Справа № 396/392/20
Провадження № 1-кп/396/135/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2020 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Димине Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта повна загальна середня, одружений, не працює, на утриманні має двох малолітніх дітей, депутатом будь-яких рад не являється, в силу ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 08.02.2020 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
08.02.2020 року приблизно 15 год. 00 хв. (точного часу ні судом, ні досудовим розслідуванням не встановлено) обвинувачений ОСОБА_3 , перебував біля вагончика, що розміщений за адресою АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що вчинювані ними дії здійснюються в умовах неочевидності, ОСОБА_3 знаходячись в положенні стоячи навпроти дверей вказаного вагончика, за допомогою фізичної сили рук смикнув їх зі значною силою. Внаслідок вчинюваних дій обвинувачений ОСОБА_3 демонтував скоби, які знаходились на дерев`яних дверях приміщення, тим самим забезпечив собі доступ до середини.
В подальшому ОСОБА_3 викраденими речами розпорядився на власний розсуд.
Викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1543,80 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, та пояснив, що 08.02.2020 року він прийшов до вагончика, що розміщений по вулиці Лобановського,56, в м.Новоукраїнка Кіровоградської області. Потім за допомогою фізичної сили рук смикнув вхідні двері вагончика, демонтував скоби, які знаходились на дерев`яних дверях та проник до середини вагончика, де виявив та таємно викрав головки блоку циліндрів та гальмівного барабану до КТЗ, які помістив до полімерного мішка, що знайшов у вагончику.
У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, не позбавляти волі, дати шанс на виправлення.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в приміщенні де він зберігав запчастини було зірвано скобу. Цивільний позов не заявляє, просить повернути викрадене.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 , та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, крім його показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, на підтвердження вини обвинуваченого та розміру завданої шкоди потерпілому, а саме:
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, так як своїми протиправними діями він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у сховище.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, обставини вчинення, мету та мотив вчинення злочину, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, стан здоров`я, умови життя та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РВ філії ДУ «Центр пробації», щодо вчинення правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , вважають, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства цілком можливе за умов застосування нагляду та проходження особою пробаційних програм на зміну прокримінального мислення. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.
Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2007 року, з діагнозом: F-11.25 наркотична залежність, раніше неодноразово судимий: 03.10.2011 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 29.06.2017 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, судимість в установленому законом порядку погашена.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України слід призначити у межах мінімальної санкції даної статті у виді позбавлення волі.
Враховуючи у сукупності викладені обставини справи, позицію потерпілого, яким не заявлено цивільний позов, що свідчить про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненому, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який має на утриманні двох малолітніх дітей, злочин вчинив лише з метою отримання коштів для власних потерб, суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, та практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, а також врахувавши дані про особу винуватого і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку засудженого за період кримінально-процесуального провадження, чим фактично досягнута мета покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, яке просить сторона обвинувачення, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення, тобто, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши однорічний іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченими.
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі понесені на залучення експертів становлять 942 грн. 06 коп та підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
Цивільний позов по справі не заявлено.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не обирався, підстав для обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає, так як прийшов до всновку про призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
В силу ст. 75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 64 копійок.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1