"27" липня 2020 р. Справа № 363/2767/20
УХВАЛА
Іменем України

27 липня 2020 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,

встановив:
23.07.2020 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою на дії (бездіяльність) працівників Вишгородського ВП ГУНП в Київської області в рамках кримінального провадження № 0000886 від 18.07.2020 року.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначив, що органом досудового розслідування не повернено тимчасово вилученого майна під час проведення огляду, 19.07.2020 року в період часу з 00-30год. по 07-23год, слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київської області ОСОБА_5 , під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000886 від 18.07.2020 року, було проведено огляд місця події на судні «Вихор» та на судні баржі 3035. В ході проведення огляду, працівниками поліції були тимчасово вилученні судна та майно, яке знаходилося на них. Серед вилученого майна перебувало і майно ФОП ОСОБА_4 , права на яке підтверджується договором № 211707 від 17.07.2020 та актом приймання-передачі до договору.

19.07.2020 року слідчий Вишгородського ВП ГУНП в Київської області за погодженням з прокурором звернуся до слідчого судді з клопотанням про арешт суден та майна, вилученого під час їх огляду та обшуку. 22.07.2020 року ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на судно та вилучене з них майна. На час звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) працівників поліції, майно яке було вилучено не повернено, що вказує на порушення законних прав і інтересів власників майна, яке було вилучене і не повернуто. За таких обставин, скаржник посилаючись на вимоги ст.ст. 169, 173 КПК України, просить зобов`язати слідчих СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київської області, уповноважених на здійснення досудове розслідування кримінального провадження № 0000886, негайно повернути майно, тимчасово вилучене в ході розслідування кримінального провадження № 0000886 від 18.07.2020 року.

Представник ФОП ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просила її задовольнити з підстав, що викладених в ній.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, що не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до приписів ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

В провадженні СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000886 від 18.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 325, ст. 293, ч. 2 ст. 276, ст. 417, ч. 2 ст. 364-1, ст. 356 КК України.

До слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області звернувся з клопотанням слідчий СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київської області ОСОБА_5 від 19.07.2020 року, погодженого прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0000886, в якому просить накласти арешт на речові докази, які вилучено в ході проведення огляду 19.07.2020 року в період часу з 00-30 год. по 07-23 год. та в ході проведення додаткового огляду місця події 19.07.2020 року в період часу з 10-40 год. по 16-25 год. на судні баржі 3035 (регістровий номер-SRU0001156, тип-Суховантажне, несамохідне, рік та місце побудови 1984р. Запоріжжя, основний матерiал-сталь, довжина 82 м., ширина-15м., висота борту-2,8м.), власником якого є ТОВ «СОБІ» та яке належить ТОВ «ХВИЛІ ДНІПРА 2015» на праві власності відповідно до свідоцтва на право власності на судно ПВ № 003496, які на момент проведення огляду перебували на воді, зокрема на річці Дніпро (координати місця розташування - широта-50,5581, довгота 30,5114), а саме: судно баржу 3035 разом з меблями та обладнанням, що знаходиться на ньому, а саме: електро-прилади з надписом «SICVER STAR» - 16 шт.; електро-прилади з надписом «PLUTO» - 6 шт.; електро-прилади з надписом «CLAPPAR» - 62 шт.; електро-прилади з надписом «РROLUX» - 40 шт.; електро-прилади з надписом «ХАСО» - 14 шт.; електро-прилади з надписом «LAZER ВEAM ARRAY» - 6 шт.; діодні лампи - 40 шт.; електро-приладиз надписом «СOZLED» - 4 шт.; звукові колонки - 6 шт.; холодильні камери - 8 шт.; туалети «ВIO», синього кольору «Латріна» - 18 шт.; металеві конструкції з полицями на яких присутній надпис «український квин» - 6 шт.; металеві столи овальної форми 10 шт.; дивани - 44 шт.; пуфики - 88 штуки; столики - 77 шт.; конструкції у матерії - 4 шт.; лайт бокси - 4 шт.; два металеві стільці; одна конструкція рецепшин; два розкладних металеві стільця; три стола металевої конструкції для еллектроприладів; дизельний генератор, марки «РOWWER GENERATION» інв. номер 829 та фіскальні чеки; чек від 18.07.2020 час 22:06:17, чек від 19.07.2020 час 04:31:27, чек від 19.07.2020 час 02:12:36, 19.07.2020 час 02:36:29, 19.07.2020 час 02:27:20, 19.07.2020 час 02:27:40, 19.07.2020 час 02:07:52, 18.07.2020 час 22:55:25, 18.07.2020 час 20:41:59, 18.07.2020 час 22:08:34, 18.07.2020 час 23:29:52, 18.07.2020 час 22:01:55, 19.07.2020 час 03:32:14 банку Райффайзен банк Аваль; чеки: стол № 228.1 від 18.07.2020 час 23:15, стол № 228 від 19.07.2020 час 05:23, стол № 25.11 від 18.07.2020 час 20:08, стол № 9602.2 час 3:11, стол № 25.31 від 18.07.2020 час 20:51, стол № 9106 від 18.07.2020 час 19:48, стол № 25.81 від 19.07.2020 час 3:20, стол № 2568 від 18.07.2020 час 22:00, стол № 228 від 18.07.2020 час 23:17, стол № 25.1 від 19.07.2020 час 5:42, стол № 25.1 від 19.07.2020 час 5:59, стол № 34.3 від 18.07.2020 час 21:58, стол № 25.88 від 18.07.2020 час 23:08, стол № 813 від 19.07.2020 час 3:42, стол № 25.10 від 18.07.2020 час 20:06, стол № 25.07 від 18.07.2020 час 21:58, стол № 25.85 від 19.07.2020 час 3:31, стол № 9802 від 18.07.2020 час 19:48, а також фіскальні чеки в коробці золотистого кольору з надписом «CHIVAS REGAL».

22.07.2020 року ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області у задоволенні клопотанні слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київської області про арешт майна відмовлено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, слідчий суддя при вирішенні даної справи, враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Що узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Відповідно ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, вимоги передбачені ч. 1 ст. 100 КПК України, виконані стороною обвинувачення не були, тобто речовий доказ не повернутий його володільцю.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 статті 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного огляду, через призму оскарження бездіяльності слідчого.

Проте, стороною обвинувачення не доведено, що вилучені під час огляду майно мають відношення до кримінального провадження, як встановлено ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 22.07.2020 року.

Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду 19.07.2020, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, накладено у передбаченому законом порядку не було.

Разом з цим, стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ФОП ОСОБА_4 , який не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні.

Отже, з часу вилучення майна, на яке арешт судом у подальшому не накладено, пройшов час для того, щоб сторона обвинувачення дослідила вилучене майно і обґрунтувала його доказове значення для кримінального провадження. Однак цього не відбулося і перед судом не доведено, а тому подальше втручання в права законного володільця майна за викладених обставин не може вважатися виправданим.

Беручи до уваги викладене, особливу цінність вилученого майна, відсутність даних про своєчасний арешт такого майна, його значення для кримінального провадження, відсутність даних про повідомлення про підозру у справі, слід дійти висновку, що інтереси досудового слідства не можуть переважати інтереси законного володільця майна на право мирно володіти ним.

Таким чином, суд доходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні вилученого майна під час проведення огляду місця події 19.07.2020 року, оскільки, вбачається порушення права на володіння ФОП ОСОБА_4 , користування та розпоряджання своїм майном, а відтак скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 303, 305-309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчих СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київської області, уповноважених на здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000886, негайно повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 тимчасове вилучене його майно в ході розслідування кримінального провадження № 0000886 від 18.07.2020 року, а саме під час проведення огляду 19.07.2020 року в період часу з 00-30год. по 07-23год. та в ході проведення додаткового огляду місця події 19.07.2020 року в період часу з 10-40год. по 16-25год на судні баржі 3035.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 31.07.2020 року о 10-00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала згідно до статті 533 КПК України є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1