Справа № 683/3087/20

УХВАЛА
08 грудня 2020 року м. Старокостянтинів
07 грудня 2020 року слідчий СВ Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на вилучений в ході огляду 04 грудня 2020 року автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «Сенс», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за громадянином ОСОБА_5 , що знаходяться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів при Старокостянтинівському ВП ГУ НП в Хмельницькій області, що по вул. Попова, 2 м. Старокостянтинова.
У подальшому, на підставі добровільної заяви про дозвіл на проведення огляду автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «Сенс», державний реєстраційний номер якого НОМЕР_1 бежевого кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_8 однак належить на праві власності ОСОБА_5 автомобіль, було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Старокосятнтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.
Ураховуючи вказане, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно в ході проведеного огляду 04 грудня 2020 року, а саме автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «Сенс» державний реєстраційний номер якого НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вивчивши надані матеріали клопотання, приходжу до висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як убачається з клопотання слідчого, в ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_6 на автомобілі марки « ЗАЗ Сенс » д.н.з. НОМЕР_1 , яким він користується та який належить ОСОБА_5 приїхав в АДРЕСА_1 , в якому привіз знаряддя вчинення злочину та після вчинення крадіжки залишив місце події.
04 грудня 2020 року постановою слідчого СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «Сенс» державний реєстраційний номер якого НОМЕР_1 визнано речовим доказам.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 власником автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «Сенс» державний реєстраційний номер якого НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .
В обґрунтування необхідності накладення арешту на автомобіль слідчим зазначено те, що автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_6 є засобом вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди протиправної діяльності, а тому виникла необхідність у накладенні на нього арешту.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі збереження речових доказів.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слід переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, які можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Матеріали клопотання не містять достатніх даних про те, що автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «Сенс» державний реєстраційний номер якого НОМЕР_1 був знаряддям вчинення кримінального правопорушення або об`єктом кримінально протиправних дій, зберіг на собі його сліди, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або був набутий кримінально протиправним шляхом, а тому законних підстав для накладення арешту на автомобіль з метою забезпечення збереження речових доказів, як про це просив слідчий у своєму клопотанні, немає.
Посилання слідчого у клопотанні на те, що ОСОБА_6 перевозив на зазначеному автомобілі знаряддя вчинення злочину не є достатньою підставою для накладення на нього арешту, оскільки саме по собі переміщення ним на автомобілі не дає підстав уважати, що вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При викладених у клопотанні обставинах накладення арешту, на думку слідчого судді, явно порушуватиметься справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Таким чином, арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення збереження речових доказів, як зазначається у клопотанні, з урахуванням наслідків арешту майна для третіх осіб, зокрема ОСОБА_5 , є необгуртованим.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 370-372 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «Сенс», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучений 04 грудня 2020 року в ході огляду, право власності на який зареєстровано за громадянином ОСОБА_5 , відмовити.
Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя