Справа № 697/2388/20
Провадження № 1-кп/697/86/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2021 р. м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6

законного представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

- вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, в ніч з 14 на 15 грудня 2019 року, маючи умисел на статеві зносини з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психологічного насильства, а також погрози застосування до неї такого насильства, перебуваючи в будинку ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_3 , вступив з неповнолітньою ОСОБА_6 у статеві зносини природнім способом, внаслідок чого остання завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина ОСОБА_9 . Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19-20/33740-Б від 19.11.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічною матір`ю якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність даної події складає 99,999999%.

Під час проведення досудового розслідування 25.12.2020 між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , та його захисником ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, в якій зазначено, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному в угоді діянні.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений, захисник обвинуваченого, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 155 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на 2 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

У підготовчому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 пояснили, що вони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, претензій до обвинуваченого не мають.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, захисника обвинуваченого, неповнолітньої потерпілої та її законного представника, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

З матеріалів кримінального провадження (а.с.14), вбачається, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 написали власноручно заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з наслідками укладення такої угоди їх ознайомлено.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст. 155 КК України, як природні статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинені повнолітньою особою, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів (на момент вчинення- злочин середньої тяжкості). Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, захисником обвинуваченого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19-20/33740-Б від 19.11.2020 в розмірі 6636,81 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст.ст. 369-371, 373-374, 471, 473-474 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.12.2020 між прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19-20/33740-Б від 19.11.2020 в розмірі 6636,81 грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1