Справа № 357/5089/16-к
УХВАЛА
про продовження строку дії запобіжного заходу

07 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2

суддя - ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005296 внесене до ЄРДР 19 грудня 2015 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, уродженця с. Довге Іршавського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2004 року за ч. 2 ст. 199 КК України до позбавлення волі строком п`ять років, від відбування якого звільнений з випробуванням з іспитовим строком два роки;

вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2005 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 1 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком п`ять років та штрафу у розмірі 1 700 грн., від відбування якого звільнений з випробуванням з іспитовим строком три роки;

вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2006 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком шість років та штрафу у розмірі 1 700 грн.;

вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 16 вересня 2011 року за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358 КК України до позбавлення волі строком шість місяців,

за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Здолбунів Рівненської області, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 травня 2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком три роки, від відбування якого звільнений з випробуванням з іспитовим строком один рік і шість місяців;

вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 жовтня 2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком три роки і шість місяців, від відбування якого звільнений з випробуванням з іспитовим строком один рік і шість місяців;

вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 березня 2006 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком чотири роки;

вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2009 року на підставі ст. 71 КК України за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком два роки;

вироком Рівненського міського суду від 20 червня 2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком чотири роки, від відбування якого звільнений на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком п`ять місяців і двадцять сім днів.

за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

Білоцерківським міськрайонним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0005296 внесеного до ЄРДР 19 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2020 року строк обраних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжних заходів у виді тримання під вартою продовжений до 19 липня 2020 року.

Судовий розгляд до 19 липня 2020 року закінчити не вбачається за можливе, адже у справі не закінчене дослідження доказів.

У зв`язку із цим, згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, на розгляд учасників судового провадження поставлене питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що прокурор ОСОБА_5 посилаючись на продовження існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України просила продовжити дію обраного ОСОБА_8 і ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, оскільки запобігти установленим ризиком більш м`якими запобіжними заходами, з огляду на дані про їх особу, не вбачається за можливе.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_6 при вирішенні зазначеного питання покладались на розсуд суду.

В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_8 звернуся до суду із клопотанням про зміну обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, яке мотивував тим, що на даний час немає підстав стверджувати, що він буде переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати судовому розгляду, оскільки він має зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки, адже має дружину і дітей, не вживає алкоголю і наркотиків.

Захисник ОСОБА_7 клопотання ОСОБА_8 підтримала.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що такими обставинами згідно ч. 3 ст. 199 КПК України є обставини: які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та інші обставини, які визначені у ст. 184 КПК України.

Згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2020 року строк обраних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжних заходів у виді тримання під вартою продовжений до 19 липня 2020 року.

Судовий розгляд до 19 липня 2020 року закінчити не вбачається за можливе, адже у справі не закінчене дослідження доказів.

Суд зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, які віднесені ст. 12 КК України до категорії тяжких та особливо тяжких, санкція за їх вчинення передбачає покарання у виді позбавлення волі, в тому числі довічного позбавлення волі, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, утриманці, наявні непогашені та не зняті судимості є достатньо підстав вважати, що в разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який він може легко змінити місце проживання, відтак продовжує існувати ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини, разом з тим, що ОСОБА_8 обізнаний про місце проживання потерпілих, свідків, свідчать про те, що продовжує існувати ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на потерпілих, свідків, з метою зміни ними показів, задля уникнення кримінальної відповідальності.

В свою чергу, з огляду на те, що ОСОБА_8 раніше судимий за злочини проти власності, обвинувачується у вчиненні нових злочинів, не має постійного джерела доходів, суд вважає, що опинившись на волі ОСОБА_8 може вчиняти нові злочини, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України, які віднесені ст. 12 КК України до категорії тяжких та особливо тяжких, санкція за їх вчинення передбачає покарання у виді позбавлення волі, в тому числі довічного позбавлення волі, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, сім`я, утриманці, наявні непогашені та не зняті судимості є достатньо підстав вважати, що в разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який він може легко змінити місце проживання, відтак продовжує існувати ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини, разом з тим, що ОСОБА_9 обізнаний про місце проживання потерпілих, свідків, свідчать про те, що продовжує існувати ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на потерпілих, свідків, з метою зміни ними показів, задля уникнення кримінальної відповідальності.

В свою чергу, з огляду на те, що ОСОБА_9 раніше судимий за злочини проти власності, обвинувачується у вчиненні нових злочинів, не має постійного джерела доходів, суд вважає, що опинившись на волі ОСОБА_8 може вчиняти нові злочини, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За викладених обставин, суд вважає, що запобігти більш м`якими запобіжними заходами установленим судом ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не вбачається за можливе.

Наведені у клопотанні ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, не підтверджуються наявними у суду доказами та не спростовують вищенаведеного.

Отже, у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зміну обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, належить відмовити, а запобіжні заходи обрані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, належить залишити без змін, продовживши їх дію на шістдесят днів, тобто до 04 вересня 2020 року включно.

Водночас, у судовому засіданні від 07 липня 2020 року, ОСОБА_8 звернувся із клопотанням про дотримання розумного строку судового провадження.

Учасники судового розгляду проти його задоволення не заперечували.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно ч. 3 ст. 28 КПК України, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Отже, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_8 про дотримання розумного строку судового провадження, задовольнити та забезпечити проведення судового провадження у кримінальному провадженні № 0005296 внесеному до ЄРДР 19 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України у розумні строки з урахуванням процесуальної поведінки учасників судового провадження, складності судового провадження, обсягу дослідження доказів, надмірної завантаженості складу суду.

Керуючись ст.ст. 28, 177, 178, 184, 199, 331, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зміну обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, тобто до 04 вересня 2020 року включно.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, тобто до 04 вересня 2020 року включно.

Клопотання ОСОБА_8 про дотримання розумного строку судового провадження, - задовольнити.

Забезпечити проведення судового провадження у кримінальному провадженні № 0005296 внесеному до ЄРДР 19 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, п.п. 9,12 ч. 2 ст. 115 КК України у розумні строки з урахуванням процесуальної поведінки учасників судового провадження, складності судового провадження, обсягу дослідження доказів, надмірної завантаженості складу суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, лише в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Повний текст ухвали оголошений - 10 липня 2020 року.

Головуючий - суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської обласі

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_2

Київської області

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_3

Київської області