Провадження №1-кп/523/1397/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

22 грудня 2020 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в ході розгляду в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акту від 20.09.2020 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0000941, внесеного до ЄРДР 20.06.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця за національністю, громадянина України, з середньо-технічною освітою, зі слів має малолітню дитину 2013 року, офіційно неодруженого й непрацевлаштованого, не маючого місця реєстрації на території України, до затримання тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у тому числі:
- 07.11.2014 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.ч.2, 3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до 4-х років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 10.06.2018 року за відбуттям строку покарання,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси перебувають означений обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, та останньою за часом ухвалою від 05.11.2020 року вказаному обвинуваченому застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 03.01.2021 року.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року, у зв`язку з об`єктивною неспроможністю захисника ОСОБА_6 з`явитись в судове засідання та з обставини утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, останньому призначено захисника з Одеського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, для проведення процесуальної дії з вирішення питання в порядку ст.315 КПК України, за рахунок держави.
Наведені обставини обумовлюють неможливість проведення підготовчого провадження та слугують підставою для його відкладення.
Втім, прокурором ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.315 КК України до суду подано та в судовому засіданні підтримано письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд ще не розпочатий, строк тримання обвинуваченого під вартою спливає, а ризики, які існували в ході досудового розслідування й передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих), не відпали.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши позицію захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, дослідивши матеріали підготовчого провадження, суд дійшов наступних висновків.

За ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
За обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні нетяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, за які визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років.

Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час підготовчого провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , зі слів, - хворіє на невиліковну хворобу, яка вимагає антиретровірусної терапії, має малолітню дитину 2013 року народження, до затримався користувався місцем тимчасового проживання в м.Одесі, але останній місцем реєстрації та постійного проживання на території України не забезпечений, офіційно неодружений і непрацевлаштований та суспільно-корисною працею на час затримання не займався, є раніше неодноразово судимою особою за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень корисливої спрямованості (ч.ч.2, 3 ст.185 КК України), має непогашену й незняту у встановленому законом порядку судимість і обвинувачується у вчиненні цілого ряду нетяжких кримінальних правопорушень.
Наведені обставини у своєї сукупності обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_5 в місці його тимчасового проживання, його схильність до протиправної поведінки, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини останнього у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до п`яти років, частково підтверджують актуальність раніше встановлених в суді й передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 щодо відмови в задоволенні клопотання прокурора, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу є неспівмірним з інкримінованими вказаному обвинуваченому кримінальними правопорушеннями та встановленими в судовому засіданні ризиками ст.177 КПК України, тяжкістю висунутого йому обвинувачення та їх наслідками, а доводи захисника щодо застосування будь-якого іншого запобіжного заходу до обвинуваченого, що обумовить гарантії його явки до суду та належну процесуальну поведінку, заслуговують на увагу лише частково.

Так, слід зауважити на тому, що судом за ухвалою від 05.11.2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 визначено альтернативний триманню під вартою більш м`який запобіжний захід заставу, у зв`язку з чим та зважаючи на особисті дані останнього, суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права до поваги зазначеної особи на його свободу, але одночасно нівелює доводи прокурора щодо визначення розміру застави у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, враховуючи незабезпеченість останнього місцем реєстрації та постійного проживання на території України та зважаючи на характеризуючі його особу дані, який є раніше неодноразово судимим, суд доходить висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків на цій стадії провадження та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Втім, виходячи з того, що за ухвалою від 05.11.2020 року, при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якості альтернативного запобіжного заходу, судом визначено розмір застави у відповідному розмірі, встановленому ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення обвинуваченим або заставодавцям визначеного у вказаній ухвалі розміру застави, внаслідок чого обвинувачений має бути звільненим з-під варти, на останнього мають бути покладені відповідні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 314-315, 369-372, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 19 лютого 2020 року.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду від 05.11.2020 року (двадцять одна тисяча двадцять), покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з міста Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками в даному провадженні.

Додатково роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, також роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 19.02.2021 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати іншим заінтересованим особам.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1