ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4583/20
Провадження № 1-кп/210/752/20

"18" вересня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0001032 від 02.06.2020 року, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, не одруженого, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Так, 02.06.2020 приблизно о 18 годин 50 хвилин водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 в світлий час доби, рухався по проїзній частині вул. Вадима Гурова, з боку пл. Домнобудівників, в напрямку пр. Металургів в Металургійному районі м. Кривого Рогу, швидкість його руху була не менше 57,9…60,5 кілометра на годину.

В цей час, по тротуару поряд з будинком №33 по вул. Вадима Гурова в Металургійному районі м. Кривого Рогу йшла пішохід ОСОБА_8 з малолітнім сином ОСОБА_5 , який раптово почав бігти в бік проїзної частини дороги, а ОСОБА_8 почала його наздоганяти.

Водій ОСОБА_3 наближаючись до будинку №33 по вул. Вадима Гурова в Металургійному районі м. Кривого Рогу, повинен був діяти відповідно до п.п. 1.5; 1.7; 2.3 (б); 12.3; 12.4; 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Однак водій ОСОБА_3 діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, перевищив дозволену для руху транспортних засобів в населеному пункті швидкість керованого ним автомобілю «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 та помітивши малолітнього пішохода ОСОБА_5 , який біг в напрямку проїзної частини, несвоєчасно застосував гальмування керованого ним автомобілю, чим порушив вимоги п.п. 1.5; 1.7; 2.3 (б); 12.3; 12.4; 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- «1.5. … бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні … загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «1.7. Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності.»

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»;

- «12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»

- «12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

-«12.9 Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

В результаті порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , несвоєчасно застосував гальмування керованого ним автомобілю та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 та її малолітнього сина ОСОБА_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_8 згідно Висновку експерта №1187 від 27.07.2020 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: гематоми м`яких тканин голови ліворуч, саден правого ліктьового суглобу, закритого перелому тіла лівої клубової кістки, перелому лівої вертлюгової западини, переломів лівої лонної та сідничної кісток ліворуч зі зміщенням уламків та розривом лівої бічної стінки сечового міхура, урогематоми, шоку 1 ст., які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішохід малолітній ОСОБА_5 згідно Висновку експерта №1188 від 27.07.2020 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден обличчя, лівої кисті, лівої клубової області, забійної рани верхньої губи, травматичного видалення 2-го зубу верхньої щелепи ліворуч, закритого перелому лівої великогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Між порушенням водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 та тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості малолітньому ОСОБА_5 , є прямий причинний зв`язок.

Тим самим, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

З обвинувальним актом до суду надійшла Угода про визнання винуватості від 31 липня 2020 року, укладена між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_7 .

Відповідно до угоди, ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні за викладених у даному обвинувальному акті обставин інкримінованого йому злочину. Сторонами узгоджена міра покарання за ч.2 ст.286 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити в частині основного покарання від відбування покарання з випробуванням терміном 1 рік. Відповідно до ч.1, 2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд, перевіривши угоду, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, в силу ст.469 ч.4 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, є тяжким злочином.

Від потерпілої у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 надійшла заява, в якій зазначила, що не заперечує з приводу укладення угоди про визнання винуватості. Підтримала вид покарання, вказаний в угоді.

Від представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_9 надійшла заява, в які зазначив, що не заперечує проти укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 . Повністю підтримав вид покарання, зазначений в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст.472 КПК України, оскільки містить дані про її сторони, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого відповідно до вимог Кримінального кодексу України, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Сторонами узгоджене покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, а також зазначені передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Угода підписана сторонами із зазначенням дати 31 липня 2020 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам КПК України.

У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 та законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_9 (кожен окремо) не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості та погоджуються із узгодженою мірою покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію обвинуваченого та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно. Вину у скоєному злочині визнав повністю у вчиненому розкаюється.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність передбачених ст.474 ч.7 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди, оскільки її умови не суперечать інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, обвинувачений визнав свою винуватість добровільно, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не обирався і в судовому засіданні прокурор з клопотанням про обрання такого заходу, не звертався. Суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Захід забезпечення кримінального провадження арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2020 року, а саме арешт автомобіля марки «ВАЗ 21063» з державним номером реєстрації НОМЕР_1 необхідно скасувати.

Питання про речові докази, необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Потерпілою ОСОБА_8 , та законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_9 цивільних позовів не заявлено, однак за ними зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати за проведення авто-технічної експертизи №19/104-17/1/4/248 від 24.07.2020 року у розмірі 1634,50 грн., в порядку ст.ст. 122-124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 374, 376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 31 липня 2020 року, укладену між прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001032 від 02.06.2020 року - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, 2, ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.06.2020 року на легковий автомобіль марки «ВАЗ 21063» з державним номером реєстрації НОМЕР_1 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням авто-технічної експертизи №19/104-17/1/4/248 від 24.07.2020 року у розмірі 1634,50 грн., (одна тисяча шістсот тридцять чотири гривні 50 коп.), з призначенням платежу за експертизу №19/104-17/1/4/248 від 24.07.2020 року.

Речові докази:

-автомобіль марки «ВАЗ 21063» з державним номером реєстрації НОМЕР_1 , який зберігається на авто майданчику при Криворізькому ВП ГУ НП в Дніпропетровській області після набрання цим вироком законної сили, повернути володільцю, а саме, ОСОБА_3 .

Матеріали кримінального провадження №0001032 залишити при обвинувальному акті справа № 210/4583/20 провадження №1-кп/210/752/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1