УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000100 від 19.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000100 від 19.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а саме: на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000100 від 19.08.2020, вилучене 03.11.2020 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у національній валюті на загальну суму 2 304 752 гривні; грошові кошти у іноземній валюті «Долар США» на загальну суму 32 651 доларів США; грошові кошти у іноземній валюті «ЄВРО» на загальну суму 4 740 ЄВРО.

В обґрунтування підстав накладення арешту на майно зазначено, що Головним слідчим управлінням ДФС України, під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокуратура, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000100 від 19.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що згідно дослідження №201/21-09-01/37508931 від 31.07.2020 фінансово-господарських операцій за участі ТОВ «Камелія-Н» та ТОВ «Аваланж Груп» встановлено заниження сплати податкових зобов`язань за період січень 2018 по червень 2020 на загальну суму 48 434 521 в тому числі податку на додану вартість на суму 25 491 854 та податку на прибуток підприємств на суму 22 942 667 грн.

03.11.2020, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 по справі №761/31233/20 від 07.10.2020, проведено обшук нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ТОВ «Камелія-PR» (), які використовують у своїй діяльності група компаній «Камелія», в тому числі ТОВ «Камелія-Н» та ТОВ «Камелія-PR».

Під час проведення обшуку, відповідно до вимог ст.ст. 104, 105, 236 КПК України складено протокол обшуку від 03 листопада 2020 року з відповідними додатками.

Так, проведеним обшуком адміністративної будівлі в кабінеті заступника директора із зовнішньо економічної діяльності ТОВ «Камелія-PR» ОСОБА_4 , який також є одним із засновників даного підприємства, виявлено металевий сейф, який він погодився добровільно відчинити, та в якому виявлено готівкові кошти в пакетах чорного кольору, а саме 2 304 752 (два мільйона триста чотири тисячі сімсот п`ятдесят дві) гривні, 32 651 (тридцять дві тисячі шістсот п`ятдесят один) доларів США, 4 740 (чотири тисячі сімсот сорок) ЄВРО.

Крім того, в даному сейфі частина грошових коштів поміщена у поштовий конверт білого кольору в якому виявлено Розрахунковий листок по заробітній платі за 1 половину липня ОСОБА_7 в сумі 5 104 (п`ять тисяч сто чотири) гривні в яку завернуті готівкові кошти в українській гривні: номіналом 1000 гривень 5 шт., номіналом 100 гривень 1 шт., номіналом 2 гривні 2 шт. загальною сумою 5 104 (п`ять тисяч сто чотири) гривні та Розрахунковий листок по заробітній платі за 2-гу половину липня ОСОБА_7 в сумі 508 (п`ятсот вісім) гривень в яку завернуті готівкові кошти в українській гривні: номіналом 200 гривень 2 шт., номіналом 100 гривень 1 шт., номіналом 5 гривень 1 шт., номіналом 2 гривні 1 шт., номіналом 1 гривня 1 шт. загальною сумою 508 (п`ятсот вісім гривень). Відповідно до наданої працівниками ТОВ «Камелія-PR» (код 32183781) Розрахунково платіжної відомості №73 від 31.07.2020 ОСОБА_7 в липні 2020 року нараховано заробітню плату в сумі 2 182 гривні 64 копійки, отже сума виявлених коштів в Розрахункових листках не відповідає із офіційно відображеною заробітною платою виплаченою ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 повідомив, що це його власні кошти, які він отримав від заробітної плати, повернення боргів та продажу квартири відповідно до договору від 27.09.2013.

Виявлені грошові кошти та документи, які зберігались на підприємстві в особистому сейфі службової особи та власника ТОВ «Камелія-PR» в порушення вимого чинного законодавства можуть свідчити про незаконну діяльність з переведення безготівкових грошових коштів підприємства у готівку та в подальшому використання такої готівки для виплати додаткової заробітної плати працівникам підприємства, а отже є достатні підстави вважати що такі грошові кошти набуті протиправним шляхом.

Так, в ході проведення обшуку вказаного офісного приміщення виявлено та вилучено грошові кошти, на які ухвалою про обшук не надано прямого дозволу на вилучення, у зв`язку з цим такі кошти підпадають під визначення тимчасово вилучене майно, а саме: 2 304 752 (два мільйона триста чотири тисячі сімсот п`ятдесят дві) гривні, 32 651 (тридцять дві тисячі шістсот п`ятдесят один) доларів США, 4 740 (чотири тисячі сімсот сорок) ЄВРО.

Постановою слідчого від 04.11.2020 вищезазначені грошові кошти, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, керуючись ст. 39, 40, ст. 84, ч. 1 ст. 98, ч. 1 ст. 100 та ч. 3 ст. 110 КПК України визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000100 від 19.08.2020.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити, накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 заперечували з приводу задоволення клопотання, вказали, що вилучені грошові кошти є особистими коштами ОСОБА_4 , які він зберігав в особистому сейфі, про вказані обставини вносилися заперечення до протоколу обшуку, походження коштів підтверджено договором купівлі-продажу нерухомого майна, борговою розпискою.

Вивчивши доводи клопотання, матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, в клопотанні прокурор наводить підставу застосування арешту відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, щодо речових доказів. Необхідність накладення арешту пов`язується з метою збереження вилученого майна як речових доказів.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з даних внесених до ЄРДР, відомості внесені до реєстру з приводу факту подій, які мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України.

При цьому прокурором в суді не доведено, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям ст. 98 КПК України для кримінального провадження.

З матеріалів клопотання не убачається, що вилучені грошові кошти можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні в тому числі за фактом ухилення від сплати податків за ч.3 ст. 212 КПК України, яке здійснюється стосовно інших осіб, стосовно посадових осіб ТОВ «КАМЕЛІЯ-Н» не здійснюється. Не доведено прокурором в суді. Також не доведено, що грошові кошти мають значення та відповідають критеріям ст. 98 КПК України для кримінального провадження, законність походження грошових коштів ОСОБА_4 не спростоване прокурором в суді.

Однак такі доводи клопотання є необґрунтованими при тому, що предметом злочину, передбаченого ст. 212 КК України, є конкретні, визначені податки, збори та інші обов`язкові платежі, що входять в систему оподаткування, безпосереднім об`єктом злочину є суспільні відносини у сфері податкового регулювання. Таким чином, вважати, що грошові кошти, відповідають критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, в даному кримінальному провадженні - відсутні підстави.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Постанова старшого слідчого з ОВС 3-го відділу УРКП ГСУ ДФС України ОСОБА_8 від 04.11.2020 року про визнання грошових коштів речовими доказами як такі, набуті протиправним шляхом, не мотивована, спростована в суді власником майна.

Таким чином, доводи в клопотанні, що грошові кошти, відповідають критеріям, визначеним ст.98 КК України, у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, - ґрунтуються на припущеннях.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту, такий вид забезпечення не відповідає завданням кримінального провадження, є неспівмірним.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000100 від 19.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1