Справа № 387/691/20
Провадження № 1-кс/396/237/20
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання вказує, що 01.08.2020 року до Добровеличківського ВП надійшло повідомлення про те, що неподалік с. П.Брід біля знаку с.Перемога, до кювету з`їхав автомобіль Опель та втаранився в деревину. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що водій ОСОБА_5 1978 р.н. керуючи автомобілем марки «Опель» модель «Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі сторони с. Піщаний Брід в напрямку смт. Добровелнчківка, та на відстані близько 400 м. від знаку с. Перемога, в бік смт. Добровеличківка, за не встановлених обставин не впорався з керуванням та допустив з`їзд в кювет, вліво, де зіткнувся з деревиною передньою частиною автомобіля, в результаті чого останній отримав множинні переломи ребер, перелом ноги, ссадна, а пасажирка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому руки та рубленої рани голови. Наразі останні перебувають в Добровеличківській ЦРЛ на стаціонарному лікуванні, обоє перебували в стані алкогольного спяніння.
Під час проведення першочергових слідчих дій, проведено огляд місця події від 01.08.2020 року в період часу з о 07:40 год по 09:10 год біля с. Піщаний Брід в ході проведення огляду, було виявлено та вилучено автомобіль марки «OPEL» модель VECTRA, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , на кузові якого було виявлено механічні пошкодження в результаті зіткненням із деревом розташованим у кюветі.
Автомобіль марки «OPEL» модель VECTRA, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , являється важливим речовим доказом, вказане майно, за протоколом огляду місця події від 01.08.2020 року тимчасово вилучено, відповідно до вимог ч. 2 ст. 168 КПК України, та зберегло на собі сліди ДТП, а саме механічні пошкодження як наслідок дорожно-транспортної пригоди, що відповідно до вимог ст. 167 КПК України становить собою тимчасово вилучене майно, яке зберігається на території Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНГІ в Кіровоградській області до вирішення питання в суді по суті.
Вище вказані факти підтверджуються протоколами огляду місця події скоєння кримінального правопорушення.
Вище вказаний транспортний засіб, являється речовим доказом відповідно до вимог ст. 98 КПК України, тому 01.08.2020 року було винесено постанову про визнання речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.
Оскільки вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення їх зберігання та використання як речового доказу у справі, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
Прокурор Добровеличківського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , слідчий ОСОБА_3 , на розгляд клопотання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність.
ОСОБА_8 , який являється власником автомобіля марки «OPEL» модель VECTRA, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , для розгляду клопотання не з`явилась з невідомих суду причин. Про розгляд справи повідомлялась належним чином.
ОСОБА_5 для розгляду клопотання не з`явилась з невідомих суду причин. Про розгляд справи повідомлялась належним чином.
Суд ухвалив про розгляд клопотання у відсутність прокурора ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_3 , власника автомобіля ОСОБА_8 , особи, користувача вилученого майна ОСОБА_5 , так як неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звукові відеозаписи, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилученні речі та документи які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносять до предметів, які вилучені законно з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактично позбавлення підозрюваного можливості, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно до п.п. 3,4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч.ч 1,2 ст.170 КПК України арешт майна є тимчасово позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливість відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти оскільки вилучений транспортний засіб, має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та з метою забезпечення його зберігання та використання як речового доказу у справі.
Суд враховує, що згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.
Матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Пунктом 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 №1104, зі змінами згідно постанови КМУ від 13.07.2016, визначено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.
Враховуючи вищезазначені положення КПК України, строки подання клопотання про арешт вилученого майна в ході огляду дорожньо-транспортної пригоди 01.08.2020 року, слідчий суддя вважає є обгрунтована необхідність у накладенні арешту на майно: автомобіль марки «OPEL» модель VECTRA, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_3 та належить власнику (фактичний володілець) ОСОБА_5 , який являвся користувачем на момент його вилучення від 01.08.2020 року, до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання старшого слідчого СВ Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 01.08.2020 року майно, а саме: автомобіль марки «OPEL» модель VECTRA, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_3 та належить власнику (фактичний володілець) ОСОБА_5 , який являвся користувачем на момент його вилучення від 01.08.2020 року, до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суд протягом 5 днів з часу її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1