Справа № 366/3189/20
Провадження № 1-кс/366/437/20

29 грудня 2020 року смт.Іванків
Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні начальника СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Іванків Іванківського району Київської області, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
В С Т А Н О В И В :
29 грудня 2020 року до слідчого судді Іванківського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні начальника СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
28 грудня 2020 року ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
28 грудня 2020 року ОСОБА_4 за погодження з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в незаконному збуті наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами свідків, протоколом обшуку від 28.12.2020, висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів від 28.12.2020, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У кримінальному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:
- відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому під тяжбою отримання покарання, останній може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України;
- відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може негативно впливати на свідків, в тому числі, з метою примушування останніх до зміни показів про збут їм наркотичного засобу, оскільки підозрюваному відомі анкетні дані свідків, їх контактні дані, місце їх проживання. Також підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, відноситься до категорії тяжких, санкція якого передбачає покарання у вигляді покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому під тяжбою отримання покарання підозрюваний може здійснювати тиск на свідків, що негативно вплине на повне та неупереджене досудове розслідування.
- відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним збутом наркотичних засобів, або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Про це свідчить систематичність дій підозрюваного ОСОБА_4 , збут наркотичного засобу різним особам та у різні часові проміжки у порційно розфасованому вигляді, зберігання наркотичного засобу, обіг якого заборонено, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 особисто займався підшукуванням осіб для подальшого збуту їм наркотичних засобів за обумовлену перед тим грошову вартість тощо; перебування підозрюваного ОСОБА_4 за місцем проживання та можливість його доступу до засобів зв`язку та онлайн-транзакцій грошових коштів також тягне за собою ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Сукупність вказаних обставин є достатньою для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам і досягти мети, передбаченої ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягав на його задоволенні, з підстав викладених в ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив суду, що проживає весь час в смт.Іванків, має дружину та двох неповнолітніх дітей, одна з яких дитина-інвалід першої групи, працює приватним підприємцем, має постійний дохід, закордонного паспорту не має, за кордоном не був, оскільки всі зароблені гроші витрачає на утримання сім`ї та дитини-інваліда. З приводу ризиків, а саме: переховування від слідства та суду, тиску на свідків пояснив, що свідки, які були залучені поліцією на слідчі дії, він не знає, але на його думку це люди, точно не місцеві і де вони проживають йому не відомо. Просить суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечував, просив застосовувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби у зв`язку з тим, що підзахисний має сім`ю, яку слід утримувати, має зареєстроване місце проживання, офіційно зареєстрований як приватний підприємець. Відповідно до практики Європейського суду наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину не є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні була допитана дружина підозрюваного, яка просила суд обрати її чоловіку запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вона не взмозі доглядати та утримувати двох малолітніх дітей.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, прокурора, захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.
Згідно санкції ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Громадянину ОСОБА_4 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст.178 КПК України.
Разом із тим, прокурором та слідчим не було надано суду жодних доказів, які б вказували на те, що до обвинуваченого неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який забороняє обвинуваченому залишати житло цілодобово.
Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, що може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити клопотання частково, а саме обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у виді домашнього арешту.
Керуючись вимогами ст. 176-178, 182, 183, 197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні начальника СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби з 22 год. 00 хв. вечора до 06.00 ранку, строком на 60 діб, тобто до 25 лютого 2021 року, заборонивши йому залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 06.00 ранку.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти прокурора, слідчого та суд про зміну місця свого проживання;
- здати на зберігання прокурору паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
- прибувати до слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області та прокурора Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області (які входять до групи слідчих та прокурорів у даному кримінальному провадженні) за першою вимогою.
Зобов`язати працівників СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали доручити СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області.
Початок строку дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обчислювати з 28 грудня 2020 року по 25 лютого 2021 року, включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляції не зупиняє виконання ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 29 грудня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1