Справа 688/2908/20
№ 1-в/688/218/20
Ухвала
Іменем України
20 жовтня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Шепетівка в режимі відеоконференції клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красилів Хмельницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні якого двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого:

1) 07.05.2008 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 850 грн. штрафу;

2) 18.08.2008 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3) 04.06.2009 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі. Звільнений 25.02.2010 року згідно постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 17.02.2010 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 21 день;

4) 06.07.2012 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту;

5) 14.01.2016 року Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

про умовно-дострокове звільнення,

встановив:

07 жовтня 2020 року засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання у ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)»,звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України, посилаючись на те, що за період відбування покарання характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці 3 рази заохочувався адміністрацією установи, має стягнення, які погашені у встановленому порядку, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, має на утриманні малолітніх дітей, у відношенні до засуджених не конфліктний, вину у вчиненні злочинів визнає.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, вказав, що вину у скоєних злочинах визнає, вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Представник державної установи ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, раніше звільнявся умовно-достроково, однак висновків для себе не зробив та продовжував вчиняти злочини.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання, а засуджений допускав порушення, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про нестабільність його поведінки, має лише три заохочення, участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає, до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне, просив у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши пояснення засудженого, представника державної установи, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Судом встановлено, що вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 31 січня 2017 року вирок Хмельницького міськрайонного суду від 23 травня 2016 року в частині кваліфікації дій та призначення покарання скасовано, визнано ОСОБА_5 винним за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна, крім житла. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням, призначеним вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2016 року остаточно призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Початок строку: 23 травня 2016 року. Кінець строку: 20 червня 2021 року.

Згідно довідки Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» станом на 19 жовтня 2020 року невідбута частина покарання ОСОБА_5 становить 08 місяців 1 день.
Отже, ОСОБА_5 засуджений за вчинення, в тому числі, особливо тяжкого злочину та на час розгляду клопотання відбув 3/4 строку покарання.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.
Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінці, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.
Згідно характеристики, ОСОБА_5 з 11 липня 2015 року утримувався в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», характеризувався посередньо порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 03 лютого 2017 року відбував покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». За час відбування покарання характеризувався негативно. Допустив 2 порушення режиму відбування покарання, які виражалися в порушенні розпорядку дня, за що 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією колонії. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 21 квітня 2017 року утримувався в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», характеризувався посередньо порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 19 травня 2017 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». 3а час відбування покарання характеризується негативно. Допустив 1 порушення режиму відбування покарання, яке виражалося в порушенні трудової дисципліни, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією колонії. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Три рази заохочувався адміністрацією колонії.

Засуджений працевлаштований на виробництві колонії в цеху № 3. До праці ставиться задовільно, але під постійним контролем адміністрації установи. У відношенні до інших засуджених неконфліктний. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає. До підвищення свого загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Вину у вчинених злочинах не визнає. Позов відсутній. Зв`язки з рідними підтримує шляхом листування, побачень, отримує посилки і передачі.

Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав після 20.09.2017 року (по відбуттю 1/2 строку покарання), проте було відмовлено 06.10.2017 року як такому, що не стає на шлях виправлення.
Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав після 20.12.2018 року (по відбуттю 2/3 строку покарання), проте було відмовлено 16.12.2018 року як такому, що не став на шлях виправлення.
Умовно-достроковому звільненню від відбування покарання за формальними ознаками підлягав після 04.08.2019 року (по відбуттю 3/4 строку покарання), проте 16.08.2019 року відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 виявив бажання працевлаштуватися на виробництві колонії та отримував заробітну плату лише з липня 2018 року, до праці відноситься задовільно, завдання виконує лише під постійним контролем адміністрації установи.
Також, ОСОБА_5 , маючи середню спеціальну освіту, в навчальному центрі, де можливо здобути освіту по чотирьох спеціальностях, не навчається, набути нових професійних навичок бажання не проявляє.
Засуджений ОСОБА_5 участі у програмах диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій, що стимулюють правослухняну поведінку засуджених, не приймає.
Дослідивши обставини справи та всі письмові матеріали, суд вважає, що вказані матеріали в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України з огляду на те, що ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, відбуває покарання за вчинення, в тому числі особливо тяжкого злочину, після застосування до нього умовно-дострокового звільнення, однак висновків для себе не зробив та продовжував вчиняти злочини, має три заохочення лише у 2020 році та три порушення, за які накладалось дисциплінарне стягнення, що свідчать про нестабільну поведінку засудженого.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його особу, поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправних колоніях. Відтак, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а засудженим протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1