Справа № 703/290/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року м.Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сміла Черкаської області, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 21 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000403 від 05 березня 2020 року , -

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою, в якій просить: скасувати постанову слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 21 грудня 2020 року за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000403 від 05 березня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України; справу направити в СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області на розслідування; поновити строк на оскарження вказаної постанови.
Скаргу обґрунтовує тим, що 21 грудня 2020 року слідчим СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000403 від 05 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Вважає вказану постанову безпідставною та упередженою. Так, закриваючи провадження слідчий у постанові зазначив, що під час досудового розслідування встановлено, що уповноважені службові особи КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулись до органу поліції із повідомлення про кримінальне правопорушення, у зв`язку з встановленням факту нестачі майна, яке було закріплене за матеріально-відповідальною особою вказаного підприємства. Прямого умислу на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, в тому числі тяжкого, в діях посадових осіб не встановлено, оскільки ними було здійснено повідомлення про факт нестачі та до поліції вони звернулись з метою проведення досудового розслідування і встановлення всіх обставин події.
Однак, КП «Смілакомунтеплоенерго» самостійно не вирішує такі питання, питання нестачі майна, що належить комунальному підприємству належить вирішувати разом з Смілянським міськвиконкомом, який є власником комунального майна. Крім того, звертаючись до відділу поліції КП «Смілакомунтеплоенерго» чітко вказав, що даною заявою повідомляємо про вчинення кримінального правопорушення у вигляді викрадення майна підприємства працівником комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» ОСОБА_3 , який працював на посаді майстра КВП та А, що було виявлено28 січня 2020 року під час проведення позапланової інвентаризації необоротних активів у зв`язку зі звільненням працівника.
Крім того, КП «Смілакомунтеплоенерго» у заяві просило притягнути до відповідальності за вчинення злочину - розкрадання майна та зазначило, що відомо про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.
Органом досудового розслідування не встановлено місце перебування майна, про крадіжку якого повідомив заявник, які наслідки виявленої недостачі та хто поніс покарання за викрадення заявленого майна.
Вищевказана постанова слідчого отримана ним 25 січня 2021 року, що є підставою для поновлення строку на її оскарження.
Вважає, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено не об`єктивно, а постанова про його закриття винесена слідчим передчасно, в зв`язку з чим звернувся до слідчого судді з даною скаргою.
У судовому засідання скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі з наведених у ній підстав, звернув увагу суду на те, що слідство у даній справі взагалі не проводилось, та не перевірялись ті обставини, які повинні бути перевірені у даному випадку, зокрема щодо підтвердження чи то спростування факту зникнення заявленого майна.
Прокурор Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні просила у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі. Зазначила, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження не встановлено обставин, які свідчать про завідомо неправдиве повідомлення уповноваженою особою КП «Смілакомунтеплоенерго» про вчинення злочину, в зв`язку з чим вважає постанову слідчого законною та такою, що не підлягає скасуванню.
Слідчий у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.
Слідчий суддя, заслухавши доводи скаржника та прокурора, дослідивши матеріали скарги та надані прокурором матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник ОСОБА_3 отримав копію оскаржуваної постанови від 21 грудня 2020 року лише 25 січня 2021 року, а звернувся до слідчого судді зі скаргою на неї 26 січня 2021 року.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржником ОСОБА_3 не пропущено строк, визначений ч.1 ст.303 КПК України, для подачі на розгляд слідчому судді скарги на постанову слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 21 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000403 від 05 березня 2020 року, в зв`язку з чим клопотання ОСОБА_3 про поновлення вказаного строку задоволенню не підлягає.
Так, слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР 05 березня 2020 року за №0000403 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України.
Відомості про вказане кримінальне провадження внесені до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 поданої 04 березня 2020 року до СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, про те, що на його думку, ОСОБА_6 звернувся з заявою до Смілянського відділу поліції, якою завідомо неправдиво повідомив про вчинення злочину, оскільки викладені в поданій заяві факти не відповідають дійсності.
Як вбачається з матеріалів скарги, підставою звернення ОСОБА_3 до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області з вищевказаною заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР 05 березня 2020 року за №0000403 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, є заява директора Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» ОСОБА_6 за №142, яка отримана Смілянським ВП ГУНП в Черкаській області 30 січня 2020 року, в якій зазначено, що даною заявою повідомляється про вчинення кримінального правопорушення у вигляді викрадення майна підприємства працівником комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» ОСОБА_3 , який працював на посаді майстра КВП та А, що було виявлено28 січня 2020 року під час проведення позапланової інвентаризації необоротних активів у зв`язку зі звільненням працівника. В ході інвентаризації було виявлено нестачу згідно Актів інвентаризації, про що відображено в Звіряльних відомостях результатів інвентаризації необоротних активів. Матеріально-відповідальною особою за збереження та використання майна до 10 січня 2020 року був ОСОБА_3 майстер служби КПВ та А, який працював з 22 лютого 2019 року по 10 січня 2020 року. При звільненні ОСОБА_3 повинен був передати майно іншій виконуючій його обов`язки особі згідно Актів прийому-передачі майна. Проте ОСОБА_3 з 10 січня 2020 року на підприємстві з`являється, на телефонні дзвінки не відповідає, на будь-який контакт з працівниками підприємства та адміністрацією не йде. На підтвердження вищевказаного факту та обставин, що мають значення для проведення досудового розслідування, надано копії документів. З урахуванням вищенаведеного, заявник просив: притягнути до відповідальності за вчинення злочину розкрадання майна; про прийняте рішення повідомити письмово у визначений законом термін. Відповідно до ст.95 КПК України повідомлено, що відомо про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.
Відповідно до матеріалів скарги, за вищевказаною заявою директора КП «Смілакомунтеплоенерго» ОСОБА_6 , 29 січня 2020 року внесено відомості до ЄРДР за №0000180, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
21 грудня 2020 року слідчий СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000403 від 05 березня 2020 року, винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою вирішено кримінальне провадження №0000403 від 05 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, закрити, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Під час судового розгляду даної скарги слідчим суддею встановлено, що слідчий при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №0000403 від 05 березня 2020 року, вищевказаних вимог чинного КПК України не дотримався.
Так, відповідно до п.2 ч.4 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий мотивував своє рішення аналізом норм КК України та тим, що під час досудового розслідування встановлено, що уповноважені службові особи КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулись до органу поліції із повідомлення про кримінальне правопорушення у зв`язку з встановленням факту нестачі майна, яке було закріплене за матеріально-відповідальною особою вказаного підприємства, прямого умислу на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, в тому числі тяжкого, в діях посадових осіб не встановлено, оскільки ними було здійснено повідомлення про факт нестачі та до поліції вони звернулися з метою проведення досудового розслідування і встановлення всіх обставин події.
Однак, вищевказані мотиви та обґрунтування слідчого прийняття оскаржуваної постанови не узгоджуються з викладеними у заяві директора Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» ОСОБА_6 за №142, яка отримана Смілянським ВП ГУНП в Черкаській області 30 січня 2020 року, на підставі якої відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000180 від 29 січня 2020 року, обставинами, відповідно до якої, останній повідомив про вчинення конкретною особою, а саме ОСОБА_3 , кримінального правопорушення викрадення майна, та не просив слідчого встановлювати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та обставини події.
Крім того, відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчий не наводить жодного доказу, на яких ґрунтуються, як він стверджує, встановлені під час досудового розслідування обставини.
При цьому, під час дослідження матеріалів кримінального провадження №0000403 від 05 березня 2020 року встановлено, що будь-яких слідчий та процесуальних дій, окрім допиту в якості свідка ОСОБА_3 , слідчим не вчинено, що є порушенням норм КПК України.
Також, відповідно до ч.1 ст.383 КК України, кримінальна відповідальність за даною частиною статті настає за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.383 КК України, кримінальна відповідальність за даною частиною статті настає за дії, передбачені ч.1 ст.383 КК України, поєднані з обвинуваченням особи в тяжкому чи особливо тяжкому злочині або із штучним створенням доказів обвинувачення, а також вчинені з корисливих мотивів.
Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, якщо в ході досудового розслідування слідчим встановлено відсутність кваліфікуючих ознак діяння, які були враховані при реєстрації кримінального провадження у ЄРДР, слідчий не позбавлений можливості здійснити перекваліфікацію діяння з ч.2 ст.383 КК України на ч.1 ст.383 КК України.
Враховуючим вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що прийняте слідчим оскаржуване рішення не ґрунтується на належних та допустимих доказах, які свідчать про законність його прийняття.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». (Алексахін проти України п.55)
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Згідно п.4 ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що скарги ОСОБА_3 в частині скасування оскаржуваної постанови підлягає задоволенню.
При цьому, слідчий суддя не вбачається підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині направлення кримінального провадження до СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області на розслідування, оскільки скасування постанови є підставою для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні, а визначення органу, який здійснюватиме досудове розслідування кримінального провадження, не входить до повноважень слідчого судді.
Керуючись ст.2, 8, 9, 84, 93, 214, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України,-
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 21 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000403 від 05 березня 2020 року задовольнити частково.
Постанову слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 21 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000403 від 05 березня 2020 року - скасувати.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 12 год. 00 хв. 29 січня 2021 року

Слідчий суддя ОСОБА_1