Справа № 635/5858/20
Провадження № 1-в/635/56/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, не працевлаштований, засуджений за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 липня 1996 року за ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від26 січня 1999 року за ч. 1 ст. 111, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 215 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14 вересня 1999 року Указом Президента України «Про амністію» від 16 липня 1999 року; вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 квітня 2003 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 31 березня 2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 21 день; вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 грудня 2005 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23 травня 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 12 днів; вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 грудня 2008 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 травня 2012 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 травня 2013 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 10 квітня 2017 року; вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 грудня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 березня 2018 року за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 березня 2018 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 січня 2019 року зараховано ОСОБА_3 в строк відбуття покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 березня 2018 року строк попереднього ув`язнення з 08 листопада 2017 року по 26 січня 2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року, з урахуванням відбутої частини покарання.
Початок строку покарання 08 листопада 2017 року; кінець строку покарання 19 лютого 2022 року.
Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», в особі виконуючого обов`язки начальника установи ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням та просить про приведення вироку Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 березня 2018 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 березня 2018 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; у відповідності зі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим призначеним, за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 грудня 2017 року, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 березня 2018 року набрав законної сили 17 квітня 2018 року.
Відповідно до норм Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, частин першої та другої статі 309 КК України, згідно з якими:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч.1 ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).
Частиною 2 статті 309 КК України, в редакції чинній до 01 липня 2020 року, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою вказаної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Отже, диспозицією ч. 2 ст. 309 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII, не передбачено кримінальної відповідальності за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
За положеннями частини першої статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 березня 2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України, діяння, вчинене до набрання чинності Законом № 2617-VIII, призначене покарання не відбув, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення частини першої статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
За положеннями частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Частиною третьою статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, статтею 74 КК України визначено загальне правило, згідно з яким особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Враховуючи, що з 01 липня 2020 року ч. 2 ст. 309 КК України не передбачає кримінальної відповідальності за вчинення повторно дій, передбачених ч. 1 цієї статті та в діях ОСОБА_3 відсутні інші кваліфікуючі ознаки, передбачені ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01 липня 2020 року) за які він засуджений 16 березня 2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України, суд приходить до висновку про необхідність приведення вказаного вироку в цій частині у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_3 з ч. 2 на ч. 1 ст. 309 КК України та пом`якшення призначеного покарання шляхом визначення останньому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, згідно з правилами ч. 1 ст.72 та ч. 3 ст.74 КК України, у виді обмеження волі на строк 4 роки.
При цьому, враховуючи, що остаточне покарання, за яким засуджений відбуває покарання, призначено вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 березня 2018 року за сукупністю вчинених злочинів, остаточне покарання слід визначити з урахуванням положень ст. 70 та ст. 72 КК України.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 70, 72, 74 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України задовольнити.
Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 березня 2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України та визначити покарання у виді 4 років обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим призначеним, за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 грудня 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1