Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/330/21
Провадження 1-кп/215/480/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не одруженого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 191 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 згідно із Наказом керівника підприємства ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (Далі «ПівнГЗК») від 03.12.2019 року № 1171 призначений на посаду комірника дільниці центральних складів основних матеріалів. Також 26.12.2019 року між ПАТ «ПівнГЗК» в особі керівника підприємства директора з закупок ОСОБА_5 та комірником ОСОБА_3 укладено типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність № 18-07.

Відповідно до положень робочої інструкції комірника структурного підрозділу, яка затверджена директором із закупок ПАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_5 .

15.09.2017 року ОСОБА_3 , як комірник зобов`язаний відповідно до п. 2.1.1 забезпечувати збереження матеріальних цінностей з метою запобігання їх псуванню та витратам. Пунктом 4.1 - відповідно до ст. 135-2 КЗпП України несе матеріальну відповідальність у розмірі шкоди, заподіяної з його вини, за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих для зберігання або для інших цілей колективу (бригаді) матеріально відповідальних осіб на підставі письмового договору про повну колективну матеріальну відповідальність, згідно з чинним законодавством. Відповідно до п. 4.2 комірник несе відповідальність за: п. 4.2.1 - неналежне виконання або не виконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією інструкцією, - в межах, визначених чинним законодавством України про працю;

п. 4.2.2 правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України; пунктом 4.2.3 збереження довірених йому товарно-матеріальних цінностей.

Тобто, ОСОБА_3 постійно здійснював організаційно-розпорядчі обов`язки, які полягали у збереженні, прийманні, обліку, переміщення матеріальних цінностей дільниці центральних складів основних матеріалів ПАТ «ПівнГЗК», розташованого за адресою: Тернівський район м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Таким чином, у віданні ОСОБА_3 перебувало майно ПАТ «ПівнГЗК».

Так о 09:00 год. 17.10.2020 року у комірника дільниці центральних складів основних матеріалів ПАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні, а саме колосників обжигової машини «Лургі 521», які належать ПАТ «ПівнГЗК», котрі знаходились на складі № 157 цеху підготовки виробництва, дільниці центральних складів основних матеріалів ПАТ «ПівнГЗК», у якому він виконував свої посадові обов`язки у якості комірника та будучи матеріально-відповідальною особою.

Таким чином, з метою реалізації свого зазначеного вище злочинного прямого умислу ОСОБА_3 , виконуючи свої посадові обов`язки комірника вищевказаного складу, маючи доступ до колосників обжигової машини «Лургі 521», визначив на власний розсуд кількість колосників, які в подальшому буде привласнювати на свою користь.

Реалізуючи свій зазначений вище прямий злочинний умисел ОСОБА_3 , будучи комірником на складі № 157 цеху підготовки виробництва, дільниці центральних складів основних матеріалів ПАТ «ПівнГЗК», тобто матеріально-відповідальною особою згідно з договором «Про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність № 18-07», зловживаючи наданими йому повноваженнями, діючи у власних корисливих інтересах о 09:00 год. 17 жовтня 2020 року, перебуваючи на своєму робочому місці, а саме у приміщенні складу № 157 цеху підготовки виробництва, дільниці центральних складів основних матеріалів ПАТ «ПівнГЗК», достовірно знаючи, що у його віданні перебувають колосники обжигової машини «Лургі 521», які належать ПАТ «ПівнГЗК», що були прийняті на відповідальне зберігання, привласнив їх у загальній кількості 4 шт., два з яких сховав в особистому рюкзаку, інші два сховав у сумку. Після чого о 14:00 год. 17.10.2020 року ОСОБА_3 залишив територію складу № 157 цеху підготовки виробництва, дільниці центральних складів основних матеріалів ПАТ «ПівнГЗК», тим самим привласнив чуже майно, яке перебувало у його віданні.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 23.11.2020 року № 19/104-17/1/5/803 по кримінальному провадженню №0000300 ринкова вартість чотирьох колосників обжигової машини, в новому стані, станом на 17.10.2020 року могла складати 2340,00 грн.

Ці умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 191 КК України за ознаками привласнення чужого майна, особою, яке перебувало у її віданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, щиро розкаявся у скоєному. Підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення, оскільки перебував у скрутному матеріальному стані. На даний час бажає стати на шлях виправлення, намагається влаштуватися на нову роботу.

Суд, ураховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками справи, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються речових доказів, судових витрат, особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього (т. 2, а.с. 20, 21, 36, 38-40, 96-102).

Таким чином, ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України за ознаками привласнення чужого майна, особою, яке перебувало у її віданні.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене

ч. 1 ст. 191 КК України є нетяжким злочином.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття в скоєному.

Передбаченою ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових кримінальних правопорушень, в межах покарання, передбаченого законом, із застосуванням ст. 75 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого судові витрати в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 128, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими обов`язками строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого від відбуття покарання звільнити з випробуванням із іспитовим строком на 1 рік, зобов`язавши його періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання та роботи, без погодження з ним не виїжджати за межі України.

Речові докази:

- колосники у кількості 4 шт., які зберігаються у майстра дільниці УСОМ УПВ ОСОБА_6 , повернути ПАТ «ПІВНГЗК».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи у сумі 653 грн 80 коп.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: