Справа № 474/684/20
Провадження № 1-кс/474/242/20
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

30.09.20 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянув клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капрала поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 26.09.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
встановив:

28.09.2020р. слідчий СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капрал поліції ОСОБА_3 (далі - слідчий) звернулася до слідчого судді з клопотанням, в рамках кримінального провадження, внесеного 26.09.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт на навісний металевий замок нижньої металевої скоби сірого кольору (сейф-пакет експертної служби № 4296213), навісний металевий замок чорно-сірого кольору з емблемою chengan (пакет експертної служби № 4296210), якими закривались двері складського приміщення, що належить потерпілому ОСОБА_5 шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном фактичному власнику ОСОБА_5 та будь яким іншим особам.
Посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 100, 167, 170, 171 КПК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.
Слідчий будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання (телефонограма № 416 від 29.09.2020р.), у судове засідання не з`явився, водночас 29.09.2020р. звернувся до суду з заявою (вх. № 4286 від 29.09.2020р.), в якій просить розглянути клопотання за його відсутності, оскільки не може з`явитися до суду через перебування у слідчо-оперативній групі з 08 год. 00 хв. 30.09.2020р. по 08 год. 00 хв. 01.10.2020р.
Власник майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання (телефонограма № 418 від 29.09.2020р.), на розгляд клопотання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про арешт майна, без участі слідчого та власника майна.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснюється.
Вивчив матеріали клопотання вважаю встановленим наступне.
Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду 28.09.2020р. в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, за заявою ОСОБА_5 26.09.2020р. до ЄРДР за № 0000239 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наступного змісту: в ніч з 24.09.2020р. на 25.09.2020р. невстановлена особа, шляхом підбору ключа проникла до його складського приміщення, яке розташоване на околиці с. Адамівка Врадіївського району Миколаївської області, звідки здійснила крадіжку близько 2 тон зерна ячменю врожаю 2020 року, чим завдала йому матеріального збитку.
25.09.2020р., в ході проведення огляду місця події, виявлено навісний металевий замок нижньої металевої скоби сірого кольору та навісний металевий замок у металевій верхній скобі чорно-сірого кольору з емблемою chengan, які поміщено до сейф пакетів експертної служби № 4296213, № 4296210 та тимчасово вилучено до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області.
26.09.2020р. навісний металевий замок нижньої металевої скоби сірого кольору та навісний металевий замок чорно-сірого кольору з емблемою chengan визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Вищевказані обставини підтверджується: витягом з ЄРДР № 0000239; рапортом чергового Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 25.09.2020р.; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.09.2020р.; заявою ОСОБА_5 від 25.09.2020р.; протоколом огляду місця події від 25.09.2020р.; постановою від 26.09.2020р. про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 25.09.2020р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 25.09.2020р.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При чому, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий довела необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на навісний металевий замок нижньої металевої скоби сірого кольору, навісний металевий замок чорно-сірого кольору з емблемою chengan, якими закривались двері складського приміщення, що належить потерпілому ОСОБА_5 , шляхом заборони їх відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном фактичному власнику ОСОБА_5 та будь яким іншим особам з метою збереження речового доказу.
Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області капрала поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 26.09.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на навісний металевий замок нижньої металевої скоби сірого кольору (сейф-пакет експертної служби № 4296213), навісний металевий замок чорно-сірого кольору з емблемою chengan (пакет експертної служби № 4296210), якими закривались двері складського приміщення, що належать потерпілому ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном фактичному власнику ОСОБА_5 та будь яким іншим особам.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1