Справа № 466/880/20
У Х В А Л А

21 липня 2020 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в відктритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання ОСОБА_3 про повернення володільцю майна в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004225 від 17.12.2019року щодо обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, тимчасово не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком від 30.10.2017р. Шевченківського районного суду м.Львова, який змінений ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.07.2018 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.1 ст.289, ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, яке відбув в повному обсязі, на підставі ухвали слідчого судді від 17.12.19 утримується під вартою в ЛУП № 19 УДП ТСУ, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває на розгляді кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.1 ст. 263 КК України.

20.07.2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про повернення майна, яке було вилучено в ході проведення обшуку у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004225 від 17.12.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.1 ст. 263 КК України, а саме планшет марки «Lеnovo», чорного кольору, а також притягнення слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності та відшкодування завданих збитків, що спричинено неможливістю користування планшетом.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечив щодо клопотання ОСОБА_9 , просив повернути мамі планшет, оскільки він є її власністю та потрібен їй для роботи.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не прибула, однак подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував щодо повернення планшету на зберігання власнику.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дійшов такого.

Ухвалою слідчого судді від 18 грудня 2019 року накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0004225 від 17.12.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, зокрема й на Спецпакет № 3561110, в середині якого міститься: один планшет марки «Lenovo», чорного кольору, екран якого має пошкодження.

Постановою від 17.12.2019 про визнання речовим доказом, один планшет марки «Lenovo», чорного кольору, екран якого має пошкодження визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, згідно положень якого підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

В свою чергу, загальні засади кримінального провадження, визначені пунктом 9 частини першої статті 7, статті 16 КПК, передбачають недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обгрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження накладення арешту на таке майно, суду не наведено.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження утримання арешту майна, його значення у кримінальному провадженні до суду не надано, у зв`язку із чим суд, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо вирішення питання про притягнення слідчого Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, то суд роз`яснює ОСОБА_9 , що питання притягнення до відповідальності слідчого не є в компетенції суду, а відшкодування завданих збитків, що спричинено неможливістю користування планшетом слід розглядати в цивільному провадженні, оскільки розгляд цього кримінального провадження знаходиться на стадії судового слідства.

Керуючись ст. 170, 174 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження арешт на майно, накладені згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2019 року, а саме: спецпакет № 3561110, в середині якого міститься: один планшет марки «Lenovo», чорного кольору, екран якого має пошкодження та передано на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області.

Зобов`язати прокурора Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене на підставі постанови слідчого від 17.12.2019 року майно, а саме:

- один планшет марки «Lenovo», чорного кольору, екран якого має пошкодження, який поміщений у спецпакет № 3561110 та знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1