Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/536/20
Провадження № 1-в/553/139/2020
У Х В А Л А
Іменем України

03.08.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Іванівської області, м. Гаврилов Посад, росіянина, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, не працюючого, мав професії слюсаря монтажника, водія, до засудження зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

-по даній справі засудженого 19.12.2014 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 28.01.2016 року згідно ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 27.06.2014 року по 11.03.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, про умовно дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що останній став на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений заяву підтримав та наполягав на її задоволенні.

Представником ДУ «ПВК № 64» вказувалось про те, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 27.06.2014 року. З 27.02.2015 року відбуває строк покарання в держаній установі «Полтавська виправна колонія № 64». За час перебування у СІЗО м. Старобільська Луганської області характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

За час перебування у ДУ «ПВК №64» засуджений характеризувався задовільно. Засуджений дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був один раз заохочений. Стягнень не має. На виробництві установи не працевлаштований з власних міркувань, ставлення до праці неоднозначне. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться безініціативно.

Представником адміністрації установи відбування покарання також вказувалось про те, що засуджений ОСОБА_4 характеризується, як такий, що не довів своє виправлення, тому клопотання засудженого на даний час є передчасним.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання в зв`язку з передчасністю, оскільки засуджений, характеризується, як «особа, яка не довела своє виправлення".

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 27.06.2014 року. З 27.02.2015 року відбуває строк покарання в держаній установі «Полтавська виправна колонія № 64». За час перебування у СІЗО м. Старобільська Луганської області характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

За час перебування у ДУ «ПВК №64» засуджений характеризувався задовільно. Засуджений дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був один раз заохочений. Стягнень не має. На виробництві установи не працевлаштований з власних міркувань, ставлення до праці неоднозначне. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться безініціативно.

При цьому, судом приймається до уваги характеристика установи місця відбування покарання засудженого, якою останній характеризується, як такий, що не довів свого виправлення.

В свою чергу судом прийнято до уваги, що адміністрацією установи відбування покарання неодноразово вирішувалися питання щодо застосування пільг відносно засудженого ОСОБА_4 , котрі не були застосовані з причин не досягнення останнім належного ступеня виправлення під час відбування ним призначеного покарання, що такожвказує про безпідставність даного клопотання в зв`язку з неналежним виправленням заявника протягом тривалого часу.

Статтею 81 КК України визначено, що умовно дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну
невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані
лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.

Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконливого висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, при цьому судом приймається до уваги висновок установи, в якій засуджений відбуває покарання, оскільки останній згідно оцінки його поведінки є таким, що « не довів своє виправлення», тому в сукупності всі факти вказують, що ОСОБА_4 не підлягає умовно - достроковому звільненню, в зв`язку з чим дане клопотання є безпідставним та передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539, 376 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовити за безпідставністю та передчасністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1