Справа № 639/3963/20
Провадження № 1-кп/639/416/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 04.05.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000241 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, раніше не судимого, одруженого, працюючого на посаді робітника залу магазину «Маркет+», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Жовтневим районним судом м. Харкова 05.12.2019 винесено заочне рішення щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь його дружини ОСОБА_5 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.10.2019, до досягнення дитиною повноліття.

Надалі 09.01.2020 Жовтневим районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 639/7033/19 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання дитини, який на той момент не здійснював виплати.

У подальшому ОСОБА_4 у період з 09.01.2020 по 04.05.2020, діючи умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого сина ОСОБА_6 , свідомо не здійснював виплати аліментів та участі у вихованні сина не брав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу сину не надавав, обмежуючи його у праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

При цьому, ОСОБА_4 у період з 09.01.2020 офіційно ніде не працевлаштувався, на облік до центру зайнятості не ставав, хоча мав постійний неофіційний заробіток (дохід), який повинен підлягати облікові при відрахуванні аліментів.

Крім того, він у період з 08 квітня 2020 року, будучи офіційно оформленим у магазині «Маркет +» в якості робітника залу, мав заробіток у сумі 4740 грн. Однак у зазначений вище період часу, діючи із протиправним умислом, свій заробіток приховував із метою ухилення від сплати аліментів по виконавчому листу дружині ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ігноруючи поступово зростаючу помісячну заборгованість у зв`язку з несплатою аліментів, тобто він виконав усі дії, які вважав за необхідне, для умисної невиплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, протягом майже 4 місяців злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого сина ОСОБА_6 , що виразилося в безперервній їх невиплаті.

У результаті протиправного діяння ОСОБА_4 заборгованість по аліментам згідно з розрахунком Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові станом на 04.05.2020 за період із 09.01.2020 по 04.05.2020 становить 14168 грн. 98 коп., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального проступку за ч.1 ст.164 КК України визнав повністю за фактичних обставин,викладених в обвинувальному акті. Пояснив,що на теперішній час здійснює відрахування із заробітної плати за місцем своєї роботи на погашення заборгованості по аліментам та здійснює поточні платежі. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої нею заяви до суду просить розглядати справу без її участі, цивільний позов не заявляє.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно працевлаштований,не є інвалідом 1 та 2 групи.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його повне визнання вини та щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням фактичних обставин, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 , покарання у виді обмеження волі у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України.

Окрім того, з урахуванням обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думки прокурора, суд доходить висновку, що доцільним є застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на один рік та покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки, на переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1