Справа №484/3868/15-к
Провадження № 1-кп/484/433/20
Ухвала

іменем України

15.12.2020 року м.Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , потерпілого голову ФГ «Шанс» ОСОБА_14

представника потерпілого профспілкової організації Первомайського психо-нервологічного інтернату для жінок ОСОБА_15 , представника потерпілого МСК «Синюха» ОСОБА_16

обвинуваченого ОСОБА_17

адвоката ОСОБА_18

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Первомайська в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, освіта вища, одруженого,не працюючого, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , маючого на утримання малолітню дитину, 2014 року народження, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3,4 ст. 190, ч.2,3 ст.358 КК України

встановив

до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 30 вересня 2015 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001002 від 07.04.2015 року з Первомайської міжрайонної прокуратури за підозрою ОСОБА_17 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3,4 ст. 190, ч.2,3 ст.358 КК України.

14 лютого 2020 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області у даному кримінальному провадженні було ухвалено виправдувальний вирок.

06 серпня 2020 року Миколаївський апеляційний суд виніс ухвалу, де постановив вирок Первомайського міськрайонного суду від 14 лютого 2020 року у відношенні ОСОБА_17 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

20.08.2020 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з Миколаївського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_17 .

25.08.2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник просили повернути справу прокурору, посилаючись на неконкретність висунутого обвинувачення та не викладення в обвинувальному акті усіх важливих обставин кримінального провадження.

Потерпілі в судовому засіданні не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Суд, виконавши вимоги ст.ст.342-345 КПК України, ознайомившись з обвинувальним актом, перевіривши виключно його зміст та реєстр матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України (не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу), приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, норми ст.314 КПК України покладають на суд обов`язок у підготовчому судовому засіданні перевірити обвинувальний акт на відповідність його вимогам КПК України.

Згідно із ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, встановленим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, та які є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт має бути зрозумілим не тільки обвинуваченому, який має право знати у чому він обвинувачується, але і суду, і повинен містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, який дозволить суду прийняти рішення про можливість подальшого судового розгляду за даним обвинувальним актом.

Відповідно до положень п. (а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Зазначених вимог закону органом досудового розслідування та прокурором дотримано не було.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, у них міститься обвинувальний акт, складений старшим слідчим СВ Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області та затверджений прокурором Первомайської міжрайонної прокуратури Миколаївської області 29.09.2015 року за підозрою ОСОБА_17 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2,3,4 ст. 190 , ч.ч. 2,3 ст.358 КК України, який не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення, як того вимагає п.5 ст. 291 КПК України.

Увказаному обвинувальному акті щодо ОСОБА_17 в порушення вимог кримінального процесуального закону, викладено тільки зміст підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2,3,4 ст. 190 , ч.ч. 2,3 ст.358 КК України, що свідчить про порушення права ОСОБА_17 на захист, оскільки він захищається від підозри, а не обвинувачення.

Згідно з чинним кримінальним процесуальним законом, обвинувачений має право знати, у чому він обвинувачується, обвинувальний акт повинен бути зрозумілим та конкретним за своїм змістом, а незрозумілість та неконкретність такого обвинувачення щодо ОСОБА_17 порушує його право на захист і є істотним порушенням вимог КПК України.

Зазначені вище недоліки обвинувального акту є істотними, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Крім того, в обвинувальному акті не викладено всіх важливих фактичних обставин кримінального провадження.

В обвинувальному акті не викладено епізоди заподіяння шкоди всім потерпілим. Суми збитків які описує прокурор та зазначає в обвинувальному акті не співпадають з зазначеними прокурором остаточними сумами шкоди по всім потерпілим.

Стаття 190 КК України передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Особливістю такого злочину як шахрайство є не просто заволодіння чужим майном або правом на таке майно, а заволодіння шляхом зловживання довірою потерпілого. Тобто, в момент, коли майно або право на майно переходило до особи, потерпілий не розумів, що втрачає таке майно або право на майно. Ще однією особливістю такого злочину є те, що потерпілий добровільно передає майно або право на майно.

В обвинувальному акті не викладено фактичні обставини даного злочину щодо жодного потерпілого.

Єпізоди описаних злочинів прокурором в обвинувальному акті є неконкретними.

В обвинувальному акті прокурор описує обставини злочину як про операції з контрагентами, розрахунковими рахунками, мобільним телефонами, однак не називає їх та не описує всіх обставин злочину.

Що стосується ст..358 КК України яка передбачає підроблення посвідчення або іншого документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою, або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут, то слід зазначити, що в обвинувальному акті взагалі не викладено фактичні обставини даного злочину зазначено лише формулювання обвинувачення та правова кваліфікація злочину.
Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вищевикладені обставини надають можливість суду зробити висновок про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_17 вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як такому , що складений із суттєвими недоліками, які порушують право особи на захист та перешкоджають призначенню обвинувального акту до судового розгляду.

За таких обставин даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 291, ст. 314 КПК України, суд

ухвалив

обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.ч.2,3,4 ст. 190, ч.2,3 ст.358 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 днів.

Суддя: