печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
Ван ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст. 303КПК України на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування доводів скарги заявниця посилається на те, що вона звернулася до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення кримінального правопорушення, зокрема суддею. Відомості за заявою не були внесені до ЄРДР. Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. 303 КПК України, заявниця просить зобов`язати посадових осіб Генеральної прокуратури України внести відомості за його заявою до ЄРДР.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду провадження повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що заявниця, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд скарги за їх відсутності не направили, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення на її думку кримінального правопорушення, зокрема суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_5 . Відомості заявою не були внесені до ЄРДР.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що лише одна незгода скаржника з судовими рішеннями чи діяльністю судді щодо здійснення правосуддя, не є підставою для порушення кримінальної справи відносно суддів. Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Таким чином, не вбачається підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 22, 26, 214, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1