Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/9883/19
Провадження №1-кп/523/603/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської м місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002106 від 11.06.2019р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно водієм, раніше не судимого.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

Встановив:

11.06.2019 року приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №100, розташованому по вул. Добровольського у м. Одесі, маючи намір на заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих міркувань, підійшов ззаду до раніше незнайомої йому ОСОБА_6 , та застосовуючи до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з силою штовхнув її в спину, внаслідок чого потерпіла втративши рівновагу, впала на землю. Скориставшись ситуацією, ОСОБА_5 зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок вагою 13,18 гр.вартістю 5272 гривень з підвіскою у вигляді хрестика з розп`яттям вагою 3,37гр. вартістю 2191 гривень, тим самим спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 7463 гривень, після чого покинув місце скоєння злочину, в подальшому неподалік від поліклініки №29, розташованої по вул. Заболотного, 29 у м. Одесі був затриманий перехожими,.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно у зазначений в обвинувальному акті день у червні 2019 року приблизно о 12:00 годині по обіді знаходився на вулиці Добровольського у м. Одесі, де побачив дівчину, на шиї якої були золоті прикраси. Підійшовши до неї зі спини, штовхнув її, від чого потерпіла впала, в цей момент зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком та став уходити з місця скоєння злочину, але через деякий проміжок часу був зупинений перехожим людьми, викрадене майно повернуте потерпілій. Причини свого вчинку пояснив фінансовими проблемами, вину визнає повністю, висловлюючи щире каяття, спричинена потерпілій матеріальна шкода повністю компенсована шляхом повернення викраденого майна, будь-яких претензій до нього не має.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.186 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив злочин, працює водієм, хоча неофіційно, має постійне місце проживання та реєстрації, відсутність тяжких наслідків, а також матеріальних збитків у зв`язку з поверненням викраденого майна, думку потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання щодо обвинуваченого, що підтверджується заявою, долученої до матеріалів судового кримінального провадження, негативне відношення до скоєного діяння.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме золотий ланцюжок з підвіскою у вигляді хрестика з розп`яттям, які передані потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку.

Залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінальних проваджень за №0002106 від 11.06.2019р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, з урахуванням санкції ч.2 ст.186 КК України, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого злочину; характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, те, що він працює, має постійний заробіток, місце проживання, позитивні плани на майбутнє, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальної шкоди та тяжких наслідків, враховуючи поведінку ОСОБА_5 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, приймаючи до уваги думку прокурора та потерпілої щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали слідчого судді припинив свою дію 9.08.2019р. В подальшому під час судового провадження за відсутністю клопотань учасників процесу щодо ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, запобіжний захід не обирався. Враховуючи прийняте судом рішення про призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_5 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем фактичного проживання обвинуваченого.

Речові докази золотий ланцюжок з підвіскою у вигляді хрестика з розп`яттям, які передані потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0002106 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2019 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: