Ухвала

Іменем України
16 вересня 2020 року

м. Київ
справа №1-400/11
провадження № 51-3647к19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
в режимі відеоконференції
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
засудженої ОСОБА_12

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_13 про закриття справи щодо засудженого ОСОБА_14 у зв`язку зі смертю останнього,
встановив:
Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2014 року засуджено
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років; за ч. 5 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_14 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_15 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 червня 2019 року вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_14 в частині призначеного покарання змінено.
На підставі п. 4 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_14 від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Виключено з вироку вказівку про призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України. Ухвалено вважати ОСОБА_14 засудженим за ч. 5 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією всього належного йому майна.
Також, апеляційний суд ухвалив, що за епізодом стосовно будинку АДРЕСА_2 стягненню підлягає солідарно із засуджених ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на користь ОСОБА_20 75 750 грн на відшкодування матеріальної шкоди, а не 111 000 грн, як помилково вказано в резолютивній частині вироку.
У решті вирок місцевого суду щодо ОСОБА_14 залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_14 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати вказані судові рішення з направленням справи на новий судовий розгляд. На обґрунтування своїх доводів вказує на те, що під час досудового слідства та судового розгляду не здобуто доказів щодо вчинення ним злочинів у складі організованої групи; судами першої та апеляційної інстанції проігноровано доводи про застосування працівниками міліції на досудовому слідстві фізичного та психологічного тиску; неправильно встановлено потерпілих, оскільки за кримінальною справою вони не є власниками нерухомого майна; не надано належної правової оцінки експертним висновкам щодо визначення завданої шкоди внаслідок злочинних діянь та безпідставно покладено їх в основу судових рішень; не виконано апеляційним судом вказівок суду касаційної інстанції, чим порушено положення ст. 399 КПК України 1960 року.

До початку касаційного розгляду від захисника ОСОБА_13 надійшло клопотанняпро скасування вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2014 року та закриття справи щодо ОСОБА_14 у зв`язку зі смертю останнього на підставі п. 8 ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників касаційного розгляду щодо клопотання захисника ОСОБА_13 , перевіривши матеріали кримінальної справи та копії документів, які підтверджують смерть ОСОБА_14 , колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 6 КПК України 1960 року кримінальну справу не може бути порушено, а порушена підлягає закриттю щодо померлого, за винятком випадків, коли провадження в справі є необхідним для реабілітації померлого або відновлення справи щодо інших осіб за нововиявленими обставинами.

Згідно ст. 400-1 КПК України 1960 року касаційний суд, встановивши обставини, передбачені статтями 6, 7, 7-1, 7-2, 8, 9, 10, 11-1цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи постанову і закриває справу.

Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 убачається, що засуджений ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції

(м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 947 від 10.06.2020 року.

ОСОБА_21 (мати померлого ОСОБА_14 ) надіслала заяву у якій просить скасувати судові рішення щодо останнього і закрити кримінальну справу у зв`язку зі смертю сина.
Оскільки після смерті ОСОБА_14 не надійшло від родичів клопотань про його реабілітацію, судові рішення щодо засудженого підлягають скасуванню, а справа в цій частині - закриттю.
Керуючись статтями 394, 396, 400-1, 400-2, КПК України1960 року та пунктами 11, 15 Розділу XIПерехідні положення КПК України, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_13 про закриття справи щодо ОСОБА_14 задовольнити частково.
Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2014 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_14 скасувати, а кримінальну справу щодо нього закрити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 6 КПК України1960 року у зв`язку зі смертю засудженого.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3