Справа № 442/8200/20
Провадження № 1-кп/442/122/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001417 від 18.11.2020 на підставі угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лисичанськ Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час без постійного місця проживання, з середньо-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, не військовозобов`язаного, - - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 02 листопада 2020 близько 16 год. 09 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через незачинені вхідні двері, проник в будинок АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав перфоратор марки «Дніпро-М» вартістю 1700 грн. та змішувач до умивальника вартістю 600 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2300 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 05 листопада 2020 близько 16 год. 57 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через незачинені вхідні двері, повторно проник в будинок АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , звідки таємно намагався викрасти пилу циркулярну марки «Дніпро-М» модель ДПЕ-1800 вартістю 2000 грн., проте не вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив його, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений в приміщенні будинку ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

21.12.2020 між підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 на підставі письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 та прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, а саме: за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 роки 3 місяці позбавлення волі; за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 (трьох) років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання із випробуванням та покласти обов`язки згідно ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У даному випадку наявна згода потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення (підозри).

Потерпілий подав заяву про відсутність заперечень щодо укладення угоди про визнання винуватості.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст. 15 - ч.3 ст. 185 КК України, які згідно ст.12 КК України є тяжкими злочинами. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, за які обвинувачуваному належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст.100 КПК України, накладений арешт на майно, яке одночасно є речовими доказами, скасувати.

Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.12.2020.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21.12.2020 покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 3 ( трьох) місяців позбавлення волі;

- за ч. ст.15 - ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 (трьох) років 3 ( трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки, зобов`язавши в силу п.2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та в силу п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази:
- DVD диск з файлами відеозапису з камер відеоспостереження будинку АДРЕСА_2 залишити при матеріалах кримінального провадження;
- пилу циркулярну марки «Дніпро-М», модель ДПЕ-1800, яку передано на зберігання ОСОБА_6 - залишити власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.11.2020.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1