Справа №635/4731/20
Провадження по справі 1-в/635/704/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29 вересня 1994 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.142, ч.2 ст.140, ч.3 ст.141, 42 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 20 травня 2002 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ч.2 ст.153, ст.70, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого 02.07.2008 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці і 24 дні ;

- 22 червня 2009 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.122, ст. 71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;

- 19 жовтня 2009 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ст. 71 КК України до 6 років 4 місяців позбавлення волі, ухвалою Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 22 лютого 2011року вирок змінено та знижено призначене покарання за ч.3 ст. 15 і ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до цього покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкові від 22.06.2009 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 4 місяці позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 08 серпня 2014 року на підставі постанови Балаклійського районного суду м.Харкова від 31 липня 2014 року на невідбутий строк 2 місяці 22 дні;

- 13 грудня 2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2017 року вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2016 року скасовано в частині призначеного покарання, призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений 13 грудня 2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2017 року вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2016 року скасовано в частині призначеного покарання, призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2017 року.
В обгрунтування подання зазначає, що засуджений ОСОБА_4 прибув до державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 06 червня 2017 року із державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)», працевлаштований до господарчої обслуги установи. Стягнень раніше мав два, які погашені у встановленому законом порядку, заохочувався одинадцять разів. На заходи виховного характеру засуджений ОСОБА_4 реагує позитивно, робить правильні висновки та висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», розкаюється у раніше скоєному злочині. За характером спокійний, доброзичливий, товариський, цілеспрямований, має адекватну самооцінку, під час індивідуальних бесід розсудливий, відвертий, здатен раціонально мислити. Засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 фактичного строку покарання, сумлінною поведінкою та чесним трудом довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.
Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, подання підтримав.
Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 13 грудня 2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2017 року вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2016 року скасовано в частині призначеного покарання, призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 19 травня 2017 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 28 травня 2016 року, кінець строку 06 червня 2021 року.

Судом встановлено, що засуджений відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» з 06 червня 2017 року.

Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС ОСОБА_7 , погодженої з заступником начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_8 від 13 липня 2020 року, ОСОБА_4 працевлаштований до господарчої обслуги кухарем, залучається до робіт з благоустрою установи, до праці ставиться позитивно, поставлені завдання виконує в повному обсязі та своєчасно. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Двічі притягався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил, встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установи, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався адміністрацією установи одинадцять разів.

Засуджений ОСОБА_4 у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, товариський, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій, входить до складт ради колективу засуджених.

Засуджений ОСОБА_4 бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю.

Підтримує соціально-корисні зв`язки із сестрами та племінниками шляхом листування, побачень та телефонних розмов. Стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення засудженого.

На профілактичному обліку установи засуджений не перебуває.За вироком суду має судові витрати за проведення експертиз, які достроково відшкодовані. Має позов у сумі 10600 грн., звертався до виконавчої служби з проханням направити на адресу установи виконавчі листи, але виконавчі листи не надходили.
Адміністрація виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення за час відбуття покарання, застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України можливо.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений за час відбування покарання має одинадцять заохочень та два стягнення в 2016 та 2017 році, які погашені у встановленому законом порядку.
Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 в ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)», останній працевлаштований з липня 2017 року по теперішній час.
Відповідно до довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду, у засудженого ОСОБА_4 зазначені процесуальні витрати на користь держави у розмірі 791,64 гривень та на користь фізичної особи у розмірі 10600 гривень. Станом на 13 липня 2020 року засуджений достроково відшкодував 791,64 гривень, залишок заборгованості складає 10600 гривень.
Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
За ч.1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, праці, додержання ним вимог режиму, відбуття останнім на момент розгляду клопотання понад 2/3 фактичного строку покарання, суд вважає, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяці 09 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» відносно ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2017 року, умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 09 днів.
Ухвалу направити до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» для виконання.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1