ЄУН193/1277/20
Провадження №1-кп/193/43/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
12 лютого 2021 року сел. Софіївка Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000260 від 03.11.2020 року за обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Міжгір`я Міжгірського району Закарпатської області, громадянин України, не працюючий, не одружений, маючий середню освіту, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:
- 13.04.2009 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ст..187 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. 04.02.2011 року ухвалою Синельниківського міського суду від 28.01.2011 року звільнено умовно-достроково на 10 місяців 8 днів.
- кримінальне провадження №0000621 від 28.08.2014 за ознаками ч.1 ст.122 КК України. 29.10.2014 повідомлено про підозру за ознаками ч.1 ст.122 КК України.
Постанова прокурора від 10.11.2014 року про закриття кримінального провадження на підставі ст.284 ч.1 п.7 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення;
- 01.06.2018 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-14.06.2019 ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області звільнений від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку та не вчинення нового злочину
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно, 02 листопада 2020 року о 17:00 годині, діючи умисно з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи повторно, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, із застосуванням фізичної сили, різко смикнув за основу навісного замка на вхідних дверях, тим самим, відчинивши його, проник в приміщення житлового будинку, звідки, з приміщення кімнати коридору, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: перфоратор часів СССР синього кольору та болгарку марки «STERN» синього кольору.

Після чого, ОСОБА_4 , склав до поліетиленового пакету перфоратор радянських часів синього кольору вартістю 250,00 гривень та болгарку марки «STERN» синього кольору вартістю 462,48 гривень та покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, тим самим обернувши його на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4242/20 від 04.11.2020 року становить 712,48 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтвердив факт крадіжки вказаних в обвинувальному акті речей, згідно поданої заяви просив подальший розгляд справи здійснювати без його участі, призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду. Цивільний позов не заявляє. Спричинену матеріальну шкоду відшкодовано в повному обсязі.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив суду обставини, викладені у обвинувальному акті щодо вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Розуміє, що вчинив неправильно по відношенню до потерпілого ОСОБА_5 . Враховуючи викладене та повне визнання своєї вини, ОСОБА_4 просив суд його суворо не карати.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, суд, на підставі ст. 349 ч. 3 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, вислухавши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Керуючись вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що ним вчинено злочин проти власності, який відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, знаходиться на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , вину у скоєному злочину визнав повністю та розкаюється. Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75,76 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд, з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_4 не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.
Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Витрати на проведення судових експертиз та інших досліджень відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 122, 124-126, 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 03 (трьох) років.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 02(два) рік.
На підставі п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстраціїї до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази - перфоратор часів СССР синього кольору та болгарку марки «STERN» синього кольору, передані під розписку від 04.11.2020 року потерпілому ОСОБА_5 -залишити у останнього (а.к.п.22-21).

Витрати на проведення судових експертиз та інших досліджень відсутні.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Матеріали кримінального провадження №0000260 від 03.11.2020 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №193/1277/20, провадження №1-кп/193/43/21.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1