справа № 399/856/20
провадження № 1-кп/399/10/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка кримінальне провадження №0000052 від 11.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Млинок, Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий 29.11.2019 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 вчинив умисне кримінально протиправне діяння проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України за наступних обставин.

14.10.2019 року у вечірній час ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 . З боку присадибної ділянки зазначеного домоволодіння ОСОБА_4 в місці відсутності суцільного огородження території двору, шляхом вільного доступу пройшов на подвір`я, яке не являється повністю огородженим та забезпеченим від стороннього доступу, де на даху погребу виявив три металеві труби та три ступиці до легкового автомобіля, після чого у останнього виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна.
Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 перебуваючи на території двору домоволодіння потерпілого, розташованого по АДРЕСА_1 , переконавшись, що його дії не помітні стороннім особам, шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_5 3 сталеві труби довжиною по 1,2 м., вартістю з урахуванням зносу 103 гривні за одну трубу на суму 309 гривень та 3 ступиці до легкового автомобіля ВАЗ, вартістю з урахуванням зносу 184 гривні за одну ступицю на суму 552 гривні, а всього на загальну суму 861 гривня, після чого покинув місце вчинення кримінально протиправного діяння та розпорядився викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 таємно викравши чуже майно, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Щиро розкаявся у його вчиненні. Суду пояснив, що 14.10.2019 року близько 15-00 год. він прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 . З боку присадибної ділянки зазначеного домоволодіння в місці відсутності огородження двору пройшов на подвір`я, де на даху погребу виявив три металеві труби та три ступиці до легкового автомобіля, після чого цього ж дня у вечірній час таємно викрав належне ОСОБА_5 майно. Повідомив в судовому засіданні, що з потрепілим узгодив питання з приводу відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальим проступком.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином. Завчасно надав до суду заяву в якій просив підготовче засідання та судовий розгляд кримінального провадження № 0000052 від 11.09.2020 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України без його участі. Крім того, у даній заяві зазначив, що не заперечує проти скороченого розгляду відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Просить винести вирок відповідно до кримінального закону України.
Учасники судового провадження не оспорювали докази щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального проступку та не заперечували визнати недоцільним дослідження цих доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і їх позиція є добровільною, і сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обстави в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 14.10.2019 року у вечірній час перебуваючи на території двору домоволодіння потерпілого, розташованого по АДРЕСА_1 , переконавшись, що його дії не помітні стороннім особам, шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_5 3 сталеві труби довжиною по 1,2 м. та 3 ступиці до легкового автомобіля ВАЗ, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 861 гривня, а тому суд його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про наявність складу проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а вина ОСОБА_4 у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжка)доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги те, що 01.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII.
Вказаним Законом внесені зміни до санкції ч.1 ст.185 КК України, згідно яких «таємне викрадення чужого майна (крадіжка)» - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Санкція ч.1 ст.185 КК України (в ред. від 25.09.2019 станом на дату вчинення злочину - 14.10.2019 року) передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи..
Нормами ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На момент ухвалення вироку діяння, що інкриміноване обвинуваченому у відповідності зі ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку, добровільне відшкодування завданих збитків за погодженням із потерпілим.

Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання - не встановлено.

Враховуючи викладене, класифікацію кримінального правопорушення, як кримінальний проступок, особу обвинуваченого, який раніше судимий та звільнений від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, відповідно до ухвали Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2020 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, непрацюючий, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, повністю працездатний, визнання обвинуваченим вини, щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування збитків за погодженням із потерпілим, цивільний позов потрепілим не пред`явлено, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_4 буде покарання у виді громадських робіт, що відповідає санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати відсутні.

Речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Цивільний позов у справі не заявлено. Судові витрати у справі відсутні.

Речовий доказ по кримінальному провадженні оптичний лазерний диск DVD+R із записом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 залишити зберігати при матеріалах справи.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1