КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/1801/21 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1760/2021
Категорія: 315 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лесичне Чхороцкуцкого району Республіки Грузія, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року у кримінальному провадженні №0007080,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, терміном до 24 березня 2021 року включно; визначено ОСОБА_6 заставу у 20 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у разі внесення застави; кримінальне провадження №0007080 передано складу суду, який здійснює кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_6 (справа №761/3883/20) для вирішення питання про їх об`єднання.

В обґрунтування рішення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, суд зазначив про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який є нетяжким, але передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, обвинувачений раніше неодноразово судимий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, отже існують ризики переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані в суді.
З огляду на існування таких ризиків, ступінь яких не зменшився, суд дійшов висновку, що менш суворий запобіжний захід, ніж позбавлення волі, не зможе їм запобігти з огляду на відсутність будь-яких стримуючих факторів для обвинуваченого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року в частині визначеного судом розміру застави, зменшивши його до 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування таких вимог посилається на те, що ухвалою слідчого судді від 12 січня 2021 року щодо нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 5 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 25 січня 2021 року судом було перевірено розмір застави та безпідставно збільшено його до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому звертає увагу на те, що обвинувачується він у вчиненні нетяжкого злочину, має незадовільний стан здоров`я та потребує належного і достатнього лікування.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі сторін судового провадження, оскільки відсутні клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертої цієї статті.

За змістом ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як убачається з матеріалів провадження, під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0007080 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції, поміж іншого, з урахуванням положень ч. 3 ст. 315 КПК України прийняв рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави у 20 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується та даних про його особу, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ступінь яких не зменшився та інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом першої інстанції повно та об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу, водночас в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Рішення суду першої інстанції у цій частині обвинуваченим не оспорюється.

Перевіряючи ухвалу суду в частині визначеного обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів виходить з наступного.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд, врахувавши обставини кримінального провадження та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, дійшов висновку про те, що застава у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в межах, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками, з чим погоджується і колегія суддів.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів і не порушує права обвинуваченого, а тому підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 та таким, що суперечить положенням ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Посилання обвинуваченого на незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим він потребує лікування, не підтверджено жодним документом, а тому не заслуговує на увагу. Доводи про те, що слідчим суддею в ухвалі від 12 січня 2021 визначався значно менший розмір застави, є непереконливими, оскільки суд оцінює реальність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, з урахуванням обставин, передбачених кримінальним процесуальним законом, на час вирішення такого питання. При цьому, на переконання колегії суддів, застава у меншому розмірі, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення проти власності, у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачується, даних про його особу, а також з огляду на те, що в суді першої інстанції на розгляді перебуває інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 та вирішується питання про їх об`єднання, не здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування чи зміни шляхом зменшення розміру застави, про що йде мова в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні судового рішення не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року, якою обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у 20 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у разі внесення застави - без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4