ЄУН 174/36/20
н/п 1-кп/174/ 32 /2020
У Х В А Л А
09 листопада 2020 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с.Дубово Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, освіта повна загальна середня, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання та просить призначити по справі комплексну судово-медичну та транспортно-трасологічну експертизу, мотивуючи тим, що в матеріалах кримінального провадження міститься висновок експерта № 173-Е, яким було визначено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_8 , механізм їх завдання та причинно-наслідковий зв`язок між завданими тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_8 . Визначаючи механізм отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, експерт у своєму висновку зазначив, що тілесні ушкодження, виявлені у загиблої, могли утворитись одномоментно або за короткий проміжок часу до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі о такий (такі), не виключено за умов ДТП і знаходяться в прямому причинному зв`язку з причиною смерті, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя стосовно до живих осіб, тобто висновок експерта містить альтернативний механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_8 , без визначення конкретних механізмів впливу певних травмуючих факторів на окремі частини тіла, що призвело до її смерті, що по суті є не визначенням механізму отримання загиблою тілесних ушкоджень у необхідному обсязі. При цьому, під час досудового розслідування кримінального провадження, на вирішення експертам питання про те, які конкретно тілесні ушкодження, що виявлені у загиблої, виникли від контактування і з яким конкретно тупим твердим предметом (предметами) з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі о такий (такі), взагалі не ставилось та не вирішувалось, так само як і питання про можливість отримання ОСОБА_8 виявлених у неї тілесних ушкоджень, у разі дотримання нею своїх обов`язків, зазначених у пп. б) п. 5.2. ПДР, відповідно до якого, пасажири, користуючись транспортним засобом повинні під час пересування на транспортному засобі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутими, не встановлено, чи виникли б виявлені у неї тілесні ушкодження у разі, якщо вона була б пристебнутою ременями безпеки. Крім того, експерт зазначив, що смерть ОСОБА_8 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку саме з усіма переліченими у висновку травмами у їх сукупності, не розділяючи та не уточнюючи їх за послідовністю утворення, характером утворення та взагалі, від чого конкретно вони могли утворитись. Однак, питання про те, чи були б отримані ОСОБА_8 в момент ДТП травми у тому об`ємі та обсязі, що призвели до її смерті за умови дотримання нею вимог пп. б) п. 5.2. ПДР та чи залишилась вона б живою, не вирішувалось взагалі, при тому, що це питання має вирішальне значення як для кваліфікації дій обвинуваченого, так і для визначення обсягів його винуватості та можливої відповідальності. Під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що не пам`ятає усіх деталей ДТП з його участю та самого моменту зіткнення з перешкодою, оскільки, як він пояснив, у нього «потемніло в очах», після чого він прийшов до тями вже в себе вдома. При цьому, про те, що сталось ДТП, він не розумів, аж поки йому не повідомили про це працівники поліції після його затримання у нього вдома та про те, що ОСОБА_8 загинула на місці ДТП. В матеріалах провадження також маються медичні документи, в яких зазначається, що ОСОБА_6 хворіє на гіпертонічну хворобу, а 07.11.2019 р., тобто за два дні до ДТП, він переніс гіпертонічний криз, перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря з приводу цього ж захворювання. Оскільки в силу ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого повинні тлумачитись на його користь, то висновок щодо наявного причинно-наслідкового зв`язку між невиконанням вимог пп.б) п.5.2. ПДР з боку ОСОБА_8 та наслідками, що настили в результаті ДТП, мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини по справі, як і питання про те, чи міг ОСОБА_6 в процесі керування автомобілем втрачати свідомість внаслідок хвороби, що в нього мається, що може суттєво впливати як на межі обвинувачення, так і на межі відповідальності ОСОБА_6 , а також і на кваліфікацію його дій, оскільки у непритомному стані особа не може керувати своїми діями, впливати на довколишню ситуацію, що виключає наявність умислу в його діях як прямого, так і непрямого, в тому числі й необережного. Оскільки для з`ясування обставин, викладених у клопотанні, необхідні спеціальні знання в галузі медицини та автотехніки, просить призначити комплексну судово-медичну та транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручити КЗ «Дніпровське обласне бюро судово-медичних експертиз» ДОР та Дніпровському НДІ судових експертиз, на вирішення якої поставити питання:
- у якій хронології (послідовності) виникали тілесні ушкодження у ОСОБА_8 в момент зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_6 з перешкодою?
- чи знаходилась в момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 в статичному стані, чи рухалась по салону автомобіля по інерції та як вплинула ця обставина на кількість та ступінь тяжкості отриманих ОСОБА_8 тілесних ушкоджень?
- які саме тілесні ушкодження могла б отримати ОСОБА_8 , знаходячись на передньому пасажирському креслі авто, у разі виконання нею вимог пп. б) п. 5.2. ПДР, тобто якби вона була пристебнутою ременем безпеки, наявним в авто та чи призвели б вони до її смерті?
- чи відповідали дії ОСОБА_8 на момент ДТП, що сталась, вимогам ПДР?
- чи могла б ОСОБА_8 уникнути тілесних ушкоджень, що були у неї виявленні після ДТП та які призвели до її смерті, у разі виконання нею вимог пп. б) п. 5.2. ПДР?
- чи знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку невиконання ОСОБА_8 на момент ДТП вимог пп. б) п. 5.2. ПДР та наслідками, що настали після ДТП?
- чи страждав на дату ДТП, що сталась 09.11.2019 р. ОСОБА_6 захворюваннями, що могли впливати на його загальний стан самопочуття та призвести до втрати свідомості при певних обставинах, в тому числі під час керування транспортним засобом при встановлених у справі обставинах - темна пора доби, обмежена видимість, додаткове емоційне навантаження, зосередженість на керуванні транспортним засобом та інші?
- чи міг при втраті свідомості ОСОБА_6 керувати транспортним засобом, впливати на його рух, вчиняти рефлекторно будь-які дії, в тому числі хаотичні?
- чи можливо за схемою ДТП, якою зазначається в тому числі і рух авто під керуванням ОСОБА_6 юзом, дійти до висновку про те, в якому стані перебував ОСОБА_6 - у свідомому, чи без свідомості, а якщо можливо - зазначити у якому стані він перебував на момент зіткнення з перешкодою?
Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання підтримав та просить задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання заперечує, мотивуючи тим, що послідовність утворення у потерпілої тілесних ушкоджень та положення, в якому вона знаходилася на момент ДТП, не має суттєвого значення по справі, головне, що потерпіла на час отримання нею тілесних ушкоджень була в салоні автомобіля. Ремінь безпеки застосовується для запобігання уникнення руху пасажиру по інерції при ударі в передню частину автомобіля, а по даній справі мав місце боковий удар. Водій не має права розпочати рух, якщо пасажир не пристебнутий ременем безпеки, а п.2.9 ПДР забороняє водію керувати автомобілем у хворобливому стані, тому маючи певні захворювання, водій має враховувати ці ризики, обвинувачений не впорався з керуванням на закругленні дороги, тобто маневрував, а якби він втратив свідомість, то не міг би вчиняти будь-які дії. Просить у задоволенні клопотання відмовити.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора.
Вислухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню по наступним підставам.
Так, згідно з ч.ч.1, 2 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом . Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, в судовому засіданні стороною обвинувачення на підтвердження ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_8 , механізму їх завдання, та причинно-наслідкового зв`язку між завданими тілесними ушкодженнями та настанням смерті потерпілої, надано висновок судово-медичної експертизи № 173-Е від 27.11.2019 р. /а.с.100-102 т.2/, акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 173 від 27.11.2019 р. /а.с.97-99 т.2/, та з метою уточнення вказаного висновку, за клопотанням сторони захисту, допитано судово-медичного експерта ОСОБА_9 , зокрема із зазначених захисником питань щодо механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілої, можливості їх отримання нею у разі виконання вимог пп. б п. 5.2. ПДР, тобто якби вона була пристебнутою ременем безпеки, тому підстави для призначення нового експертного дослідження з вказаних питань відсутні.
До того ж, питання щодо виконання потерпілою вимог пп.б п. 5.2. ПДР не потребує спеціальних знань і підлягає встановленню в судовому засіданні шляхом дослідження письмових доказів та показів свідків, які були очевидцями події ДТП.
Крім того, виходячи з вимог п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.98 № 53/5 ( зі змінами), згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання), а питання, які захисник просить поставити на вирішення експертів, відносяться до різних галузей спеціальних знань, в більшості до судової медицини, однак не пов`язані між собою єдиним (спільним) інтеграційним питанням, тобто фактично захисник просить про призначення двох додаткових експертних досліджень з різних галузей знань, а не комплексної експертизи.
Крім того, доводи сторони захисту щодо можливості втрати обвинуваченим свідомості під час ДТП базуються фактично лише на показах обвинуваченого про те, що перед подією ДТП у нього «потемніло в очах» і до тями він прийшов вже вдома, однак будь-яких об`єктивних даних на підтвердження того, що наявне у обвинуваченого хронічне захворювання у виді гіпертонічної хвороби могло спричинити чи спричиняло раніше наслідки у виді втрати свідомості стороною захисту не надано, а сам факт наявності у обвинуваченого вказаного захворювання та перенесення в минулому гіпертонічного кризу, на думку суду, не може слугувати достатньою підставою для призначення експертного дослідження з даного питання.
При таких обставинах суд дійшов висновку, що клопотання захисника є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.22, 93, 242 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя : підпис ОСОБА_1