Справа № 565/1386/20
Провадження № 1-кп/565/36/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого (у режимі відеоконференції
з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор») ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000340 від 23.07.2020 року відносно:
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сопачів Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 02.11.2009 за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 27.11.2013 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185, ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до трьох років п`яти місяців позбавлення волі, вироком Апеляційного суду Рівненської області від 11.02.2014 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185, ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.263, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 19.07.2017 за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.11.2018 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.395, ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільненого 09.07.2020 з Маневицької ВК № 42 згідно ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 01.07.2020 на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 2 місяці 11 днів, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , перебуваючого у ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, а також у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у приміщення.
Злочини вчинені за наступних обставин.
Обвинувачений ОСОБА_6 23.07.2020 року, приблизно о 01 год. 00 хв., з метою вчинення крадіжки, за допомогою підручних засобів, шляхом пошкодження металевих решіток (грат) та вхідних дверей, незаконно проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 . Таким способом, ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, протиправно викрав з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » грошові кошти у сумі 805 грн., а також тютюнові вироби, алкогольні напої та продукти харчування на загальну суму 10 402 грн. 57 коп., належні ОСОБА_7 , заподіявши таким чином останньому майнової шкоди на загальну суму 11 207 грн. 57 коп. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 18.08.2020 року близько 04 год. 08 хв., з метою вчинення крадіжки, за допомогою фізичної сили, шляхом пошкодження захисного ролету на вітрині, незаконно, через вікно, проник в середину кіоску «Філіжанка кави», що розміщений навпроти входу до гуртівні « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 звідки діючи умисно, таємно, протиправно викрав грошові кошти у сумі 3500 грн., належні ОСОБА_8 , заподіявши таким чином останньому майнової шкоди на вказану суму. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України.
20.08.2020 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи біля магазину «Азалія», що по м-ну Перемоги в м. Вараш Рівненської області, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу викрав велосипед сірого кольору із маркуванням «handy-shift», номер рами « НОМЕР_1 », належний ОСОБА_9 , заподіявши таким чином останній майнової шкоди на суму 2 130 грн. 00 коп. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 23.08.2020 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Samsung», модель «GT- S5360», ІМЕІ: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , заподіявши таким чином останній майнової шкоди на суму 283 грн. 00 коп. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.
Також, 31.08.2020 року близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на березі річки Стир, неподалік пішохідного мосту, що по вул. Набережна в м. Вараш Рівненської області, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись, що ОСОБА_10 не наглядає за своїм майном, діючи умисно, повторно, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон «Хіаоmі», модель «Redmi Note 8Т», ІМЕІ-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 належний ОСОБА_10 , заподіявши таким чином останньому майнової шкоди на суму 3 934 грн. 43 коп. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що свою вину в інкримінованому йому обвинуваченні визнає частково. Так, щодо вчинення ним злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, свою вину беззастережно визнає повністю та не оспорює обставини вчинених злочинів відповідно до викладеного стороною обвинувачення. Щодо інкримінованого йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, то беззастережно визнає свою вину повністю та не оспорює обставини вчинених злочинів відповідно до викладеного стороною обвинувачення щодо вчинення ним крадіжки майна 20.08.2020 року у потерпілої ОСОБА_9 та 31.08.2020 року у потерпілого ОСОБА_10 . Свою вину у вчиненні 23.08.2020 року крадіжки майна належного ОСОБА_4 не визнає та заперечує обставини викладені стороною обвинувачення щодо даного злочину. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 визнає частково, а саме на суму викраденого майна 11 207 гривень 57 копійок. Просив суворо не карати, призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді обмеження волі для надання йому можливості відшкодувати завдану потерпілому ОСОБА_7 шкоду.
Також, обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що відмовляється надавати пояснення, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначив, що стороною захисту не оспорюються встановлені досудовим розслідуванням обставини вчинення злочинів в яких обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним. Докази надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні 23.08.2020 року злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, є недопустимими, оскільки зібрані з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, при видачі предмета крадіжки повинен був складатися не протокол огляду місця події, а протокол добровільної видачі. Цивільний позов підлягає до задоволення частково в сумі 11 207 гривень 57 копійок, оскільки додані до позову докази не містять даних, які б підтверджували завдання збитків саме потерпілому ОСОБА_7 .
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, однак подали до суду заяви в яких просять розгляд провадження провести без їх участі у спрощеному порядку. Потерпілий ОСОБА_7 , як цивільний позивач, також вказав, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в приміщення та таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно (щодо епізодів крадіжок 20.08.2020 року майна належного потерпілій ОСОБА_9 та 31.08.2020 року майна належного потерпілому ОСОБА_10 ), в яких обвинувачується ОСОБА_6 , оскільки учасники судового провадження ці обставини не оспорюють, окрім копії товарного чеку від 25.07.2020 року та акту приймання передачі виконаних робіт від 28.07.2020 року, наданих потерпілим-цивільним позивачем ОСОБА_7 , оскільки обвинувачений частково визнає цивільний позов. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст зазначених обставин, така позиція є добровільною та роз`яснив, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Позиція обвинуваченого щодо не визнання своєї винуватості повністю спростовується та його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України ( щодо епізоду крадіжки 23.08.2020 року майна належного ОСОБА_4 ) повністю знайшла своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.
Винуватість обвинуваченого у скоєнні вищевказаного злочину підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 .
Так, потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 23.08.2020 року (точний час не пам`ятає) вона перебувала разом із ОСОБА_11 , обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_12 у квартирі останнього, яка знаходиться біля кафе «Токіо» по мікрорайону Будівельників в місті Вараш Рівненської області (номер будинку та квартири не знає). Усі розпивали спиртне: горілку. ОСОБА_4 свій телефон марки «SAMSUNG» поклала заряджати і ввімкнула відтворення музики з телефону. ОСОБА_4 заснула, але через деякий час зрозуміла, що перестала лунати музика і тоді вона остаточно прокинулась. У квартирі вже було їх тільки троє: ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Обвинуваченого ОСОБА_6 вже не було у квартирі та зник її мобільний телефон марки «SAMSUNG». Наступного разу ОСОБА_4 побачила ОСОБА_6 із працівниками поліції 03.09.2020 року і він повідомив їй, що її телефон передав працівникам поліції. Добровільно телефон марки «SAMSUNG» ОСОБА_4 не передавала ОСОБА_6 для користування. Викрадений телефон марки «SAMSUNG» ОСОБА_4 повернули працівники поліції.
Суд, оцінюючи показання потерпілої, визнає їх логічними, послідовними та об`єктивними, оскільки вони відповідають іншим доказам безпосередньо дослідженими судом. З огляду на вищенаведене, суд покладає в основу обвинувального вироку наведені показання.
Згідно ст. 358 КПК України, судом було досліджено документи долучені до матеріалів кримінального провадження.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.09.2020 року та повідомлення про реєстрацію заяви про злочин ЄО № 3813 від 03.09.2020 року о 12 год. 30 хв. прийнято, а о 12 год. 51 хв. 03.09.2020 року зареєстровано заяву ОСОБА_4 про викрадення 23.08.2020 року близько 13 год. 00 хв. невідомою особою належного ОСОБА_4 мобільного телефону марки «SAMSUNG» білого кольору, з приміщення квартири ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 .
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 03.09.2020 року о 16 год. 52 хв. внесено відомості за фактом вчинення 23.08.2020 року о 13 год. 00 хв. невідомою особою злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, щодо викрадення мобільного телефону марки «SAMSUNG» білого кольору, належного ОСОБА_4 з приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно заяви ОСОБА_6 від 03.09.2020 року, останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, модель «GT-S5360» IMEI: НОМЕР_2 , який викрав 23.08.2020 року у гр. ОСОБА_14 .
Протоколом огляду місця події, проведеного з 13 год. 00 хв. до 13 год. 25 хв. 03.09.2020 року та фототаблиці до нього зафіксовано, що ОСОБА_6 у присутності понятих, перебуваючи у фойє Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, повідомив, що бажає добровільно видати мобільний телефон, який, з його слів, він 23.08.2020 року таємно викрав у малознайомої йому жінки на ім`я ОСОБА_14 . В подальшому із внутрішньої кишені власної куртки ОСОБА_6 дістав мобільний телефон. Під час огляду було встановлено, що це мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, модель «GT-S5360» IMEI: НОМЕР_2 ; S/N: НОМЕР_5 .
Суд вважає неспроможними доводи захисника, щодо недопустимості як доказу вищевказаного протоколу огляду місця події, оскільки саме у фойє Вараського ВП ГУНП в Рівненській області обвинувачений ОСОБА_6 виявив бажання добровільно видати мобільний телефон марки «Samsung» білого кольору, модель «GT-S5360» IMEI: НОМЕР_2 і саме там було проведено, у порядку встановленому ст. 237 КПК України, огляд місця події дізнавачем уповноваженим на вчинення даної слідчої дії, відповідно до ч.2 ст. 40-1 КПК України, до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з ч.3 ст. 214 КПК України.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.10.2020 року ОСОБА_4 впізнала на фото - 3 обвинуваченого ОСОБА_6 , як чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , який з нею 23.08.2020 року знаходився за адресою: АДРЕСА_4 , де вони розпивали алкоголь в результаті чого ОСОБА_4 заснула. Коли прокинулась, то ОСОБА_15 кудись зник та було виявлено відсутність належного ОСОБА_4 мобільного телефону.
Оцінюючи документи у кримінальному провадженні, суд визнає їх належними та допустимими доказами, оскільки вони зібрані стороною обвинувачення у порядку передбаченому ч.2 ст. 93 КПК України та без порушення норм Кримінального процесуального кодексу України в цілому.

З висновку експерта № 3.2-1070/20 від 24.09.2020 року встановлено, що середня ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung», модель «GT-S5360» IMEI: НОМЕР_2 , придбаного в червні 2013 року, станом на 23 серпня 2020 року, з урахуванням зносу за роздрібними цінами, що діяли на споживчому ринку України на аналогічні вироби, становила 283,00 грн.
Вказаний висновок експерта не суперечить положенням ст. 101 КПК України, а його зміст відповідає вимогам ст. 102 КПК України.
Суд, оцінюючи усі безпосередньо досліджені під час судового розгляду докази у цьому кримінальному провадженні, визнає, що вони отримані без порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також не здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною 2 ст. 8 КПК України передбачено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Суд вказує на те, що при оцінці доказів Суд, зазвичай, повинен застосовувати критерій оцінки доказів «поза розумним сумнівом».

Оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає, що мали місце діяння у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 .

За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів знайшла своє підтвердження під час судового розгляду поза розумним сумнівом і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 вчинив злочини, які відповідно до ст.12 КК України, є нетяжкими та тяжкими злочинами.

Довідкою Комунального некомерційного підприємства «Володимирецька центральна районна лікарня» № 1205/01-20/20 від 02.09.2020 року підтверджується, що обвинувачений на обліку в лікаря-нарколога та в лікаря-психіатра не перебуває.

Обираючи вид та міру покарання, суд також враховує, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий переважно за злочини проти власності, що підтверджується вимогою про судимість № 5700/215/01-2020 від 31.08.2020 року та копією обвинувального вироку Володимирецького районного суду Рівненської області від 02.11.2018 року у справі № 556/1479/17. Обвинувачений не працює, неодружений, проживає разом з батьками. За місцем реєстрації місця проживання характеризується негативно, згідно характеристики №268 від 31.08.2020 року, виданої Сопачівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області.

Згідно копії характеристики від 27.08.2019 року, виданої Маневицькою виправною колонією № 42, ОСОБА_6 характеризується посередньо.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує обставину, що пом`якшує його покарання, передбачену п. 1 ч.1 ст. 66 КК України, а саме активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно п.1 ч.1 ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 вчинення злочину особою повторно, оскільки повторність є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вчинення ОСОБА_6 повторно злочинів після звільнення з місць позбавлення волі де відбував покарання свідчить про сформування у нього стійкого умислу до вчинення злочинів проти власності, а тому суд вважає, що йому необхідно обрати покарання пов`язане з позбавленням волі на певний строк, як достатнє та необхідне для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, в межах санкцій ч.2 та ч.3 ст.185 КК України.

Визначаючи остаточне покарання, суд бере до уваги те, що ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 01.07.2020 року ОСОБА_6 , на підставі ст.81 КК України, від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 02.11.2018 року про засудження його за ч.ч.2,3 ст.185, ст. 395, ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнено умовно-достроково на строк 2 місяці 11 днів.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 , вчинив нові злочини протягом невідбутої частини покарання за попередні злочини, суд , згідно вимог ч.4 ст. 81 КК України, за правилами передбаченими ст.ст.71,72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 02.11.2018 року.

Щодо цивільного позову, то за ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав, розмір заявленого цивільного позову та доходить висновку про часткове задоволення вимог позову.
Потерпілим ОСОБА_7 пред`явлено до ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків на загальну суму 28457 грн. 57 коп., завданих кримінальним правопорушенням, яке вчинив ОСОБА_6 23.07.2020 року.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного злочину 23.07.2020 року та визнав вимоги цивільного позову ОСОБА_7 на суму 11 207 гривень 57 копійок, що відповідає сумі викрадених обвинуваченим грошових коштів та вартості тютюнових виробів, алкогольних напоїв та продуктів харчування.
У зв`язку з визнанням своєї вини обвинуваченим у вчиненні даного злочину та частково цивільного позову, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які не оспорюються сторонами.
Судом досліджено копії товарного чеку від 25.07.2020 року та акту приймання передачі виконаних робіт від 28.07.2020 року, наданих потерпілим-цивільним позивачем ОСОБА_7 на підтвердження вимог позову щодо відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, яка полягає у пошкодженні майна, а саме металевих решіток та металопластикових дверей.
Згідно копії товарного чека від 25.07.2020 року придбано металопластикові двері 1 шт. та 30 м погонних квадрату на загальну суму 12 500 гривень. Однак, вказаний товарний чек не містить реквізитів продавця та покупця, тому суд позбавлений можливості встановити обставини щодо придбання вказаного товару.
Актом приймання передачі виконаних робіт від 28.07.2020 року, згідно договору № ЦП-27/07-20 від 27.07.2020 року, громадянином ОСОБА_16 були виконані роботи за адресою: АДРЕСА_2 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») на замовлення фізичної особи підприємця ОСОБА_7 , по встановленню решіток та дверей на загальну суму 4 750 гривень. Однак, суду не надано належних та допустимих доказів того, що саме злочинні дії ОСОБА_6 призвели до необхідності виконання даних робіт, до заміни, а не ремонту пошкоджених дверей (розбите скло) та решіток (пошкоджено один фрагмент).
За таких обставин, цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 17 250 гривень, що складається з вартості металопластикових дверей (1 шт.) та 30 м погонних квадрату на загальну суму 12 500 гривень не підлягає до задоволення.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 та ст. 126 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого процесуальні витрати на проведення судових експертиз: № 3.2-1117/20 від 21.09.2020 року у розмірі 653,80грн.; № 3.2-1072/20 від 10.09.2020 року у розмірі 326,90грн.; № 3.2-1070/20 від 24.09.2020 року у розмірі 653,80грн.

При вирішенні питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК України, суд враховує, що даним вироком визнається доведеним обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочину, йому призначається покарання у виді позбавлення волі. Обвинувачений ОСОБА_6 , звільнившись з місць позбавлення волі, вчинив умисні злочини через нетривалий проміжок часу, що свідчить про наявність ризиків вчинення ним нових злочинів. Крім того, зважаючи на визнання ОСОБА_6 винуватим і призначення йому цим вироком покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч.ч.2,3 ст.185 КК України (від трьох до шести років), беручи до уваги дані, що характеризують його особу, зокрема, негативну характеристику обвинуваченого з місця проживання, вчинення злочинів у період строку умовно-дострокового звільнення, наявність судимостей за вчинення злочинів проти власності, суд вважає наявними ризики переховування обвинуваченого від суду, з метою уникнення відбування призначеного судом покарання та вчинення нових злочинів. Тому, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і запобігання спробам його переховування з ціллю уникнення відбування покарання, а також запобігання вчинення ним нових злочинів, суд вбачає правові підстави для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів. На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Керуючись ст.ст. 100, 124,126,177,178, 369 - 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;
-за ч.3 ст. 185 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 2 (два) місяці, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 2 місяці 11 днів за вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 02.11.2018 року, із застосуванням ст.72 КК України.

Початок строку відбування ОСОБА_6 покарання рахувати з 03.09.2020 року.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду завдану кримінальними правопорушеннями у розмірі 11 207 (одинадцять тисяч двісті сім) гривень 57 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити, через недоведеність.
Після набрання цим вироком законної сили, речові докази у справі:
-оптичний DVD+R диск, сірого кольору, з маркуваннями на поверхні «Artex, DVD+R,7.4 GB/12 min,16x» - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
велосипед сірого кольору із маркуванням «handy-shift, номер рами « НОМЕР_1 » -повернути власнику ОСОБА_9 ;
-мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «Redmi Note 8T», IMEI-1: НОМЕР_3 , IMEI-2: НОМЕР_6 - залишити власнику ОСОБА_10 ;
- мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT-S5360» IMEI: НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_4 ;
-резинову рукавицю синього кольору, сліди від рукавиці, змиви речовини бурого кольору зовні схожу на кров знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні на загальну суму 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 (шістдесят) днів до 08 квітня 2021 року, включно.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.09.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1