Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

04 листопада 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора ПрАТ «Троянівське» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 жовтня 2020 року в кримінальному провадженні № 0000047,-

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором ОСОБА_10 , та накладено арешт на майно: на насіння соняшника урожаю 2020 року, заліковою вагою 111 570 кг, яке зібране на полях державного підприємтсва (далі -ДП) «ДГ «Білокриницьке» ІСГ Західного Полісся НААН України, власником якого є приватне акціонерне товариство (далі - ПрАТ) «Троянівське», що було вилучене 09.10.2020 р. в ході проведення обшуку приміщень та споруд на території земельної ділянки з кадастровим номером: :06:003:0235 та наявних на ній приміщеннях, що знаходяться на території Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області та належить ТОВ «ІДЕК-2006», а також насіння соняшника урожаю 2020 року, заліковою вагою 201 000 кг., яке зібране на полях ДП «Білокриницьке» ІСГ Західного Полісся НААН України, власником якого є ПрАТ «Троянівське», що було вилучене 09.10.2020 р. в ході проведення обшуку приміщень та споруд Філії ПАТ «Державна продовольчо зернова корпорація України» Дубенський комбінат хлібопродуктів, за адресою: вул. Залізнична, 95, м. Дубно, Рівненської області, шляхом заборони права відчуження та розпорядження ним до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Як вбачається з клопотання, СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 08.04.2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, в якому встановлено, що в період з вересня 2018 року по березень 2020 року службовими особами Державного підприємства «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільськогосподарського господарства Західного Полісся НААН України, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч цілей статутної діяльності підприємства проведено збиткові господарські операції щодо реалізації самостійно вирощеного зерна кукурудзи за ціною нижче середньо ринкової, чим спричинило розтрату майна суб`єкта господарювання державної форми власності. Крім того, службові особи Державного підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою зі службовими особами ПрАТ «Троянівське», з метою отримання неправомірної вигоди, у період з 01.06.2020 р., вчиняють дії спрямовані на реалізацію вирощеної ДП «ДГ Білокриницьке» сільськогосподарської продукції, шляхом подання до контролюючих органів бухгалтерських документів та статистичних даних із заниженням її кількісних показників.

Рішення слідчого судді мотивоване необхідністю збереження вказаного майна з метою його збереження, оскільки в іншому разі можливе його зникнення, втрата або пошкодження, як об`єкта кримінально протиправних дій.

В апеляційній скарзі директор ПрАТ «Троянівське» просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 жовтня 2020 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, оскільки слідчим суддею допущено істотні порушення і неправильно застосовано норми кримінального процесуального закону, а також неповно встановлено обставини, які мають значення для справи. Окрім цього слідчим суддею не було належним чином повідомлено його про розгляд клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_6 щодо задоволення апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_4 , який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За вимогами ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно норм матеріального права з дотриманням процесуальних вимог, передбачених цим Кодексом.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції належним чином не дотримано.

Так, згідно визначення ч.1 ст.170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до вимог п.п.1-3 ч.2 ст.171 КПК у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також можуть бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказані норми узгоджується із ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч.2 ст.172 КПК, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Розгляд клопотання про арешт майна, окрім майна, яке не було тимчасово вилучене, здійснюється з обов`язковим повідомленням слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проте їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно матеріалів цього судового провадження 09.10.2020 р. на розгляд Рівненського міського суду надійшло клопотання про арешт майна, без виклику особи, у володінні якого воно перебуває (а.с.1-4).

Водночас з матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 про розгляд клопотання було повідомлено бухгалтера ПрАТ «Троянівське» ОСОБА_11 , яка згідно ч.2 ст.64-1 КПК не має повноважень щодо представництва юридичної особи - ПрАТ «Троянівське» (а.с.15). Однак дані як щодо часу отримання вказаною особою цього повідомлення, так і взагалі підтвердження про отримання такого сповіщення, в матеріалах судового провадження відсутні, як і докази повноважень ОСОБА_11 щодо такого представництва.

Разом з цим, в оскарженій ухвалі безпідставно зазначено, що представник ПрАТ «Троянівське» про час та місце розгляду клопотання повідомлена телефонограмою.

Попри вказані обставини, слідчим суддею не вжито відповідних заходів для належного сповіщення власника майна - ПрАТ «Троянівське», як це передбачено ст.172 КПК.

Отже, при апеляційному розгляді встановлено, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000047 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, розглянуте без повідомлення та участі директора ПрАТ «Троянівське» чи іншої повноважного представника, у зв`язку з чим було порушено баланс прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, про що правомірно зазначив представник апелянта при апеляційному розгляді, та без дослідження відповідних доказів, що мають значення для вирішення клопотання щодо арешту майна.

Також апеляційний суд зауважує, що за даними журналу судового засідання оголошення клопотання слідчого в суді першої інстанції зайняло 02 хв. 44 сек. часу, тоді як дослідження документів - тривало 12 сек.

Вказані порушення вимог кримінально - процесуального закону колегія суддів вважає істотними і такими, що перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому ухвала слідчого судді не може залишатися чинною і підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог ст.412, п.1 ч 1 ст 415 КПК. Зазначені вище обставини унеможливлюють постановлення апеляційним судом нової ухвали, як передбачено ч.3 ст.407 КПК.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу директора ПрАТ «Троянівське» ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 09 жовтня 2020 року щодо накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку від 09.10.2020 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала остаточна й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3