У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у відкритті провадження

«21» вересня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 ,

перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2020 року, про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, та на дії слідчого та прокурора щодо створення перепонів з реалізації права на вільне користування майном,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2020 року, відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на дії слідчого та прокурора щодо створення перепонів з реалізації права на вільне користування майном та про скасування арешту майна.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, представник власника майна ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Миколаївського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та винести нове рішення про задоволення його скарги на дії слідчого та прокурора щодо створення перепонів з реалізації права на вільне користування майном, а також скасувати арешт майна.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Так, до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на дії слідчого та прокурора щодо створення перепонів з реалізації права на вільне користування майном, а також про скасування арешту майна.

Згідно скарги, на думку адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_2 , слідчий СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 та прокурор Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , яка здійснює процесуальне керівництво, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000263, навмисно створюють перепони в реалізації права ОСОБА_2 на вільне користування належного їй на праві власності майна, а саме урожаю зерна ячменю сорту "Луран" 2020 року на орендованому їй полі площею 42,6147 га з кадастровим номером :05:000:0449, розташованої в межах території Баштанської міської ради неподалік села Трудове.

Звернувшись з даною скаргою, просив визнати неправомірними дії слідчого та прокурора в створенні перепонів з реалізації права на вільне користування потерпілою ОСОБА_2 належним їй майном, а також просив скасувати арешт від 26.06.2020 року, накладений ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області на зерно ячменю врожаю 2020 року загальною вагою 85920 кг. та зобов`язати орган дізнання Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області передати у власність ОСОБА_2 .

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що наведені в скарзі дії не відносяться до переліку передбаченого ст. 303 КПК України, а тому не можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Також, не встановлено підстав про необґрунтованість арешту, оскільки вилучене працівниками поліції зерно є об`єктом кримінально протиправних дій, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто дане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На зазначену ухвалу адвокатом ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, так слідчий суддя вірно відмовив в задоволенні скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено частинами 1 та 2 ст. 309 КПК України. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.

При цьому можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку ст. 174 КПК України, зокрема про відмову у скасуванні арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

В розумінні положень ст.309 КПК України ухвала слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 25.02.2019 (справа №569/17053/18).

Також, відповідно до ст. 309 КПК України не передбачено оскарження відмови в задоволенні скарги на дії слідчого та прокурора щодо створення перепонів з реалізації права на вільне користування майном.

Відповідно до ч.4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

Керуючись ч. ч. 4, 5 ст. 399 КПК України, суддя, -

постановив:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на дії слідчого та прокурора щодо створення перепонів з реалізації права на вільне користування майном та про скасування арешту майна, - відмовити.

Копію ухвали та апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати представнику власника майна ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1