Справа № 282/1139/20
Провадження № 1-кп/282/192/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2020

смт. Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої- ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000013 від 19.08.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Жовті Води, Дніпропетровської області, та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
12 серпня 2020 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні веранди свого житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , вживала спиртні напої спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де в цей та місці у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів в сумі 5300 грн, які належали ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи впевненою в тому, що її дії залишаються непоміченими, так як ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в цей час знаходились в приміщенні веранди, вийшовши з приміщення веранди житлового будинку, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з поліетиленового пакету білого кольору таємно викрала грошові кошти в сумі 5300 гривень, які належали ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 викраденими коштами розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5300 гривень 00 копійок.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнала повністю та просила суд затвердити угоду про примирення від 24 жовтня 2020 року, досягнуту між нею та потерпілою, за якою вона визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та сторони дійшли згоди щодо призначення їй покарання визначеного в угоді.

Також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, вона розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї, у разі затвердження цієї угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення з обвинуваченою ОСОБА_4 , просила суд її затвердити, призначивши обвинуваченій покарання, визначене цією угодою. Також вказала, що укладення угоди з її сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілої, обвинуваченої, прокурора, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченій цілком зрозумілі права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї, у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 469, п. 1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 314, 368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 жовтня 2020 року, між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити її узгоджену сторонами міру покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі, а саме: спец пакет для зберігнання речових доказів за №ЕХРО 302193 із грошовими коштами в сумі 1000 гривень, купюрами номіналом по 100 гривень за №№МВ8980151, УФ5796759, СИ 5830033, УФ 4914924, УФ 7670050, УУ 8331265, УП7677715, УЦ 6958126, СГ 1471375, УР 6469553, які під розписку передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити потерпілій.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1