Провадження №1-кп/447/326/20
Справа №447/1422/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2021 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області, у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000201 від 15 травня 2020 року року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрів, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

в с т а н о в и в :

15.05.2020 року близько 21:00 годин ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку за адресою: по АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході конфлікту, умисно, прикладаючи фізичну силу наніс три удари кулаком лівої та правої руки по голові в область носа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого потерпілий відчув сильну фізичну біль, однак тілесних ушкоджень йому завдано не було.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно завдав ОСОБА_5 удари, які завдали йому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України визнав повністю, однак від дачі показів відмовився. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується типово, раніше судимий.

За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується кримінальний проступок.

Цивільний позов по справі задоволити.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений у порядку та строки передбачені ст. 394,395 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1