справа № 164/728/20
п/с 1-кп/164/40/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000075 від 03 березня 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду перебуває дане кримінальне провадження.

Прокурором було подано клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , яке вмотивоване тим, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, а саме - злісній непокорі вимогам адміністрації виправної установи. Крім того наявні ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що перебуваючи на волі, може залишити місце проживання та переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 має непогашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, може вчинити інше кримінальне правопорушення, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину в місцях позбавлення волі під час відбування покарання за попереднім вироком, де характеризувався негативно, оскільки систематично порушував режим утримання і не став на шлях виправлення, тому вважає доцільним продовжити запобіжний захід строком на шістдесят днів.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

З клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та його захисника ознайомлено.

Захисник та обвинувачений, кожен зокрема, заперечували щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити в задоволенні клопотання. Захисник зазначила, що прокурором не наведено жодного із ризиків, які б слугували підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою її підзахисному. Крім того, пред`явлене обвинувачення є незаконним, оскільки в його основу покладені норми «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», які втратили чинність на момент вчинення дій ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В судовому засіданні прокурор довела:

1) наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання даним ризикам.

Запобіжні заходи це заходи процесуального примусу попереджувального характеру, пов`язані з позбавленням або обмеженням свобод підозрюваного, обвинуваченого, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються під час кримінального провадження слідчим суддею, судом з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу оцінено в сукупності наступні обставини:

1) ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років;

2) вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

3) ОСОБА_4 є неодноразово судимим, під час відбування покарання у виправній колонії характеризувався негативно, перебуваючи на волі може переховуватися від суду.

При вирішенні даного клопотання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З огляду на вищевикладене, вважаю, що клопотання прокурора необхідно задовольнити і продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені в ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Щодо твердження захисника про незаконність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, то суд наголошує, що під час розгляду клопотання про продовження тримання під вартою суд не встановлює винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, а оцінює в сукупності обставини, що враховуються при обранні/продовженні запобіжного заходу.

Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено і таких доказів не надано захисником.
При цьому, суд приходить до переконання, що слід залишити попередньо визначений розмір застави щодо обвинуваченого та обов`язки, які на них покладаються у випадку застосування такої, які зазначено в ухвалі Маневицького районного суду Волинської області від 24 грудня 2020 року.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.331, 372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 15 квітня 2021 року включно.
Залишити попередньо визначений розмір застави щодо обвинуваченого та обов`язки, які на нього покладаються у випадку застосування такої, які зазначено в ухвалі Маневицького районного суду Волинської області від 24 грудня 2020 року.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1