Справа № 301/478/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" липня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2019 року за ч.1 ст. 296 КК України до штрафу у розмірі 8500,00 гривень,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи засуджений вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, який набрав законної сили 18.04.2019 року до покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500 грн. та у подальшому, 18.03.2019 року, отримавши копію вироку, всупереч вимогам ч. 1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, достовірно знаючи про свій обов`язок щодо сплати штрафу, призначеного йому вироком суду, продовж місячного строку з моменту набрання вироком законної сили і повідомлення про це підрозділ з питань пробації за місцем проживання Іршавський районний сектор філії ДУ «Центр Пробації» в Закарпатській області, суд, шляхом пред`явлення документа про сплату, незважаючи на ухвалу Іршавського районного суду від 19.09.2019 про розтрочку сплати штрафу, призначеного вищезазначеним вироком на 12 місяців рівними частинами по 708,34 гривень щомісячно до повного погашення штрафу, будучи попередженим про необхідність виконання покарання і про кримінальну відповідальність за несплату штрафу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи реальну можливість повністю або частково виконувати покладені на нього судом обов`язки та сплатити штраф у розмірі 8500 гривень та не бажаючи сплачувати штраф, щомісячно отримуючи пенсію по інвалідності, як інвалід загального захворювання, а саме за період з квітня 2019 по грудень 2019 року отримав пенсію на суму 13949 грн., однак з 18.04.2019 штраф без поважних причин не сплатив, жодних заходів до виконання вироку не вжив, тобто, умисно ухилився від сплати штрафу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину та фактичні обставини справи визнав повністю та суду показала, що визнає формулювання обвинувачення оголошене прокурором згідно обвинувального акту, доповнень чи змін до фактичних обставин справи немає, щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє більше не вчиняти злочинів, просить його строго некарати.
Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини та фактичних обставин справи винність його стверджується:
-розпискою про отримання вироку від 18.03.2019 року (а.с.78);
-вироком Іршавського районного суду від 18.03.2019 року (а.с.79-80);
-інформацією Іршавської ДПІ (а.с.121);
-відповіддю на запит ГУ ПФУ в Закарпатській області від 04.02.2020 року (а.с.127);
-довідкою про отримання пенсії по інвалідності від 25.02.2020 року (а.с.129);
-довідкою про інвалідність (а.с.130);
-копією паспорта (а.с.132);
-довідкою виконкому Білківської сільської ради №553 від 17.02.2020 року (а.с.134).

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений не оспорює обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є його позиція, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за його згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись дослідженням показів обвинуваченого, дослідженням обставин, які характеризують обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження.
Аналізуючи досліджені в суді докази та матеріали справи, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії слід кваліфікувати ч. 1 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від сплати штрафу.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, висновок досудової доповіді, згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, те, що вказаний злочин класифікується як невеликої тяжкості злочин, особу винного, який, характеризується за місцем проживання позитивно (а.с. 135) є інвалідом третьої групи (а.с.130).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття, що передбачено п.2 ч.1 ст. 66 КК України. Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України - судом не встановлено.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує те, що санкція ч.1 ст. 389 КК України, за якою визнає його винним передбачає два види покарання, а саме, виправні роботи та обмеження волі, які не можуть бути призначені непрацездатним та інвалідам третьої групи, яким є ОСОБА_4 ..
Тому відповідно до положень п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких, у разі коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані, суд постановляючи обвинувальний вирок, звільняє засудженого від покарання.
З огляду на те, що обвинувачений є інвалідом 3 групи, не працює йому не може бути призначене покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.389 КК України та з урахуванням п.8 Пленуму Верховного суду України № 7 від 21.10.2013 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд постановлює обвинувальний вирок і звільняє засудженого від покарання.
Судові витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та звільнити його від покарання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1