Провадження №1-в/127/374/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ВК № 86 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження, в режимі відеоконференції в залі суду м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого, до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30.12.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

19.07.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.01.2014 умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 29 днів;

02.10.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення, -

Встановив:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, яка мотивована тим, що він вимог режиму утримання не порушує, позитивно характеризується та став на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник засудженого підтримала клопотання свого підзахисного, просила клопотання задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого.

Вислухавши пояснення засудженого, врахувавши думки прокурора та захисника засудженого, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до наступного.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2015, ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі.

Так, згідно ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, до нього застосовувалось покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, також, останній звільнявся з місць позбавлення умовно-достроково, однак знову вчинив умисний, корисливий злочин.

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

При вирішенні питання щодо умовно - дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 судом було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.

Встановлюючи підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:

- засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи заохочувався один раз, що вбачається з характеристики на засудженого від 03.06.2020;

- по прибутті в установу працевлаштований не був за власним бажанням, на даний час працює на виробництві установи в дільниці фасування вторинної сировини;

- у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. По відношенню до представників адміністрації поводить себе тактовно з метою поблажливого до себе ставлення;

- до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з нерозумінням, соціально-корисну ініціативу не проявляє;

- приймає участь в програмі виховного впливу «Підготовка до звільнення», хоч активної участі в її виконанні не приймає.

Крім того, з матеріалів особової справи ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_5 звільнявся умовно-достроково, однак в період невідбутого покарання повторно вчинив умисний, корисливий злочини.

Так, вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 19.07.2011, ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.01.2014 умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 29 днів.

Будучи звільненим умовно-достроково ОСОБА_5 , в період невідбутого покарання, повторно вчинив умисний, корисливий злочини за ч. 2 ст. 185 КК України, за який засуджений 02.10.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області, на підставі ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, за яким на даний час і відбуває покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання.

Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України, - умовно - дострокового звільнення від покарання на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду не виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.

В зв`язку з наведеним, суд робить висновок, що засуджений ОСОБА_5 фактично не став на шлях виправлення, тому враховуючи тяжкість вчинених ним злочинів та враховуючи попередні судимості, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

Ухвалив

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: