ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 611/499/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/464/20 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 31 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкового Барвінківського району Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 05.04.2018 року за ч.1 ч.2 ст.125, ч.1, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
визнано винним та засуджено за ч.2 ст.190 КК України - 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 05.04.2018 року у розмірі 3 роки 2 місяці позбавлення волі і остаточно до відбування ОСОБА_7 призначено 5 років 2 місяці позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним в тому що, він 15 березня 2019 в період часу з 17 години 00 хвилин до 17 години 30 хвилин, в м. Барвінковому Харківської області по вулиці Центральній, біля будинку № 61 (Укрпошта) зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_8 . В розмові між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 останній повідомив, що віддав під заставу свій мобільний телефон марки «Meizu» ОСОБА_9 , бо був винен тому гроші в сумі 500 гривень. ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 за винагороду врегулювати дане питання та повернути йому телефон, на що ОСОБА_8 погодився. В цей же день ОСОБА_7 прийшов до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , та попрохав повернути йому телефон, який належить ОСОБА_8 , сказав, що він може поручитися, що ОСОБА_8 поверне гроші. ОСОБА_9 погодився та віддав телефон ОСОБА_8 ОСОБА_7 .
Через деякий час ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_8 біля будинку останнього за адресою: АДРЕСА_2 , та повідомив йому, що виконав домовленість і телефон знаходиться у нього, попрохав сплатити матеріальну винагороду, на що ОСОБА_8 погодився та пішов додому за грошима.
У цей час у ОСОБА_7 виник умисел протиправно заволодіти зазначеним телефоном. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, з корисливого мотиву,повторно, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 неправдиву інформацію про те, що його щойно побили та забрали мобільний телефон ОСОБА_8 .
ОСОБА_8 сприйняв повідомлену ОСОБА_7 інформацію як достовірну та пішов у своїх справах.
Таким чином, ОСОБА_7 шляхом обману протиправно заволодів мобільним телефоном «Meizu U20 16 gb (Black)» без СІМ-карти, що належав ОСОБА_8 , обернувши його на свою користь та розпорядившись на власний розсуд, а саме продавши ОСОБА_10 за 800 грн. Отриманими грошовими коштами ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд. В результаті зазначених злочинних дій з боку ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальний збиток на суму 1155 грн. 93 коп.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує на те, що він не згоден з вироком суду від 31.07.2019 року, оскільки він не винен.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Згідно вимог, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, перед прийняттям рішення про дослідження доказів у передбаченому ч.3 ст.349 КПК України порядку, суд попередньо з`ясував у обвинуваченого та інших учасників судового провадження, всі вищевказані в цьому законі обставини і, впевнившись що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, а їх позиції добровільні, роз`яснив ОСОБА_7 наслідки розгляду провадження у зазначеному вище порядку, проти чого останній не заперечував.

Даних, які б свідчили про неналежне виконання судом вимог ч.3 ст.349 КПК України щодо роз`яснення порядку і наслідків розгляду кримінального провадження в передбаченому вище порядку, не встановлено.

З огляду на наведене, виходячи із положень ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони у судовому засіданні ніким не оспорювалися і щодо них докази не досліджувалися відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.

За таких обставин твердження ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що він не винен, у зв`язку з чим порушені вимоги ч.3 ст.349 КПК України безпідставні.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 31 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: