Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1870/20
УХВАЛА
Іменем України

17 грудня 2020 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль, Вінницької області клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, до засудження мешканця АДРЕСА_1 , до засудження працюючого в ТОВ «Камін», на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимого:

1. 04.07.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. 345 ч.2, 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки.

про заміну невідбутої частини покарання з обмеження волі на більш м`яке покарання у вигляді виправних робіт,

ВСТАНОВИВ:
07 грудня 2020 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання з обмеження волі на більш м`яке покарання у вигляді виправних робіт.

Адвокат ОСОБА_5 клопотання мотивуює тим, що згідно вироку суду від 06.07.2018 ОСОБА_4 засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. 286 ч.І, 71 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. ОСОБА_4 відбуває покарання від 11 листопада 2019 року. Відбув 1/3 частину строку покарання. Згідно довідки № 193-К від 09.11.2020 ПАТ «Будматеріали» згідне прийняти ОСОБА_4 на роботу в цех по виробництву цегли із заробітною платою згідно штатного розпису, оскільки він був працевлаштований раніше на вказаному підприємстві та за період роботи зарекомендував себе виключно з позитивної сторони.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, та зазначив, що ОСОБА_4 не був працевлаштований, що адміністрацією виправної установи, не було розцінено як відмова від праці, проте як тільки засуджений почав заперечувати проти суми оплати праці та харчування, одразу засуджений отримав догани.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та надав пояснення, що надана йому робота на контрагентському підприємстві є малооплачуальною, в нього залишається мало коштів, а засуджений хоче ще забезпечувати малолітню дитину та дружину що перебуває в відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років та не має рідних та близьких. Від роботи він не відмовлявся, а отримані ним догани пов`язані із тим, що він висловлював незадоволення щодо забезпечення харчування, та оплати праці, жодних пояснень не надавав, оскільки хотів переговорити із керівництвом особисто.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений своєю поведінкою не довів виправлення, а тому не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі.

Представник ДУ «Крижопільського ВІД № 113» в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 робота відразу була запропонована після вининкнення вільної вакансії на контрагентському підприємстві, засуджений відмовлявся від праці в наслідок чого має дві догани, а тому не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, як такий що не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці

Заслухавши думку прокурора, який висловив заперечення проти задоволення клопотання, адвоката, засудженого, представника ДУ «Крижопільський ВІД № 113», дослідивши клопотання, матеріали особової справи, наданої адміністрацією установи, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ст. 286 ч.І, 71 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік .

Згідно ухвали Вінницького Апеляційного Суду від 16.10.2019 вирок змінено та засуджено за ст. 286 ч.І, 71 ч. 1, 72 КК України до 3 років обмеження волі та штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами до самостійного виконання.

Згідно характеристики ОСОБА_4 , встановлено, що з 11.11.2019 року і по теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)». По прибутті в установу після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених був працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «Бориспіль Кагро Сервіс» смт. Сутиски, на даний час не працевлаштований з власних нате переконань. За час відбування покарання характеризується наступним чином: два рази порушував установлений порядок відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді: оголошення догани, суворої догани. На даний час стягнення не погашені. За сумлінну поведінку та ставлення до праці один раз заохочувався правами начальника установи. Соціально-корисної ініціативи не проявляє, участі в суспільному житті відділення не приймає. Уникає виконанню робіт із самообслуговування, санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, намагається підтримувати належний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться відповідно, використовує їх за призначенням, але не завжди здійснює за ними належний догляд. Законні вимоги персоналу установи виконує, але під постійним контролем зі сторони працівників установи. В взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки не проявляє. Участь в заходах виховного характеру приймає, але під постійним впливом зі сторони адміністрації установи. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускав. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання, а саме 11.11.2020.

Рішенням комісії державної установи «Крижопільський ВЦ (№ 113)» - протокол №16 від 26.11.2020 року в застосуванні більш м`якого покарання відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Під дію ст. 81 КК України підпадатиме по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме 11.05.2021.

Згідно довідки про стягнення та заохочення засуджений ОСОБА_4 має 1 подяку від 07.07.2020 за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також догану від 14.09.2020 та сувору догану від 09.10.2020, оскільки відмовився від роботи.

Як вбачається із витягу з протоколу 133 від 14.09.2020 року дисциплінарної комісії установи, щодо доцільності застосування дисциплінарного стягнення до засудженого ОСОБА_4 , який 06.09.2020 допустив порушення режиму відбування покарання, а саме відмовився від запропонованої йому роботи, вирішено було оголосити йому догану. Відповідно до постанови № 133 про накладення дисциплінарного стягнення та акту від 14.09.2020 року засуджений відмовився ознайомлюватися та ставити свій підпис в постанові про притягнення до дисциплінарної відповідальності., та відповідно до акту № 133 від 08.09.2020 року відмовився надати письмові пояснення з приводу допущенного ним порушення режиму утримання, а саме, відмови від працевлаштування. Засуджений ОСОБА_4 був проінформований про час та місце розгляду справи про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та права на отримання безоплатної правової допомоги, (а.с. 53,54)

Як вбачається із витягу з протоколу № 150 від 09.10.2020 дисциплінарної комісії установи, щодо доцільності застосування дисциплінарного стягнення до засудженого ОСОБА_4 , який 05.10.2020 допустив порушення режиму відбування покарання, а саме відмовився від працевлаштування без поважних причин, вирішено оголосити сувору догану.

Відповідно до постанови № 133 про накладення дисциплінарного стягнення та акту від 09.10.2020 року засуджений відмовився ознайомлюватися та ставити свій підпис в постанові про притягнення до дисциплінарної відповідальності., та відповідно до акту № 150 від 08.10.2020 року відмовився надати письмові пояснення з приводу допущенного ним порушення режиму утримання, а саме, відмови від працевлаштування. Засуджений ОСОБА_4 був проінформований про час та місце розгляду справи про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та права на отримання безоплатної правової допомоги, (а.с. 64,65)

Таким чином, із дослідження матеріалів справи не знайшло свого підтвердження доводи засудженого ОСОБА_4 , що останній від роботи не відмовлявся, а отримані ним догани пов`язані із тим, що він висловлював незадоволення щодо забезпечення харчування, та оплати праці, жодних пояснень не надавав, оскільки хотів переговорити із керівництвом особисто.

Щодо, посилання Захисника на подання про застосування до засудженого заходу заохочення від 07.07.2020 суд звертає увагу, що виправлення засудженого має бути постійним, протягом у сього терміну відбування покарання, крім того суд бере до уваги, що після отримання подяку засуджений за власної ініціативи на підставі заяви від 16.07.2020 року припинив строковий договір, на надалі відмовлявся від запропонованої роботи, чим не підтвердив свого виправлення та доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно ст.82 КК України особам, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, тобто якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що може бути з`ясовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці. Висновок про можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд, вивчивши надані матеріали особової справи встановив, що ОСОБА_4 раніше судимий, має лише одне заохочення, та дві догани.

Станом на 17 грудня 2020 року відбув1 рік 1 місяць 6 днів.

Той факт, що засуджений ОСОБА_4 відбув 1/3 частину строку покарання та ПАТ «Будматеріали» згідне прийняти останнього на роботу не дає беззаперечних підстав для застосування до нього положень ст. 82 КК України, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Суд враховує, що саме лише твердження ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про те що, він довів своє виправлення, не узгоджується з висновком адміністрації установи, та матеріалами справи, оскільки засуджений під час перебування у виправній колонії, не довів свого виправлення і тому застосування до засудженого ОСОБА_4 заміни невідбутої частини покарання з обмеження волі на більш м`яке покарання у вигляді виправних робіт є передчасним.

Відповідно доч.4ст.59 КВК України соби, засуджені дообмеження волі,зобов`язані: виконувати в разі залучення роботу із самообслуговування та благоустрою виправного центру.

Статтею 60 КВК України визначено, що засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою.

Праця засуджених до обмеження волі регулюється законодавством про працю, за винятком правил прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу.

Переведення засуджених на іншу роботу, в тому числі в іншу місцевість, може здійснюватися власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом за погодженням з адміністрацією виправного центру.

Засудженим незалежно від усіх відрахувань належить виплачувати не менш як сімдесят п`ять відсотків загальної суми заробітку, а засудженим, які мають заборгованість за виконавчими документами, - не менш як п`ятдесят відсотків загальної суми заробітку.

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою виправних центрів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово- побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення виправних центрів продовольством.

До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Суд приходить до висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_4 може свідчити лише про його намагання дотримуватися умов для заміни невідбутої частини покарання з обмеження волі на більш м`яке покарання у вигляді виправних робіт, а не про сумлінність його поведінки, оскільки дотримання умов відбуття покарання є обов`язком останнього, а доведеність сумлінного ставлення до праці ОСОБА_4 не доведено, останній неодноразова відмовлявся від запропонованої роботи на підприємстві, вважає що для доведення виправлення необхідно отримувати заробітну плату набагато більшу, якою може забезпечити свою сім`ю, не беручи до уваги, що він відбуває покарання за вчинене кримінального правопорушення і процес його виправлення має бути доведеним.

А його звернення із клопотанням було здійснено формально після відбуттю 1/3 строку покарання, також судом враховується, що в період відбування покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ № 113» дій ОСОБА_4 на доведення своєї виправлення здійснено не було.

Відповідно до ч.І ст.б КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення заміни невідбутої частини покарання з обмеження волі на більш м`яке покарання у вигляді виправних робіт не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Таким чином процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, на думку суду, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому підстави для умовно- дострокового звільнення ОСОБА_4 відсутні.

Метою кримінально-виконавчого законодавства України є захист інтересів осоюи, суспільсьва і держави, шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних праопорушень, як засудженими, так і іншими особами, яка визначена ст. 1 КВК України. На думку суду, заміна призначеного покарання на більш м`яке, на цій стадії відбування покарання не буде сприяти досягненню мети кримінального покарання, зазначеній у ч. 2 ст. 50 КК України, а саме, виправленню засудженого, а також, запобіганню вчиненню ним нових злочинів, що підтверджується і характеристикою ДУ «Крижопільського ВЦ № 113».

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого ОСОБА_4 не можливо застосувати ст. 82 КК України, замінив невідбуту частини покарання з обмеження волі на більш м`яке покарання у вигляді виправних робіт

На підставі ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання з обмеження волі на більш м`яке покарання у вигляді виправних робіт на підставі ст. 82 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Крижопільський районний суд Вінницької області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: