ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8114/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/968/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 187 КК України
У Х В А Л А
іменем України
01 вересня 2020 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000826 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24.07.2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України-

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини

Цією ухвалою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, продовжено строк тримання під вартою з 24.07.2020 року на 60 діб.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, зареєстрований та проживає за межами м. Херсона, офіційно не працює, отже не має законних джерел для існування, перебуваючи на волі може ухилитись від суду і зашкодити встановленню об`єктивної істини по справі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати, обравши ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту на нічний час. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що у провадженні зібрано недопустимі докази, які не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_8 . На стадії досудового розслідування було порушено право на захист підозрюваного та сфальсифіковані матеріали справи, зокрема протоколи допиту потерпілих та свідків. Прокурором не доведено існування жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які б виправдовували тримання ОСОБА_8 під вартою. Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 був обраний суддею ОСОБА_9 без дослідження доказів та законних підстав, а апеляційній суд, переглядаючи ухвалу слідчого судді, цих порушень не виправив, чим порушив принцип законності, верховенства права, забезпечення права на захист, свободу та особисту недоторканість, безпосередність дослідження доказів. Само по собі висунуте ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину не є підставою для обрання виняткового запобіжного заходу. Суд не навів в оскаржуваній ухвалі достатніх мотивів для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а висновки суду, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи та практиці ЄСПЛ, оскільки ОСОБА_8 не має наміру переховуватись від суду, має постійне місце проживання та реєстрації, характеризується позитивно, має родину, міцні соціальні зв`язки, не має наміру вчиняти інші злочини або впливати на потерпілих чи свідків у провадженні.

Позиції учасників апеляційного розгляду

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник підтримали апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, вказавши, що справа перебуває в провадженні суду понад 2 роки, чим порушується право обвинуваченого на судовий розгляд у розумні строки. Заявлені прокурором ризики не мають місця, оскільки ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, характеризується позитивно, має родину, міцні соціальні зв`язки.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Вказував, що суд в цьому провадженні у повному обсязі дослідив зібрані у справі докази, однак перед судовими дебатами у складі суду відбулась заміна судді і за клопотанням сторони захисту, розгляд провадження розпочався спочатку, тому вини суду або сторони обвинувачення у тривалості судового розгляду не має. ОСОБА_8 , хоча і раніше не судимий, однак обвинувачується у особливо тяжкому корисному умисному насильницькому злочині щодо особи похилого віку, тому існують ризики переховування його від суду, з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує та незаконного впливу на учасників провадження.

Оцінка Суду

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, триває судовий розгляд.

При перегляді в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку дії запобіжного заходу, апеляційним судом не перевіряється доведеність або недоведеність обвинувачення, належність та допустимість зібраних у справі доказів, тому посилання захисника в апеляційній скарзі на фальсифікацію матеріалів провадження та недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, колегія суддів до уваги не приймає.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції від 24.07.2020 року, якою продовжено строк тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного корисного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, що спричинило шкоду здоров`ю потерпілої ОСОБА_10 та матеріальну шкоду ФОП « ОСОБА_11 », за цей злочин передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Такий злочин носить підвищену суспільну небезпеку, оскільки життя та здоров`я людини є найвищою цінністю і це право є невід`ємним, невідчужуваним, непорушним і захищається державою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину належним чином перевірена слідчим суддею під час обрання щодо нього 06.03.2018 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою та судом апеляційної інстанції при перегляді вказаної ухвали в апеляційному порядку, отже сумнівів в законності цих рішень, колегія суддів не має.

При обранні підозрюваному ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків, офіційно ніде не працевлаштований, не має законних джерел існування, зареєстрований та проживаючий за межами міста Херсона, що свідчить про наявність існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»)

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Згідно з матеріалами провадження ОСОБА_8 не працює, законних джерел заробітку та міцних соціальних зв`язків не має, за місцем проживання характеризується посередньо.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду про продовження існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне зареєстроване місце проживання, родину, не спростовують заявлених ризиків, отже ці факти не можуть слугувати стримуючим фактором та беззаперечно гарантувати належну процесуальну поединку обвинуваченого.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24.07.2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст. 187 ч. 4 КК Українистроком на 60 днів, починаючи з 24.07.2020 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи
Згідно з оригіналом:
Секретар судового засідання
Ухвала набрала законної сили 01.09.2020 року ОСОБА_12