Єдиний унікальний № 497/207/19
Провадження № 1-кп/946/310/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

29 грудня 2020 року м. Ізмаїл

Головуючий колегії суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізмаїл Одеської області клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000489, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Болград Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 4, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, ч. 1 ст. 193 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не передбачена його обов`язкова участь при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор подав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів, строк тримання під вартою якого спливає 09.01.2021 р. У клопотанні прокурор посилається на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які існували під час обрання стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу, не зменшились, залишились актуальними на цей час, а також значно збільшилися.

Сторона обвинувачення посилається на те, що інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого з огляду на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених п. п. 4, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, що може спонукати перехватися від суду, та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином. Крім того, прокурор посилається на невисокий ступінь соціальних зв`язків обвинуваченого в Україні, відсутність у нього постійного місця роботи та постійного джерела для існування. Раніше обвинувачений був двічі засуджений та відбував покарання у місцях позбавлення волі. Крім того, у обвинуваченого крім громадянства України є також і громадянство Російської Федерації, він є військовозобов`язаним Російської Федерації та працював на території вказаної країни, і у нього значно вищий ступінь соціальних зв`язків у цій країні.

Встановлені судом обставини
2.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисниця ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, при цьому послалися на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, прокурор на надав доказів на підтвердження його винуватості у висунутому обвинувачені, також прокурором на доведені ризики, на які він посилається, оскільки усі документи вилучили у обвинуваченого під час досудового розслідування, у зв`язку з чим він не зможе ними скористатися та виїхати за кордон, усі свідки допитані, а тому обвинувачений не зможе вплинути на них.

4.Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 29.09.2018 р. під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії тримання обвинуваченого під вартою продовжувався у встановленому КПК порядку, та спливає 09.01.2021 р. При цьому судом була встановлена наявність ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

5.Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не завершений та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
6.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене прокурором клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

7.Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України встановлений карантин, при цьому був продовжена дія карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. №211, від 20 травня 2020 р. № 392 та від 22 липня 2020 р. № 641.
8.З абз. 1, 5 п. 205 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК випливає, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
9.Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 здійснюється колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Суддя ОСОБА_7 з 02.11.2020 р. хворіє, у зв`язку з чим, а також враховуючи, що строк тримання під вартою відносно ОСОБА_3 спливає 09 січня 2020 року, колегія суддів позбавлена можливості розглянути клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до закінчення дії попередньої ухвали суду. Тому це клопотання в силу абз. 1, 5 п. 205 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК розглядається головуючим суддею.
10.За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

11.При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

1.Як і раніше суд зазначає, що позбавлений можливості дати оцінку доводам прокурора про поведінку обвинуваченого під час вчинення інкримінованих діянь, зазначену в описовій частині висунутого обвинувачення, оскільки ці обставини підлягають доказуванню під час судового розгляду кримінального провадження та виходять за межі поняття наявності обґрунтованої підозри. Суд, як і раніше, не вбачає підстав для відступлення від цієї позиції.

12.У межах розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується (санкція ч. 2 ст. 115 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі); вік та стан його здоров`я (30 років, хоча відповідно до довідки про стан здоров`я від 17.03.2020 р. обвинувачений і хворіє на тяжкі хвороби, але його стан задовільний, йому надається лікування, призначене лікарями); відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не одружений, не має утриманців, не має постійного місця роботи та навчання. Суд враховує, що ОСОБА_3 також має громадянство Російської Федерації, проходив військову службу в цій країні та є її військовозобов`язаним, а також мав постійне місце роботи в ній, що підтверджується оглянутими під час судового розгляду паспортом громадянина Російської Федерації, військовим квитком та трудовою книжкою Російської Федерації, видані на ім`я ОСОБА_3 . Раніше суд вже зазначав, що та обставина, що вказані документи вилучені у обвинуваченого, не може свідчити, що він не матиме змогу поновити їх в органах Російської Федерації, та скористатися можливістю покинути територію України. На даний час суд знов не вбачає підстав для відступлення від цього міркування. Крім того, обвинувачений має дві не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, покарання за які відбував в місцях позбавлення волі, та знов обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів також проти власності, але вже особливо тяжких із застосуванням насилля та проти життя особи. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, він може вжити заходів ухилитися від суду, а, враховуючи, що у нього немає постійного місця роботи, а, отже, і джерела для існування, а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких корисливих злочинів протягом нетривалого часу після того як звільнився з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, ОСОБА_3 може вчинити інші подібні злочини.

13.Отже, вказані обставини свідчать, що досі продовжують бути актуальними та існувати достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, на даний час не зникли, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_3 може переховатися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

14.Зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на свободу.

15.Разом з цим, як і раніше, прокурором не тільки не доведено виникнення ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а й навіть не зазначено, яким саме чином існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню.

16.Але, не зважаючи на те, що виникнення ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, прокурором не доведено, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_3 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не може бути завершений до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 на строк, що не перевищує 60 днів, до 27 лютого 2021 року, без визначення розміру застави на підставі п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. п. 4, 6, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 27 лютого 2021 року без визначення розміру застави.

3.Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 27 лютого 2021 року.

4.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

6.Наявна ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1