ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1453/20 Справа № 204/6937/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката, який діє

в інтересах ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

власника та користувача майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001131 за ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні слідчим суддею обставини.
Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, яке тимчасово вилучене 12 жовтня 2020 року в ході проведення обшуку транспортного засобу Renault AE 430 p д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , а саме товарно-транспортні накладні, чорнові записи, акти перевірок стану транспортного засобу; вантажний транспортний засіб RENAULT AE430 д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 ; ключі від вказаного транспортного засобу; свідоцтво про реєстрацію на нього, з метою їх збереження, як речових доказів.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001131 за ч. 3 ст. 190 КК України.
Слідчий суддя встановив, що в ході проведення обшуку зазначене вище майно за даними слідства відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно. Зобов`язати слідчого повернути вилучене під час обшуку зазначене майно його власниці ОСОБА_7 ..
На його думку, ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
Посилається, що всупереч мотивувальній частині ухвали про надання дозволу про обшук, органом досудового розслідування, вилучений вищезазначений автомобіль та майно, не відображені в ухвалі про обшук.
Вважає, що арештоване майно не підпадає під визначення тимчасово вилученого майна, а ОСОБА_7 не має в межах кримінального провадження будь-якого процесуального статусу, що порушує її права як законного володільця майна.
Позиція учасників апеляційного розгляду.
Адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, ухвалу суду скасувати, зобов`язавши орган досудового розслідування негайно повернути вилучене майно власниці.
Прокурор в апеляційному суді просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, та наявні матеріали, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Але, вказаних вимог Закону районний суд належним чином не дотримався.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
З наявних матеріалів вбачається, що Чечелівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесене до ЄРДР під № 0001131 від 20 липня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. (а.с.5-6)
12 жовтня 2020 року слідчий, відповідно до ст. 234 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді провів обшук автомобіля марки RENAULT AE430 з д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який фактично належить ОСОБА_7 , та вилучив його, а також зазначені вище документи, які наступного дня було визнано речовим доказом.
Згідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що вказаний автомобіль відповідає критеріям речового доказу у даному кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, він визнаний речовим доказом, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту на такий автомобіль.
Зі змісту вимог п.п. 5, 6 ч. 3, ч. 4 ст. 173 КПК України, вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження , наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Стосовно доводів апеляційної скарги адвоката, що ОСОБА_7 не є підозрюваною чи обвинуваченою, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки кримінальне провадження тільки розпочато, а майно визнано речовим доказом.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладення на арешту майно, що були вилучені в ході проведення обшуку в даному автомобілі RENAULT AE430 з д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 .
Що ж стосується накладеного арешту зазначено автомобіля, то слідчим суддею не вірно зазначено, що слід накласти повно заборону на автомобіль.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Суд заборонивши право користування навпаки фактично обмежив право ОСОБА_7 та вилучив його, а також зазначені вище документи, які наступного дня було визнано речовим доказом.
Тому, апеляційний суд вважає, що застосування арешту на автомобіль RENAULT AE430 з д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження та відчуження буде належним та достатнім засобом для досягнення завдань кримінального провадження та не порушить таким втручанням права і свободи ОСОБА_7 , якій слід надати можливість користуватися даним автомобілем.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді слід скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково: накласти арешт, на тимчасово вилучені в автомобілі Renault AE 430 p д.н.з. НОМЕР_1 товарно-транспортні накладні, чорнові записи, акти перевірок стану транспортного засобу; накласти арешт на автомобіль RENAULT AE430 з д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження та відчуження, при цьому слід повернути для користування ОСОБА_7 вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі замку запалення.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року, якою накладено арешт на майно, яке тимчасово вилучене 12 жовтня 2020 року в ході проведення обшуку транспортного засобу Renault AE 430 p д.н.з. НОМЕР_1 , скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково:
- накласти арешт, на тимчасово вилучені в автомобілі Renault AE 430 p д.н.з. НОМЕР_1 товарно-транспортні накладні, чорнові записи, акти перевірок стану транспортного засобу.
- накласти арешт шляхом заборони розпоряджання та відчуження вантажного транспортного засобу RENAULT AE430 д.н.з. НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 .
Повернути власнику майна ОСОБА_7 для користування вантажний транспортний засіб RENAULT AE430 д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі замку запалення від вказаного транспортного засобу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4