У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09 листопада 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ашхабад, Туркменістан, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

підозрюваний ОСОБА_6

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

У відношенні підозрюваного ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 грудня 2020 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Винести нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням звернення до закладів охорони здоров`я.

На підставі ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки за першим викликом чи вимогою з`являтися до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися зі свого місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що висновок слідчого судді про наявність законних підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, є необґрунтованим.

Щодо обґрунтованості підозри апелянт зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні дані, які б вказували на прямий умисел ОСОБА_6 на умисне вбивство потерпілого.

На думку захисника, тілесні ушкодження, які заподіяні потерпілому, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, та правильною є кваліфікація дій підозрюваного за ч. 2 ст. 125 КК України.

Щодо наявності ризиків, зазначених у клопотанні, апелянт вказує, що вони є недоведеними. Зазначає, що ризик переховування підозрюваного від правосуддя, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого покарання, а доказів на підтвердження того, що підозрюваний може впливати на свідків, в ухвалі не наведено.

Зазначає, що ОСОБА_6 протягом останніх 10 років проживає по АДРЕСА_1 зі свою дружиною ОСОБА_8 , з якою має трьох повнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, займається веденням підсобного господарства, що на думку захисника, свідчить про наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків.

Вказує, що перед затриманням, 13.09.2020 в с. Кандибине Новоодеського району, група осіб нанесла ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Зі слів ОСОБА_6 велику кількість ударів він отримував по голові.
Пояснює, що з приводу отриманих тілесних ушкоджень, співробітники поліції доставляли ОСОБА_6 до КНП «Новоодеська центральна районна лікарня». За час перебування в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», стан здоров`я ОСОБА_6 значно погіршився, у нього почались судоми та виражені ознаки порушення мовлення (почав заїкатися). Зазначає, що ОСОБА_6 на даний час потребує негайного огляду лікарем невропатологом та проведення відповідного медичного обстеження, в іншому випадку є пряма загроза його здоров`ю та життю.

На думку захисника, достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.

13.09.2020 р. приблизно о 19:30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на літній площадці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходився ОСОБА_9 , які розпивали спиртні напої окремо один від одного. В цей час, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих стосунків стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний умисел на умисне вбивство ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на умисне вбивство ОСОБА_9 , ОСОБА_6 пішов з літньої площадки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до свого місця проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зайшовши до будинку та схопив кухонний ніж. Після цього ОСОБА_6 повернувся до літньої площадки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де тримаючи кухонний ніж у правій руці, підійшов впритул до ОСОБА_9 , та схопивши лівою рукою за шию останнього, замахнувшись правою рукою, намагався нанести удар ножем у район шиї, але не зміг цього зробити, оскільки його зупинив ОСОБА_10 , який знаходився поряд з ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_11 , продовжуючи діяти умисно, тримаючи ніж в правій руці, наніс перший удар, завдавши непроникаюче поранення в область грудної клітини спереду в районі серця, після чого наніс другий удар, завдавши не проникаюче поранення в район лівого плеча ОСОБА_9 , тим самим спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень.

ОСОБА_6 виконав таким чином усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений та затриманий очевидцями на місці вчинення злочину.

15.09.2020 р. ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області, ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з триманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», строк дії ухвали до 11.11.2020 р. включно.

06.11.2020 р. продовжено строк досудового розслідування у кримінальному до 3 місяців - до 14.12.2020 р.

06.11.2020 р. слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 на 60 днів. В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому, з метою запобігання спробам ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого, які проживають в межах одного населеного пункту із підозрюваним; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час не встановлені; вчинити інше кримінальне правопорушення, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_6 строком на 60 днів.

Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено той факт, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановлені слідчим суддею під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 не зменшилися, хід досудового розслідування потребує проведення подальших слідчих дій, і саме ці обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, та вважав за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою, проте в межах строку досудового розслідування.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке 14.09.2020 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363.

14.09.2020 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, який відноситься до особливо тяжких злочинів.

Ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15.09.2020 р. відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.11.2020 р. включно.

Суд вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, підтверджується наступними доказами: даними протоколу огляду місця події від 13.09.2020 р.; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 14.09.2020 р.; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 14.09.2020 р.; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 14.09.2020 р.; даними виписки з медичної карти стаціонарного хворого №6212/745 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого госпіталізовано з діагнозом колото-різана рана грудної клітини зліва та рана лівого плеча.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою.

Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Тому, з огляду на наведені рішення Європейського Суду з прав людини, доводи апелянта про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та зміни кваліфікації його дій на ч. 2 ст. 125 КК України, не можуть бути предметом розгляду під час продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, на обліку у лікарів не перебуває, є неодруженим, неповнолітніх дітей не має, не працює. Згідно з даними характеристики підозрюваного ОСОБА_6 , наданою Кандибінською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, останній постійного місця проживання не має, незважаючи на проживання на території сільської ради з 2011 року, проживає за рахунок утримання підсобного господарства.

Слідчий суддя вірно вважав, що надані під час допиту за клопотанням сторони захисту показання свідка ОСОБА_8 щодо тривалого спільного проживання з підозрюваним у належному їй на праві власності житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не є такими, що свідчать про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який є з ОСОБА_8 розлученим, не працевлаштованим, неповнолітніх дітей не має.

Тому є слушними викладені в клопотанні слідчого доводи про те, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 7 до 15 років; незаконно впливати на свідків та потерпілого, які проживають в межах одного населеного пункту із підозрюваним; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується не вперше. Слідчий суддя вважав доведеними вказані ризики.

Разом з тим, слідчий суддя вважав безпідставними твердження слідчого та прокурора щодо можливості підозрюваним знищити, сховати або спотворити речові докази та речі, не встановлені на даний час в ході досудового розслідування, оскільки їх не конкретизовано та про їх існування в клопотанні не йдеться.

Слідчий суддя вірно зазначив, що встановлені та доведені під час судового розгляду ризики на даний час не зменшилися. З урахуванням ступеню тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи наявним ризикам запобігти не зможуть.

В клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 слідчий просив продовжити строк на 60 днів.

Згідно вимог ч. 3 ст. 197 КК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, постановою заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_14 , продовжено строк досудового розслідування до 14 грудня 2020 року.

Тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про часткове задоволення клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування. Приймаючи це рішення, слідчий суддя також врахував, що для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, оскільки прокурором доведені обставини, викладені у ч. 1 ст. 194 КПК України.
Щодо доводів захисника про те, що за час перебування в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», стан здоров`я ОСОБА_6 значно погіршився, тому його неможливо утримувати в умовах СІЗО, апеляційний суд встановив наступне.

Так, до апеляційної скарги захисник додав довідку ФДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України в Миколаївській області» від 12.11.2020 р. № 1061/Ми-20, згідно якої 10.11.2020 р. ОСОБА_6 оглянуто лікарем терапевтом. Скарги на головний біль, дрижання в тілі, порушення мови у вигляді заїкання на протязі місяця. Стан середньої тяжкості. Рекомендовано: консультація невропатолога Миколаївської обласної лікарні.

Проте, суд погоджується з висновками слідчого судді, що доводи захисника щодо неможливості тримання підозрюваного в умовах СІЗО, є неприйнятними, з огляду на функціонування у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» медичної частини, що забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим, можливість у разі такої необхідності направлення хворого ув`язненого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги у встановленому відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.

Суд вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку, що будь - яких доказів того, що підозрюваний потребує медичної допомоги, яку неможливо надати в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», немає.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 ч. 3, 422, 423, 424, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09 листопада 2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 грудня 2020 року включно, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3