Справа № 708/839/20
Номер провадження № 1-кп/708/74/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, депутатом не являється, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ставидло Олександрівського району Кіровоградської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, депутатом не являється, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 за попередньою змовою та діючи у групі з ОСОБА_5 у невстановлений слідством час о 01:00 год., з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, через кущі, таємно, з корисливих мотивів, пройшли на частково огороджену територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого являється ОСОБА_6 , де шляхом пошкодження скоби на вхідних дверях підсобного приміщення, а саме, літньої кухні, здійснили крадіжку особистого майна останнього, а саме: чавунної плити розміром 0,7х1,2 м та металевих кутників, з`єднаних між собою, в кількості 5 штук загальною вартістю 317,15 грн., таким чином завдавши потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відтак суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення суду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Покази по суті надавати відмовився.

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Покази по суті надавати відмовився.

За таких обставин суд приходить до висновку, що показання обвинувачених є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Потерпілий в судовому засіданні 17.08.2020 повідомив, що дійсно у належному йому домоволодінні мала місце крадіжка чавунної плити та металевих кутників. Для крадіїв це був лише металобрухт, натомість для нього ця подія завдала багато клопоту, оскільки через такі дії майже повністю була зруйнована піч у літній кухні. ОСОБА_5 дружить із його сином. Під час спілкування племінниця дізналась зі слів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що вказана крадіжка "їх робота", оскільки під час спілкування вони самі про це повідомили, було враження, що таким чином вони вихвалялись вказаним вчинком. Після цього потерпілий ОСОБА_6 зателефонував матері ОСОБА_4 та повідомив про вказані події. ОСОБА_4 відразу визнав свою причетність та запропонував полагодити пошкоджену піч. Натомість ОСОБА_5 від потерпілого ховався, уникав зустрічей. В частині визначення обвинуваченим міри покарання потерпілий ОСОБА_7 поклався на розсуд суду, додатково повідомив, що вони вчинили злочин, проте з урахуванням їх віку думає, що це не повинно бути підставою для позбавлення їх волі.

В подальшому на адресу суду від потерпілого надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у його відсутність. Також надав заяву, якою повідомив, що до ОСОБА_4 жодних претензій матеріального та морального характеру не має, оскільки останній у повному обсязі відшкодував завдані збитки.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм злочину доведена повністю. Їх умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України. Відповідно кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України та кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованою та підтвердженою належними та допустимим доказами.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Оцінюючи надані суду докази, встановлено наступне.

Зокрема після вчинення злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мали наміру визнавати свою причетність до його вчинення, оскільки вихвалялись перед друзями та однолітками про ці події. Вказані обставини дають суду підстави стверджувати про їх зневажливе ставлення до вчиненого ними злочину та наявних наслідків.

В подальшому, після звернення до матері ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_6 останній визнав свою причетність та винуватість та запропонував допомогу по відновленню пошкоджень - усунення негативних наслідків вчиненого ним злочину.

Також ОСОБА_4 відшкодував завдані збитки потерпілому у повному обсязі, під час досудового розслідування надава покази, приймав участь у слідчих діях, допомагав розкриттю вказаного злочину та усуненню його негативних наслідків.

Вкаазані обставини підтверджують наявність щирого каяття у діях ОСОБА_4 .

За таких обставин у розумінні статті 66 КК України суд враховує обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 щире каяття, активне сприяня розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, визнання своєї винуватості.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Щодо поведінки ОСОБА_5 після вчинення злочину суд враховує, що він портягом певного періоду часу не визнав своєї причетності та вказаних подій та ігнорував звернення потерпілого, участі у відшкодуванні збитків не приймав. За таких обставин щире каяття в діях ОСОБА_5 не знайшло свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду.

Проте суд приймає до уваги, що під час досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав у повному обсязі та сприяв органу досудового розслідування у його розслідуванні.

За таких обставин у розумінні статті 66 КК України суд враховує обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 активне сприяня розкриттю злочину та визнання своєї винуватості.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Мотиви призначення відповідного покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримніального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання, за якої прокурор просив призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

позицію потерпілого;

відношення обвинуваченого до вчиненого (наявність каяття);

ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів;

особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (власне збагачення), спосіб (таємне викрадення з проникненням до іншого володіння особи), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (не завдали значної шкоди потерпілому); наявність що пом`якшують та обтяжують покарання; поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій: особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, з місцем проживання характеризується позитивно.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд також враховує досудову доповідь органу пробації.
За таких обставин суд приходить до висновку, що необхідним є призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , його критичне ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому, на підставі ст. 75 КК України, вважає доцільним звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд також враховує досудову доповідь органу пробації.
За таких обставин суд приходить до висновку, що необхідним є призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , визнання ним вини, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому, на підставі ст. 75 КК України, вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Також суд прийшов до висновку, що на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених солідарно на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 653,80 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: чавунну плиту розміром 0,7х1,2 м та металеві кутники, з`єднані між собою, в кількості 5 штук, що передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 , - залишити за належністю у власника ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 коп.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим, потерпілому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1