Справа № 729/286/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/581/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, яку було винесено під час підготовчого судового засідання, за клопотанням прокурора було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000510, до 23 серпня 2020 року.

Суд першої інстанції, дійшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що на теперішній час обставини, які враховані при застосуванні запобіжного заходу у відношенні даної особи не зменшилися. Подальше тримання під вартою є виправданим, оскільки неможливо запобігти зазначеним прокурором ризикам, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, та в обґрунтування заявлених вимог викладених в апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду не містить жодної інформації з приводу ризиків, які суд вважає доведеними, та за наявності яких не вбачає підстав для обрання більш м`якого виду запобіжного заходу, в зв`язку з чим вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , та захисника-адвоката ОСОБА_7 , які висловились на підтримку поданої апеляційної скарги, взявши до уваги позицію прокурора, відповідно до якої він заперечував проти задоволення викладених в апеляційній скарзі вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання кримінального провадження №0000510 у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 121 КК України, продовжено строк тримання під вартою.

Враховуючи Рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року, яким визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

На даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено. Тому, при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, суд керується загальними засадами кримінального провадження.

Для забезпечення перевірки законності та обґрунтованості тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, суд вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухваленням судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який сплив 23 серпня 2020 року.

Є безпідставним доводи обвинуваченого відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Про наявність зазначених ризиків свідчать матеріали кримінального провадження, з яких вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, які відповідно є тяжким та особливо тяжким злочином, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 15 років, не має сталих соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про його антисоціальну поведінку та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, та можливість намагання уникнення від відбування реального строку покарання, шляхом переховування від суду.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутні посилання на ризики, які стали підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, є безпідставними і жодним чином не обґрунтованими, та спростовуються відомостями, викладеними в мотивувальній частині судового рішення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих злочинів, та не вбачає за доцільне змінити обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, про що він просить у поданій апеляційній скарзі.

Крім цього, відносно ОСОБА_8 14 серпня 2020 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області було винесено вирок, за яким його засуджено до покарання у виді 9 років позбавлення волі, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно нього залишено до вступу вироку в законну силу.

На даний час, вищевказаний вирок оскаржений до суду апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2020 року, якою було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000510, до 23 серпня 2020 року без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4