні 2020 року на території Кіровоградської області. В ході здійснення замірів вологості деревини, встановлено, що вказана деревина є свіжозрізаною, що свідчить про невідповідність поданих документів вантажу який переміщається. Викладені обставини свідчать про наявність ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201-1 КК України.

З доданої до матеріалів клопотання копії протоколу огляду місця події від 27.09.2020 року, проведеного старшим слідчим в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майором юстиції ОСОБА_3 , встановлено, що останнім проводився огляд, в ході якого виявлено та вилучено: - митну декларацію UA 305 160/2020/052999; - CMR 240 320/1; - Рахунок-фактуру № 446 від 21.09.2020; - Специфікацію до рахунку-фактури № 446 від 21.09.2020; - Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК №778127; - фітосертифікат №60/07-6047/АЕ-187048; - 17 піддонів лісоматеріалів породи «дуб», об`ємом 21,239 м.куб., які згідно товаросупровідних документів належать відправнику вантажу ФОП ОСОБА_6 ; - вантажний автомобіль марки «Volvo» р.н. НОМЕР_1 , разом із техпаспортом НОМЕР_2 ; - причіп марки «Kogel» р.н. НОМЕР_3 , разом із техпаспортом НОМЕР_4 , які згідно техпаспортів належать ОСОБА_7 , однак фактично були вилучені у водія ОСОБА_8 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 02.01.2020, копія якого міститься у матеріалах клопотання, вантажний автомобіль марки «Volvo» р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , від 02.01.2020, копію якого додано до матеріалів клопотання напівпричіп марки «Kogel» р.н. НОМЕР_3 , належить ОСОБА_7 .

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Внесене слідчим в межах кримінального провадження №0000057 від 28.09.2020 року клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 від 28 вересня 2020 року вилучені 27.09.2020 року під час проведеного огляду митну декларацію UA 305 160/2020/052999, CMR 240 320/1, рахунок-фактуру № 446 від 21.09.2020, специфікацію до рахунку-фактури № 446 від 21.09.2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК №778127, фітосертифікат №60/07-6047/АЕ-187048, 17 піддонів лісоматеріалів породи «дуб», об`ємом 21,239 м.куб., які згідно товаросупровідних документів належать відправнику вантажу ФОП ОСОБА_6 ; вантажний автомобіль марки «Volvo» р.н.з. НОМЕР_1 , разом із техпаспортом НОМЕР_2 ; причіп марки «Kogel» р.н.з. НОМЕР_3 , разом із техпаспортом НОМЕР_4 , які згідно техпаспортів належать ОСОБА_7 , однак фактично були вилучені у водія ОСОБА_8 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000057, від 28.09.2020 року, оскільки такі речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення в частині накладення арешту на вказане у клопотанні майно, однак вимога щодо необхідності заборони користування автомобілем марки «Volvo» р.н.з. НОМЕР_1 , разом із техпаспортом НОМЕР_2 та причіпом марки «Kogel» р.н.з. НОМЕР_3 , разом із техпаспортом НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_7 , на переконання слідчого судді, не є пропорційним втручанням у право власності особи завданням кримінального провадження та може порушувати "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Слідчим суддею під час розгляду клопотання на вищезазначене майно встановлено, що автомобіль та причіп зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що вони є доказом вчинення кримінального правопорушення як і інше майно, зазначене у клопотанні слідчого, проте останнім не доведено, що існує можливість приховування, пошкодження, псування, або інше перетворення чи знищення вказаного автомобіля власником майна або законним володільцем.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання частково, шляхом накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні слідчого, проте автомобіль марки «Volvo» р.н. НОМЕР_1 , разом із техпаспортом НОМЕР_2 та причіп марки «Kogel» р.н. НОМЕР_3 , разом із техпаспортом НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_7 , слід повернути власнику або законному володільцю на відповідальне зберігання до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Вимогами ч. 1 та ч. 2 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Вказаний спосіб арешту даного автомобіля, на переконання слідчого судді, буде найменш обтяжливий для власника та законного володільця, та в повній мірі забезпечить збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_3 , погоджене в.о. начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000057, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201-1 КК України, про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події 27.09.2020 року майно:

- митну декларацію UA 305 160/2020/052999;

- CMR 240 320/1;

- Рахунок-фактуру № 446 від 21.09.2020;

- Специфікацію до рахунку-фактури № 446 від 21.09.2020;

- Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЗК №778127;

- фітосертифікат №60/07-6047/АЕ-187048;

- 17 піддонів лісоматеріалів породи «дуб», об`ємом 21,239 м.куб., які згідно товаросупровідних документів належать відправнику вантажу ФОП ОСОБА_6 .

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події 27.09.2020 року майно: - вантажний автомобіль марки «Volvo» р.н. НОМЕР_1 , разом із техпаспортом НОМЕР_2 ; - причіп марки «Kogel» р.н. НОМЕР_3 , разом із техпаспортом НОМЕР_4 , які згідно техпаспортів належать ОСОБА_7 в частині розпорядження такими.

Вантажний автомобіль марки «Volvo» р.н. НОМЕР_1 , разом із техпаспортом НОМЕР_2 та причіп марки «Kogel» р.н. НОМЕР_3 , разом із техпаспортом НОМЕР_4 , які згідно техпаспортів належать ОСОБА_7 передати власнику або законному володільцю на відповідальне зберігання з можливістю користуватися вказаним майном та забороною розпоряджатися, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Попередити відповідальну за збереження майна особу про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, передбачену ст. 388 КК України.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1