Провадження №1-кп/761/1075/2020
В И Р О К
іменем України
14 серпня 2020 року

Шевченківський районний суд м.Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мньов Чернігівської обл., громадянина України, проживає : АДРЕСА_1 , працює: ТОВ «Укртелеком», інженер,

раніше судимий: вироком від 30 жовтня 2017 року Ріпкінського районного суду Чернігівської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк два роки, звільнився умовно достроково 27.09.2018 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 наприкінці березня 2016 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у неустановленному досудовим розслідуванням місці, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, використовуючи комп`ютерне обладнання, що підключене до Інтернет мережі, на сайті розмістив неправдиве оголошення про продаж паперу формату А4 по 48 грн. за пачку, а також вказав в ньому стаціонарний номер телефону ТОВ «Інтертелеком» НОМЕР_1 з метою заволодіння чужим майном шляхом обману про продаж паперу формату А 4.
З метою реалізації свого злочинного умислу, не маючи паперу формату А 4 та наміру його продавати, ОСОБА_4 ввів в оману потепілу ОСОБА_5 , яка 31.03.2016 року у рахунок оплати за придбання паперу формату А4 на картковий рахунок № НОМЕР_2 ПАТ «Фідо Банк», що оформлений на ім`я ОСОБА_4 , добровільно перерахувала грошові кошти у розмірі 9600 грн., якими останній, використовуючи зазначену платіжну картку, заволодів та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 9600 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні заволодіння грошовими коштами потерпілої в сумі 9600 грн. шляхом обману, в мережі інтернет розмістив пропозицію про продаж паперу формату А4, яким скористалася потерпіла, яка перерахувала на його рахунок грошові кошти 9600 грн., які він зняв через декілька годин після надходження 31.03.2016. Проте реальної можливості продати такий товар в цей момент не мав, господарську діяльність він не здійснював. На даний час він в повному обсязі відшкодував завдану матеріальну шкоду потерпілій 9600 грн.
Потерпіла ОСОБА_5 в суді дала показання, відповідно до яких вона наприкінці березня 2016 року побачила в мережі інтернет пропозицію про продаж паперу формату А4. Вона цим скористалася, перерахувала грошові кошти в сумі 9600 грн. на рахунок, який виставив їй ОСОБА_4 . Одразу після платежу 31.03.2016 вона втратила телефонний зв*язок з ОСОБА_4 , який вимкнув телефон, товар вона не отримала. Як вона в подальшому дізналася в банківській установі, грошові кошти були зняті з карткового рахунку в м.Чернігові. Вказала, що внаслідок шахрайського заволодіння її грошовими коштами вона зазнала переживань, вимушена здійснювати додаткові зусилля для організації своєї діяльності як приватного підприємця, був порушений її звичний спосіб життя, вимушена відшукати додаткові кошти, щоб продовжувати свою підприємницьку діяльність,
Оцінивши в сукупності всі досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При цьому інкримінована ОСОБА_4 в обвинуваченні ознака повторності вчинення шахрайства не доведена в суді прокурором. Так, як убачається з наданих матеріалів, ОСОБА_4 30.07.2014 засуджений вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк п*ять років з іспитовим строком, із застосуванням ст. 75 КК України на три роки.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 08 серпня 2017 року звільнений від покарання, призначеного вироком від 30.07.2014 Новозаводського районного суду міста Чернігова. Ухвала набрала законної сили.У відповідності до правил ст.78, п.1 ч.1 ст.89 КК України, така особа є такою, що не має судимості за вказаним вироком.

При цьому повторність вчинення шахрайства пов`язується обвинуваченням із вчиненням ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за який той засуджений вироком Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 30.10.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, подія злочину - на початку березня 2017 року. Проте як встановлено зі змісту вказаного вироку, за таких обставин повторність виключається, оскільки злочин у даній справі вчинений ОСОБА_4 31.03.2016 до події злочину, винуватість у вчиненні якого встановлена вироком від 30.10.2017 стосовно події у березні 2017 року.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України є визнання вини та щире розкаяння. Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання, особу винного ОСОБА_4 , який вину визнав, розкаявся, добровільно протягом часу розгляду справи в суді відшкодував матеріальну шкоду потерпілій, на час вчинення кримінального правопорушення не судимий, на час розгляду кримінального провадження в суді має непогашену судимість за вчинення аналогічного корисливого злочину, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, працездатний, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких кримінальних правопорушень, є корисливим, у зв`язку з чим необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначити покарання у виді обмеження волі.

Остаточне покарання необхідно призначати із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки даний злочин вчинений до винесення вироку від 30 жовтня 2017 року Ріпкінського районного суду Чернігівської області, яким ОСОБА_4 призначене покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у виді обмеження волі на строк два роки.Необхідно зарахувати в строк відбування покарання повністю відбуте покарання за вказаним останнім вироком.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.23 ЦКУ моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.
Частиною 3 статті 23 ЦКУ передбачена можливість відшкодування моральної шкоди грішми. При цьому розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд уважає, що потерпіла ОСОБА_5 ,внаслідок шахрайського заволодіння ОСОБА_4 її грошовими коштами зазнала переживань, вимушена здійснювати додаткові зусилля для організації своєї діяльності як приватного підприємця, був порушений її звичний спосіб життя, вимушена відшукати додаткові кошти, щоб продовжувати свою підприємницьку діяльність. Враховуючи характер правопорушення та обсяг цих страждань, було порушено звичайний уклад її життя, лише у 2020 році ОСОБА_4 відшкодував матеріальну шкоду, завдану його діями в березні 2016 року. Керуючись вимогами розумності та справедливості, на підставі ст.1167 ЦК України суд вважає, що достатнім для компенсації завданої моральної шкоди є стягнення з винуватої особи на користь потерпілої 10 000 грн.
Керуючись ст.ст.369-371, ст.374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вказаний злочин, більш суворим, призначеним вироком від 30 жовтня 2017 року Ріпкінського районного суду Чернігівської області, остаточно визначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України зарахувати в строк відбування покарання повністю відбуте покарання за останнім вироком від 30 жовтня 2017 року Ріпкінського районного суду Чернігівської області, обмежившись відбутим покаранням.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнути на її користь з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1