Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1528/20
Справа № 711/8636/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Черкаської місцевої прокуратури,-

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою на бездіяльність Черкаської місцевої прокуратури.

Скаргу обґрунтовує тим, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.01.2017 року (справа №712/596/17-к ) задоволено його скаргу на бездіяльність СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області по заяві від 13.10.2016 року.

На виконання вказаної ухвали СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області 07 лютого 2017р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (КП №0001230).

Станом на дату звернення повідомлень про проведення будь-яких слідчих дій за його заявою в межах досудового розслідування за КП №0001230після повернення матеріалів на дорозслідування йому не надходило: жодного разу він не викликався на допити, жодного разу не був повідомлений про хоча б якісь дії слідчого, а на запити до Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області відповіді так і не надходили. Належного контролю за станом досудового розслідування в КП №0001230 Черкаська місцева прокуратура не здійснює.

19.09.2019 року бездіяльність органу досудового розслідування та бездіяльність органів прокуратури оскаржені ним до Генеральної прокуратури України.

17.10.2019 року на його адресу надійшов лист Черкаської місцевої прокуратури за №171-69-17, в якому у розгляді скарги по суті відмовлено через відсутність процесуального статусу.

Відповідно до вимог КПК України статус особи, яка звернулася із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, визначено ст.55 КПК України, за приписами п.2 якої права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з положеннями п.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Пунктом 8 розділу «Висновки» роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 січня 2017р. щодо узагальнення судової практики «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» передбачено, що КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч.2 ст.55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст.220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, а також може звертатись з іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора.

Ні Черкаським ВП ГУ НП в Черкаській області, ні СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області, ні Черкаською місцевою прокуратурою постанова про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим не складалася та скаржнику не направлялась.

12.03.2018 року та 16.11.2018 року Черкаська місцева прокуратура в порядку відповіді на скарги щодо бездіяльності органу досудового розслідування повідомляла ОСОБА_4 про результати розгляду скарг без посилання на відсутність процесуального статусу. Наразі позиція органу прокуратури, що зазнала процесуальних змін без належного повідомлення ОСОБА_4 , є способом приховування посадового злочину. При цьому потерпілий ОСОБА_4 у розумінні вимог кримінального процесуального законодавства не позбавлений права звернення зі скаргою в порядку ст.308 КПК України.

За приписами п.2 ст.308 КПК України прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Згідно ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, просить зобов`язати Черкаську місцеву прокуратуру розглянути скаргу ОСОБА_4 від 19 вересня 2019р. по суті та надати обгрунтовану відповідь у визначений кодексом строк.

В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив задовольнити її повністю.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001230 від 07.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Черкаської місцевої прокуратури.

19.09.2020 року ОСОБА_4 звернувся до Генеральної прокуратури України із скаргою в порядку ст. 308 КПК України щодо недотримання розумних строків. В скарзі просив вжити заходи прокурорського реагування в порядку вимог Закону України «Про прокуратуру» та КПК України.

Листом №171-69-17 від 11.10.2019 року заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 про те, що Черкаською місцевою прокуратурою розглянуто його звернення, яке 09.10.2019 року надійшло з прокуратури Черкаської області, щодо недотримання розумних строків під час проведення досудового розслідування кримінального провадження. Установлено, що у провадженні Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження за фактом підроблення офіційних документів службовими особами Управління держпраці в Черкаській області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. Вказано, що на даний час ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні. Роз`яснено, що відповідно до ч.1 ст. 308 КПК України право на оскарження прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час проведення досудового розслідування мають лише підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.

Так, згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

17.10.2019 року ОСОБА_4 отримав Лист №35-161-13001ВИХ-19 від 11.10.2019 року від заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , в якому його було повідомлено про те, що він не має жодного процесуального статусу у вказаному кримінальному провадженні, а право на оскарження прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час проведення досудового розслідування мають лише підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Пунктом 8 розділу «Висновки» роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 січня 2017р. щодо узагальнення судової практики «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» передбачено, що КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч.2 ст.55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст.220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, а також може звертатись з іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора.

Згідно ч.1 ст.308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Вимогами ч. 2 ст. 308 КПК України визначено, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду..

Згідно п.13 Листа ВССУ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» №1640/0/4-12 від 09.11.2012 року вбачається, що у ст.308 КПК України імперативно встановлено триденний строк для розгляду скарги, за результатом якого може бути прийнято одне із таких рішень: 1) про задоволення скарги та надання відповідному слідчому, прокурору обов`язкових для виконання вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. У цьому випадку прокурор вищого рівня у відповідному рішенні повинен: а) зазначити, які процесуальні дії або які процесуальні рішення має вчинити слідчий чи прокурор; б) встановити конкретні строки, в межах яких слідчий чи прокурор зобов`язаний вчинити ці дії або прийняти відповідне рішення; 2) про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.

Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Згідно п.п.1 абз.3 ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру», прокурором вищого рівня є: для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури - керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Згідно вимог ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Проте, у порушення вимог ч.2 ст.308 КПК України лист №35-161-13001ВИХ-19 від 11.10.2019 року за підписом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 не містить обов`язкових даних щодо результатів розгляду скарги, а саме задоволено скаргу чи відмовлено у її задоволенні.

Отже, вказана скарга не розглянута в порядку, передбаченому статтею 308 КПК України, що свідчить про бездіяльність прокурора вищого рівня - заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , яка може бути оскаржена в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
За таких обстави слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України.

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Черкаської місцевої прокуратури задовольнити.

Зобов`язати прокурора Черкаської місцевої прокуратури вищого рівня розглянути скаргу ОСОБА_4 від 19.09.2019 року у кримінальному провадженні №0001230 від 07.02.2017 року з прийняттям рішення згідно вимог чинного законодавства, та невідкладно повідомити ОСОБА_4 про результати її розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 21.08.2020 року о 15.00. год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1