Справа № 191/1490/18
Провадження № 1-в/191/531/20
У Х В А Л А
іменем України

16 вересня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове подання начальника Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 року у відповідність із вимогами закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання,

за участю прокурора : ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі. Керуючись ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75, 104 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 ( один) рік. На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Начальника Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про приведення вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 року у відповідність до діючого законодавства, посилаючись на те, що 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за № 2617-VIII, яким змінено санкцію статті за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з позбавлення волі на обмеження волі, у зв`язку з чим просить привести вирок у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до даного Закону.

Представник Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду з поданням подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, подання підтримав у повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні подання не підтримав, вважав, що воно не обґрунтовано і у разі його задоволення буде погіршено становище засудженого.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду клопотання (подання) повідомлений належним чином.
Згідно частини 5 ст.539КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання) в порядку виконання вироку суду, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, заслухавши думку прокурора, дійшов наступного висновку.

Згідно із п. 2 ч. 2ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, зокрема у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537КПК України.

За змістом п. 13 ч. 1 ст. 537КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74Кримінального кодексу України.

Частиною 3 ст. 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Разом із цим, відповідно до частин 1, 3ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Системний аналіз наведених норм закону про кримінальну відповідальність дає підстави для висновку, що частина 3 ст. 74 КК України містить положення імперативного характеру про зниження засудженому міри покарання, якщо вона перевищує санкцію нового закону. В цьому випадку така міра покарання знижується до максимальної межі, встановленої відповідною санкцією.

За своєю кримінально-правовою природою це положення є конкретним проявом передбаченого ч. 1 ст. 5 КК України більш загального положення про зворотну дію в часі закону про кримінальну відповідальність, який пом`якшує таку відповідальність.

Як правило, передбачене ч. 3 ст. 74 КК України зниження міри покарання відбувається в межах одного і того ж виду покарання. В окремих випадках зниження міри покарання на підставі ч. 3 ст. 74 КК України може бути пов`язане із зміною виду покарання.

Водночас, виходячи із закріплених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань Кримінального кодексу України, метою зниження міри покарання є покращення становища засудженого з огляду на приписи нового закону.

При цьому, таке покращення становища засудженого має носити реальний, а не ілюзорний формальний характер, тобто мати істотне кримінально правове значення для останнього.

Як встановлено судом вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі. Керуючись ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75, 104 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік. На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зі змісту резолютивної частини вироку суду вбачається, що остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі було призначено ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч. 1 ст. 185 КК України, більш суворим, призначеним за ч. 2 ст.185 КК України.

За таких обставин пом`якшення призначеного за ч. 1 ст. 185 КК України покарання не призведе до покращення становища засудженого та не сприятиме досягненню цілей, обумовлених положеннями частин 1, 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що подання є необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню.

Керуючись частинами1,3ст. 5, ч. 3 ст. 74, ст. 75, ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, ст. 372, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України,Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617-VIIІ, суд,-

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 року у відповідність із вимогами закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1