Справа № 303/5384/20
Провадження № 1-кс/303/322/21
У Х В А Л А

01 лютого 2021 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув в судовому засіданні клопотання дізнавача СД Мукачівського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 13.02.2020 року до ЄРДР № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В :

До Мукачівського міськрайонного суду надійшло клопотання дізнавача СД Мукачівського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 13.02.2020 року до ЄРДР № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 11 лютого 2020 року, громадянка ОСОБА_4 , на особистому прийомі подала до Мукачівської місцевої прокуратури клопотання із змісту якого вбачається, що незстановлені наразі особи, шахрайським шляхом здійснили незаконне відчуження квартири АДРЕСА_1 , чим заподіяли їй майнову шкоду. Є реальна загроза відчуження майна, а вказана квартира є незаконно привласнена, шахрайським шляхом та є предметом злочину.
Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено старшим слідчим СВ Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000003 від 13 лютого 2020 року.
В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , яка повідомила, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходилася квартира, яка належала на праві спільної сумісної власності її батькам ОСОБА_5 , 1946 р.н., та ОСОБА_6 , 1950 р.н., яка була зареєстрована на її батька. Крім того, за адресою АДРЕСА_3 , також знаходилася квартира, яка належала на праві спільної сумісної власності її батькам ОСОБА_5 , 1946 р.н., та ОСОБА_6 , 1950 р.н., яка була зареєстрована на її матір. У неї є рідний брат ОСОБА_7 , 1977 р.н., який на даний час проживає в АДРЕСА_3 .
03 травня 2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , реєстр №887. Про укладення вказаного договору мені стало відомо у серпні 2018 року.
Впевнена, що приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зловживаючи своїми обов`язками, без її згоди не мала правових підстав зареєструвати вказаний правочин, оскільки я є спадкоємцем вказаної квартири, чим самим завдала мені матеріальної шкоди.
Крім того, рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2019 за позовом ОСОБА_4 визначено, що частки кожного із співвласників квартири АДРЕСА_4 , а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на момент смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , були рівними і становили по 1/3 частки.
У судове засідання дізнавач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримав та просив його задоволити.

- 2 -
Розглянувши дане клопотання, приходжу до наступного висновку.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України та подане із дотриманням строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зазначені в клопотанні речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання дізнавача задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею (кв.м): 70.4, згідно відомостей з реєстру права власності на нерухоме майно, яка належить по спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1