КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
11-кп/824/1239/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
ВирокомШевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, непрацездатних утриманців не має, має середню освіту, працює водієм ТОВ «Стів», зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому у виді штрафу у розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки. Позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у сумі 2 520 грн., моральну шкоду у сумі 15 000 грн., втирати на правову допомогу у сумі 8 955 грн. 20 коп., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 29.12.2016 близько 00.21 год., керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився у крайній правій смузі руху біля універмагу «Україна», розташованого за адресою м. Київ, пл. Перемоги, 3.
ОСОБА_7 , порушуючи вимоги п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху, невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, перед початком руху не впевнився, що це буде безпечним для інших учасників руху, розпочав рух вулицею Жилянською зі сторони вулиці Старовокзальної у напрямку вулиці Борщагівської, що призвело до падіння пішохода ОСОБА_10 , яка у цей час з правої сторони вказаного автомобіля біля його відкритих передніх пасажирських дверей знаходилась пішохід ОСОБА_11 .
Згідно даних висновку судово-медичного експерта Київського обласного бюро СМЕ ОСОБА_12 від 02.02.2017 № 27/Е у ОСОБА_10 мало місце тілесних ушкоджень, яке відноситься до категорії середньої тяжкості. Вказане тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмета та може відповідати викладеним вище обставинам події. Локалізація та характер перелому, на переконання судового експерта ОСОБА_12 , свідчать, що найбільш вірогідним є його утворення у результаті переїзду колесом автомобіля;
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 порушує питання про скасування вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року та ухвалення нового, яким ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальне провадження закрити у зв`язку із недоведеністю, що в діях ОСОБА_7 є склад інкримінованого правопорушення.
Вважає, що вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року незаконний, необґрунтований, постановлений з порушенням вимог КПК України, постановлений без повного з`ясування всіх обставин справи, які мають істотне значення для вирішення справи; в матеріалах справи відсутні докази винності ОСОБА_7 у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_7 та наслідками у виді тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_10 .
Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що загальний водійський стаж у ОСОБА_7 на момент події становив 21 рік і жодного разу він до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався; висновок комісійної судово-медичної експертизи спростовуються показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_13 щодо механізму утворення у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги; пояснення прокурора, представника потерпілого, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого; вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , колегія суддів уважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідност. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.
З огляду на доведеність винуватості вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_7 засуджено незаконно за злочин, який він не вчиняв, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження. Винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були безпосередньо дослідженні судом під час судового розгляду і яким суд дав оцінку у сукупності.
Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.
Згідно з вимогами п. 10.1 ПДР водій перед початком руху, повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
У силу п. 1.10 ПДР до учасників руху віднесені особи, які безпосередньо беруть участь у процесі руху, у т.ч. як пішоходи.
Так, у своїх показаннях у суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 зазначила, щоавтомобіль обвинуваченого вона прийняла як таксі, сіла на сидіння, поставила до салону пакет з продуктами, однак водій у грубій формі відмовився її везти. Вона намагалася вийти з авто, при цьому одна нога залишалася у салоні, іншу вона поставила на землю, поверхня була слизькою та вкритагрудками льоду. Водій ОСОБА_7 , не дочекавшись, поки вона вийде з автомобіля, почав виштовхувати її, а потім рушив з місця; у цей час її права нога потрапила під автомобіль. Вона та її подруга кричали, намагаючись привернути увагу водія до небезпечної ситуації, однак він на їхні заклики не відреагував, проїхався по нозі вперед та назад, потім поїхав.
Зазначені показання потерпілої, які судом першої інстанції обґрунтовано покладені в основу свого висновку, у колегії суддів не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки вони узгоджуються з детальними показаннями свідка ОСОБА_13 щодо фактичних обставин події, та об`єктивно підтверджується доказами, дослідженими судом та викладеними у вироку, зокрема:
даними висновку судово-медичного експерта Київського обласного бюро СМЕ ОСОБА_12 від 02.02.2017 № 27/Е про те, що у ОСОБА_10 мало місце тілесних ушкоджень, яке відноситься до категорії середньої тяжкості. Вказане тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмета та може відповідати викладеним вище обставинам події. Локалізація та характер перелому, на переконання судового експерта ОСОБА_12 , свідчать, що найбільш вірогідним є його утворення у результаті переїзду колесом автомобіля;

даними протоколу огляду місця події від 29.12.2016 про те, щодорожнє покриття вологе та чисте, до правої частини проїзної частини примикають бордюрний камінь висотою до 10 см та тротуар;
даними протоколу огляду автомобіля «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 31.01.2017 про те, щобудь-яких характерних пошкоджень не виявлено;

даними протоколу огляду компакт-диску із відеозаписом події про те, що мала місце 29.12.2016, зафіксовані дії учасників пригоди, зокрема, відображено, що водій ОСОБА_7 рухався вздовж ТРЦ «Україна» з його тильного боку, на тротуарі, з правої сторони від автомобіля знаходилась жінка з пакетами та двоє охоронців; після тривалої стоянки транспортний засіб починає рухатися, потім, дещо зменшивши швидкість, відновлює рух;
даними висновку комісійної судово-медичної експертизи від 01.11.2018 № 112-2018/о, про те, що під час звернення ОСОБА_10 за медичною допомогою 29.12.2016 у неїмало місце тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому голівки правої малогомілкової кістки. Вказане тілесне ушкодження могло утворитися 29.12.2016 та відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Суд у вироку дав детальну оцінку зазначеним доказам з точки зору їх достатності та допустимості, навів достатнє обґрунтування для їх прийняття, визнав такими, що узгоджуються в сукупності з іншими доказами та свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочину за встановлених судом обставин.
Також, суд першої інстанції дав оцінку показанням свідка ОСОБА_13 , визнав їх такими, що узгоджуються в сукупності з іншими доказами та свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів за встановлених судом обставин.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_7 та наслідками у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілої ОСОБА_10 , - необґрунтовані та спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Також, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, вважає його законним та обґрунтованим.
Суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання з дотриманням вимог ст. 65 КК України, яке, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При перегляді апеляційним судом вироку суду першої інстанції істотних порушень КПК України, що унеможливлювали би прийняття законного та обґрунтованого рішення, не встановлено; порушення, на які посилається у своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не впливають на доведеність винності ОСОБА_7 , кваліфікацію його дій та призначення йому покарання.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування, передбачених ст. 409 КПК України, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4