Справа №639/4028/20
Провадження № 1-КП/639/148/21
У Х В А Л А
щодо дії запобіжного заходу
15 лютого 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальні акти по об`єднаним кримінальним провадженням за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться об`єднані обвинувальні акти по кримінальним провадженням №0001309 від 15.05.2015 року, №0001627 від 18.06.2015 року, №0000259 від 31.07.2015 року, №0001221 від 08.04.2016 року, №0001591 від 19.06.2017 року, №0001603 від 05.08.2017 року, №0002585 від 18.10.2017 року, №0000720 від 21.03.2018 року, №0000849 від 04.05.2018 року, №0000434 від 17.02.2018 року, №0002901 від 01.12.2019 року, №0001444 від 28.08.2020 року, №0000112 від 21.01.2020 року та №0004682 від 18.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 361 ККУкраїни.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 було подано письмове клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримано ним під час підготовчого судового засідання. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачений проти задоволення вказаного клопотання не заперечували, але просили визначити обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, який би не був непомірно великим.

Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора ОСОБА_3 , представники потерпілих та потерпіла при вирішенні відповідного питання покладались на розсуду суду.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з такого.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.09.2020р. було задоволено клопотання прокурора, застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого в подальшому продовжувався Жовтневим районним судом м. Харкова, востаннє ухвалою від 28.12.2020р. продовжено строк тримання обвинуваченого під вартою до 25.02.2021р. включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
При цьому у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 по даним кримінальним провадженням обвинувачується у вчиненні більш ніж 80 епізодів злочинної діяльності, скоєних у період з квітня 2015 року по серпень 2020 року, в тому числі у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строком до 6 років (ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України).

Необхідно відзначити, що ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.03.2018р. та від 26.06.2020р. ОСОБА_6 було оголошено в розшук, у зв`язку із тим, що останній ухилявся від явки до суду.
Крім того, після зміни обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.05.2019р. запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до суду надійшли обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0004682 від 18.11.2019р., №0001444 від 28.08.2020р., №0002901 від 01.12.2019, №0000112 від 21.01.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні нових кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, уперіод з 16.11.2019р. по 27.08.2020р.

З огляду на зазначене вище, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Щодо посилань обвинуваченого наявність у нього бабусі пенсійного віку, яка потребує його допомоги, адже хворіє та не має можливості самостійно пересуватися; двох малолітніх дітей ОСОБА_11 , 2010 р.н., та ОСОБА_12 , 2015 р.н.; постійного місця роботи та мешкання, а також захворювання на гепатит «С», то зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки вони існували і раніше, а тому не утворюють жодних запобіжників, які унеможливлюють дії обвинуваченого, пов`язаних з вище наведеними ризиками при обранні ним певної моделі поведінки, а відтак не здатні запобігти встановленим ризикам ч.1 ст.177 КК України.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
З огляду на викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: 1) тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; 2) даних про особу обвинуваченого (вік; репутацію; майновий стан), суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам.
Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

З огляду на те, що кримінальні правопорушення, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_6 , не пов`язані з насиллям, суд, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначає обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу 84080,00 грн..
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 15.04.2021р. включно.

Строк дії ухвали до 15 квітня 2021 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 суму застави у розмірі 84 080,00 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти звільнити.
У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого з-під варти, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи фактично перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, що у разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, та до обвинуваченого може бути застосовано інший запобіжний захід.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1