В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002139 від 25.11.2020 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, який тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002139 від 25.11.2020 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до обвинувального акта встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

24 листопада 2020 року о 14 годині 55 хвилин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в ТРЦ «Skymall», який розташований за адресою: м. Київ, пр. Романа Шухевича, 2-Т, де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_2 перебуваючи у вищевказаному магазині взяв в торговому залі дві футболки, а саме: футболку чоловічу, арт. xw511, закупівельною вартістю 159 гривень 20 копійок та футболку чоловічу, арт. уf623, закупівельною вартістю 239 гривень 20 копійок. Після чого, утримуючи у своїх руках дві чоловічі футболки направився до примірочної кімнати даного магазину, де переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, вдягнув на себе зазначені футболки, що належать ДП «ЛП України» АТ «ЛПП», поверх яких одягнув свій власний одяг. Продовжуючи задумане, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_2 вийшов з примірочної магазину та направився до виходу з магазину. Виконавши усі дії, які ОСОБА_2 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна, останній пройшов через магнітні рамки магазину «НОUSЕ» не розрахувавшись за одяг, що належить ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП» та не закінчив проступок, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони вказаного магазину
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_2 міг спричинити ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП», індентифікайний код № 32435513, індивідуальний податковий номер 47, майнової шкоди на загальну суму 398 гривень 40 копійок.
Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці).

Із долучених до обвинувального акта матеріалів встановлено, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Також, до матеріалів кримінального провадження долучено заяву представника потерпілої особи ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП» ОСОБА_3 про згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Виходячи із зазначеного, обставини вчинення кримінального проступку, установлені органом досудового розслідування, сприймаються судом, як дійсні.

Тому, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Також, суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України дійсною та вірною.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді громадських робіт.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Процесуальні витрати вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Речові докази:

футболку чоловічу, арт. xw511 та футболку чоловічу, арт. уf623, які відповідно до розписки знаходяться на зберіганні у представника потерпілої особи - вважати власністю потерпілої особи ДП «ЛПП України» АТ «ЛПП»;

DVD-R диск з написом «Verbatim» 4,7 GB із записом камер відеоспостереження в магазині «НОUSЕ» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

DVD-R диск з написом «Verbatim» 4,7 GB із записом відеофіксації огляду місця події в приміщенні магазину «НОUSЕ» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1