ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/1175/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах
УХВАЛА
іменем України

26 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України. Вирок Кочкуровського районного суду Республіки Мордовія від 09.06.2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за ст. 30 ч. 3 ст. 228.1 ч. 5 КК Російської Федерації строком на 8 років позбавлення волі без штрафу та позбавлення права обіймати певні посади з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму приведено у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_7 постановлено вважати засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України на строк 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально - виконавчій установі. Строк відбування покарання обчислено з дати затримання - з 22.11.2015 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги засудженого

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджується з ухвалою, вважає її винесеною з порушенням норм матеріального права, просить скасувати та постановити нову ухвалу. Стверджує, що суд при приведенні вироку суду Російської Федерації у відповідність до законодавства України не врахував положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-УІІІ та безпідставно не зарахував йому в строк відбування покарання період знаходження під вартою в слідчому ізоляторі з 22.11.2015 по 21.06.2016 року з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі, тому просить зарахувати цей період в строк відбування покарання виходячи з наведеного розрахунку.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді про зміст оскаржуваної ухвали, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , яка вважала, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

У відповідності до частини 1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. l ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний та території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом b) частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року (далі по тексту Конвенція), встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.

Пунктами а), d) статті 11 цієї Конвенції зазначено, що замінюючи вирок, компетентний орган повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим аніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, аніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі), що також є карним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Кримінальним законом України відповідальність за вчинення незаконного збуту наркотичних засобів в особливо великому розмірі, передбачена ч. 3 ст. 307 КК України.

Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає максимальний строк основного покарання у вигляді позбавлення волі - 12 (дванадцять) років, за таких підстав ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України не може бути призначено основне покарання більше 8 років позбавлення волі (дві третини максимального строку позбавлення волі, передбачено санкцією ч. 3 ст. 307 КК України).

За вказаним кримінальним законом, з урахуванням положень ст. 68 КК України, суд першої інстанції визначив ОСОБА_7 основне покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі, що відповідає вимогам до визначення строку покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченим п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України, визначивши початок строку відбування покарання з дати затримання ОСОБА_7 - з 22.11.2015 року.

В цій частині висновки суду апелянтом не оспорюються.
Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не вірно застосовано кримінальний закон України, а саме не застосовано положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-УІІІ є неприйнятними, оскільки вони суперечать положенням національного та міжнародного законодавства.

Вказана норма кримінального закону України підлягає застосуванню за певних умов при призначенні покарання за вчинення злочину на території України, і не застосовується при приведенні вироку іноземної держави у відповідність до законодавства України, якщо кримінальним законом іноземної держави не передбачено аналогічного правила.
Органи держави виконання вироку на підставі статей 10 або 11 Конвенції можуть співвідносити міру покарання з мірою покарання за внутрішнім законодавством за аналогічний злочин, однак вони не можуть скорочувати строк відбування покарання, окрім як у випадках, передбачених ст. 610 КПК України, оскільки це суперечить Конвенції 1983 року.
Колегія суддів вважає, що строк відбування покарання та зарахування періоду тримання особи під вартою у строк відбування покарання, який визначений вироком суду не може бути змінений на стадії розгляду питання про приведення у відповідність вироку із законодавством України, оскільки це призводить фактично до зміни вироку іноземної держави, що суперечить ст. 610 та ст. 612 КПК України.
Питання організації виконання покарання щодо переданої засудженої особи вирішується у іншому порядку та регулюється положеннями ст. 611 КПК України.
За наведеного, апеляційна скарга засудженого є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532, 603, 610 КПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2017 року, якою задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації стосовно ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи