Справа № 359/3429/20
Провадження № 1-в/359/143/2020
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі без технічної фіксації об`єднані у одне провадження клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, засудженого 17.05.2018 вироком Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,
в с т а н о в и в:
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області 05.05.2020 надійшли вищезазначені клопотання засудженого ОСОБА_3 , про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що засуджений рекомендований комісії державної установи «Бориспільська виправна колонія №119», оскільки відбув 2/3 частину строку призначеного покарання і він сумлінною поведінкою та ставленням до праці, став на шлях виправлення, є таким засудженим, до якого слід застосувати ст. 81 КК України.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представник Бориспільської виправної колонії №119, засуджений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , через канцелярію суду надали заяви про розгляд клопотання без їх участі. Клопотання засудженого, підтримують у повному обсязі та просили суд задовольнити з підстав зазначених в ньому.
Фіксування судового засідання під час розгляду справи суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, не здійснювалася.
Ознайомившись з матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, враховуючи позицію прокурора, представника Бориспільської виправної колонії, засудженого та адвоката, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання з наступних підстав.

17.05.2018 вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
До засудженого застосовано ч. 5 ст. 75 КК України та Закон України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», а саме період з 16.03.2018 по 17.05.2018.
Згідно із вказаного вироку ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі у Бориспільській виправній колонії №119 та на час розгляду клопотання засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 ППВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.02.2002 передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів особової справи та клопотання вбачається, що засуджений ОСОБА_3 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 23.03.2018. Під час знаходження в ДУ «Старобільський слідчий ізолятор» з 23.03.2018 зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.
В державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119)» відбуває покарання з 21.09.2018. Спочатку засуджений зарекомендував себе посередньо, до праці не залучався через відсутність власного бажання, але в результаті проведеної з ним соціально-виховної роботи засуджений змінив свою поведінку в позитивний бік, і з січня 2019 року був працевлаштований на виробництві установи на дільниці деревообробки, з січня 2020 року - на дільниці поклейки паперових пакетів. Отримав 3 заохочення, стягнень не має.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує. Спальне місце та приліжкому тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. За характером спокійний, врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної небезпеки.
Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, а саме «Духовне відродження». Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, а саме в духовно - просвітницькій секції. Відповідно до ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі.
Згідно вироку мав позов, але виконавчий лист до установи не надходив. На профілактичному обліку установи не перебуває. Вину у скоєному злочині визнав повністю.
Підлягав застосуванню до нього ст. 101 КВК України, а саме переведення до дільниці соціальної реабілітації, проте рішенням комісії від 28.02.2019, було відмовлено, оскільки засуджений ОСОБА_3 не стає на шлях виправлення.
Підлягав застосуванню до нього ст. 82 КК України, а саме заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, проте рішенням комісії від 31.10.2019, було відмовлено, по заяві засудженого.
Відповідно до висновку із протоколу від 23.04.2020 по вирішенні питання застосування умовно-дострокового звільнення, засуджений довів своє виправлення та заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання.

Згідно із ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 на момент розгляду клопотання фактично відбув 2/3 строку призначеного судом покарання за вчинений ним умисний тяжкий злочин. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений довів, що став на шлях виправлення.

Тому суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.05.2018, на не відбуту його частину, яка становить 6 місяців 15 днів.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. 536-539 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 , задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.05.2018, на невідбуту частину покарання - 6 місяців 15 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1