Справа № 171/1955/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000641 від 25.09.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нива Трудова, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого повну загальну середню освіту, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в силу вимог ст.89 КК України
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок при наступних обставинах.
23 вересня 2020 року, приблизно о 09.00 годині, знаходився в приміщені секції АДРЕСА_3 , де побачив складне металеве дитяче ліжко білого кольору, довжиною 105 мм, та шириною 65 мм, яке належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного дитячого ліжка.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 23 вересня 2020 року, приблизно о 09 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщені секції АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав складне металеве дитяче ліжко білого кольору, довжиною 105 мм, шириною 65 мм, вартістю 804 гривні 00 копійок, що належить ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 804 грн. 00 коп.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив, що не оспорює встановлені органом досудового розслідування обставини, викладені в обвинувальному акті.
ОСОБА_4 пояснив, що 23 вересня 2020 року, приблизно о 09.00 годині, знаходився в приміщені секції АДРЕСА_3 , де побачив складне металеве дитяче ліжко, яке викрав та продав. Заподіяна ним шкода відшкодована, оскільки на даний час ліжко повернуто потерпілій. У вчиненому щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, встановлені органом досудового розслідування вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку повністю доведеною.
Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с.49,50 матеріали КП), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.51 матеріали КП), раніше не судимий, в силу вимог ст.89 КК України (а.с.52 матеріали КП).
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирався.
Речові докази: 6 частин металевого дитячого ліжка, передані на зберігання ОСОБА_5 залишити потерпілій за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1