ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/2178/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003740 від 24.11.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року частково задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003740 від 24.11.2020 року.

Відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто, до 23 січня 2021 року і покладено обов`язки, а саме: заборона залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилався на те, що зроблені судом висновки не відповідають дійсності і суперечать фактичним обставинам справи. Судом не взято до уваги відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки зі своєю сім`єю він не проживає, сімейних стосунків не підтримує, зловживає алкогольними напоями та систематично, зі слів свідків, вчиняв сварки з батьком. Також судом не взяті до уваги показання свідків та той факт, що в ніч інкримінованого злочину підозрюваний також вживав алкогольні напої.

Прокурор вважає, що спроби впливати підозрюваного на свідків не виключені, беручи до уваги той факт, що свідки, хоча і допитані, але в подальшому будуть допитані безпосередньо судом під час судового розгляду, а тому, цей ризик продовжує існувати.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що може спонукати його робити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Тому, враховуючи вищевикладене, прокурор вважав, що для запобігання існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України недостатньо такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, у зв`язку з чим, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляди тримання під вартою без визначення застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, адвоката та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0003740 від 24.11.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

24 листопада 2020 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 25 листопада 2020 року повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого чч.1 ст.115 КК України.

25 листопада 2020 року слідчий звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , обґрунтовуючи його повідомленою ОСОБА_8 підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Слідчий вважав, що з огляду на таке покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також існує імовірність того, ОСОБА_8 , з метою уникнення покарання може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик обумовлений тим, що місцем вчинення злочину є фактичне місце проживання підозрюваного. Перебуваючи вдома, останній також може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідками є сусіди підозрюваного, з якими він мешкає у спільному будинку, що не виключає здійснення впливу чи тиску на них з метою зміни наданих під час досудового розслідування показань. Також слідчий вважав, що існує ймовірність того, що ОСОБА_8 може продовжити свою злочинну діяльність.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 частково та обираючи підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя вважав, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважав непропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Ризик знищення речей і документів, слідчий суддя вважав не підтвердженим належними доказами, оскільки місце вчинення злочину оглянуто, вилучені речі, призначені експертизи, а тому, вважав не вагомою обставиною посилання слідчого на можливість підозрюваного сховати або знищити речі або документи, доступ до яких вже мав місце за участю підозрюваного, слідчого, понятих та спеціалістів у зв`язку з тим, що місце вчинення злочину є місцем проживання підозрюваного.
Також слідчий суддя вважав не підтвердженим належними відомостями та доказами ризик впливу на свідків, які є сусідами підозрюваного, оскільки ці особи вже допитані про що свідчать протоколи допитів долучені в тому числі до даного клопотання, а зважаючи на вік, стан здоров`я та відсутність судимостей у підозрюваного, відсутні навіть припущення щодо способу здійснення впливу ОСОБА_8 .
Щодо існування ризику продовжити злочинну діяльність, то слідчий суддя вважав його надуманим, посилаючись на відсутність доказів про притягнення ОСОБА_8 до кримінальної та/або адміністративної відповідальності, в тому числі відповідальності за дрібне хуліганство, вчинення домашнього насильства.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що єдиною обґрунтованою підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а тому за таких обставин, враховуючи лише початок судового слідства, необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах досудового розслідування, що не включає в подальшому в тому числі зміни правової кваліфікації дій та/або особи, що вчинила злочин, дійшов висновку про те, що така обставина не є вирішальною для задоволення клопотання слідчого та не є достатньою для прийняття рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Задля дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та частковою доведеністю ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, та проаналізувавши надані сторонами докази і дані про особу підозрюваного, не знайшов підстав для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
При цьому, слідчий суддя врахував практику Європейського суду з прав людини та зібрані у справі докази, що стосуються особи підозрюваного, а саме наявність у підозрюваного вищої освіти, дружини, повнолітньої доньки ОСОБА_10 , а також те, що він є особою пенсійного віку і має ІІІ групу інвалідності, не судимий і має постійне місце реєстрації та проживання.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддівз наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 23 січня 2020 року, з покладенням на нього обов`язків щодо заборони залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю. Такий запобіжний захід в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що ризик вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень не доведений слідчим та прокурором, а ризик переховування від слідства і суду є незначним для застосування найсуворішого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також колегія суддів враховує особу підозрюваного, який є особою похилого віку, який має ІІІ групу інвалідності з дитинства, місце реєстрації та постійне місце проживання в м. Харкові, а також міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, що зменшує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи ту обставину, що свідки вже допитані, місце вчинення злочину оглянуто, вилучені речі, призначені експертизи, то ризик знищення речей і документів та ризик незаконного впливу на свідків, на які вказує орган досудового розслідування, не підтверджені належними доказами та є лише припущенням.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України: заборона залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю. Вказаний запобіжний захід в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу і неврахування тяжкості скоєного підозрюваним злочину не свідчать про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ, конкретні обставини справи.

Також судова колегія враховує, що за наявності законних підстав орган досудового розслідування має право звернутись в порядку, передбаченому ст. 185 КПК України, до слідчого судді, суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 181, 376, 404, 407,419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді