Справа № 467/21/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та державною установою «Арбузинська виправна колонія» № 83 клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, засудженого вироком Кіровського районного суду м.Кіровоград від 12 липня 2019 року за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі
щодо зарахування періоду перебування під домашнім арештом в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування періоду перебування під домашнім арештом з 21 травня 2019 року по 18 вересня 2019 року під час розгляду кримінального провадження в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що статтею 72 КК України не передбачено зарахування домашнього арешту в строк відбування покарання у виді позбавлення волі.

Суд, заслухавши думки прокурора, засудженого, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

15 червня 2016 року ОСОБА_4 засуджений вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 190 КК України з застосуванням ч.1 ст. 70 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк 3 роки.
ОСОБА_4 відбуває покарання, призначене вироком Кіровського районного суду м.Кіровоград від 12 липня 2019 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку. На підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання у виді позбавлення волі зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 21 травня 2019 року по 23 травня 2019 року. Запобіжним заходом ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено домашній арешт. Відповідно до розпорядження Кіровського районного суду м.Кіровоград вирок від 12.07.2019 року набрав законної сили 13 серпня 2019 року.
У відповідності до положень п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

На підставі статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного)та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Порядок попереднього ув`язнення визначається цим Законом та Кримінальним процесуальним кодексом України. Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення», метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення.

Статтею 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що попереднє ув`язнення полягає у застосування не будь-якого запобіжного заходу, а лише тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, хоча і обмежує певним чином свободу пересування особи, але відповідно до вимог законодавства не вважається попереднім ув`язненням.

Таким чином, оскільки засудженим подано клопотання про зарахування до строку попереднього ув`язнення часу перебування під домашнім арештом, який не відноситься до попереднього ув`язнення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо зарахування періоду знаходження під домашнім арештом в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1