УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001024 відомості про яке 17.09.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001024 від 17.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.10.2015 року між ОСОБА_5 (позикодавець, заставодержатель) та ОСОБА_6 (позичальник) та RedLockCapitalLimited (Belize) (заставодавець) в особі ОСОБА_7 укладено договір №1 позики згідно п.1.1 якого позикодавець ОСОБА_8 зобов`язується передати позичальнику VARAMAR LTD позику в сумі 300 000 дол. США.

З метою забезпечення виконання основного зобов`язання 12.10.2015 між ОСОБА_5 (заставодержатель) та ОСОБА_6 (позичальник) та RedLockCapitalLimited (Belize) (заставодавець) в особі ОСОБА_7 укладено договір №1 застави нерухомого майна. Згідно п.1.1 договір укладено з метою, забезпечення виконання позичальником VARAMAR LTD перед ОСОБА_5 умов виконання договору позики №1 від 12.10.2015 року.

Предметом застави відповідно до вимогп.2.1 являється квартира АДРЕСА_1 .

Згідно п.1.3. Строк виплати суми зобов`язання забезпечених заставою становить 6 місяців від дати зарахування суми позики на банківський рахунок позичальника (зі змінами та доповненнями).

Згідно п.2.2. Предмет застави, а саме, квартира АДРЕСА_1 на період до повного виконання позичальником VARAMAR LTD своїх зобов`язань за договором позики №1шляхом передачі реєстраційних документів на компанію заставодавця (RedLockCapitalLimited (Belize)).

Разом з тим, згідно п.2.4. Предмет застави, не може бути відчужений заставодавцем (RedLockCapitalLimited (Belize) будь якій іншій особі без згоди заставодержателя ( ОСОБА_9 ). Згідно п. 4.5.6 заставодавець також зобов`язаний, не відчужувати предмет застави третім особам без письмової згоди заставодержателя.

Крім того, встановлено, що 26.11.2015 року між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник) в особі ОСОБА_7 укладено договір позики №2 позики згідно п.1.1 якого позикодавець ОСОБА_8 зобов`язується передати позичальнику VARAMAR LTD позику в сумі 100 000 дол. США.

09.12.2015 року між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник) в особі ОСОБА_7 укладено договір позики №3 позики згідно п.1.1 якого позикодавець ОСОБА_8 зобов`язується передати позичальнику VARAMAR LTD позику в сумі 50 000 дол. США.

25.01.2016 року між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник) в особі ОСОБА_7 укладено договір позики №4 позики згідно п.1.1 якого позикодавець ОСОБА_8 зобов`язується передати позичальнику VARAMAR LTD позику в сумі 100 000 дол. США.

03.03.2016 року між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник) в особі ОСОБА_7 укладено договір позики №5 позики згідно п.1.1 якого позикодавець ОСОБА_8 зобов`язується передати позичальнику VARAMAR LTD позику в сумі 350 000 дол. США.

03.05.2016 року між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник) в особі ОСОБА_7 укладено договір позики №6 позики згідно п.1.1 якого позикодавець ОСОБА_8 зобов`язується передати позичальнику VARAMAR LTD позику в сумі 500 000 дол. США.

16.08.2016 року між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник) в особі ОСОБА_7 укладено договір позики №7 позики згідно п.1.1 якого позикодавець ОСОБА_8 зобов`язується передати позичальнику VARAMAR LTD позику в сумі 100 000 дол. США.

13.30.2017 року між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник) в особі ОСОБА_7 укладено договір позики №8 позики згідно п.1.1 якого позикодавець ОСОБА_8 зобов`язується передати позичальнику VARAMAR LTD позику в сумі 150 000 дол. США.

22.01.2018 року між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник) в особі ОСОБА_7 укладено договір позики №9 позики згідно п.1.1 якого позикодавець ОСОБА_8 зобов`язується передати позичальнику VARAMAR LTD позику в сумі 350 000 дол. США.

07.03.2018 року між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_6 (позичальник) в особі ОСОБА_7 укладено договір позики №10 позики згідно п.1.1 якого позикодавець ОСОБА_8 зобов`язується передати позичальнику VARAMAR LTD позику в сумі 100 000 дол. США.

Однак станом на момент написання заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 (позичальник) в особі ОСОБА_7 взяті на себе зобов`язання не виконали, чим спричинила майнову шкоду потерпілому ОСОБА_10 в особливо великих розмірах.

Згідно заяви про переказ грошових коштів в іноземній валюті від 27.10.2015 ОСОБА_8 здійснив перерахунок грошових коштів в сумі 300 000 дол. США.

Крім того, згідно акту звірки від 17.08.2018 взаєморозрахунків до договору позики №5 від 03.03.2016 встановлено, що станом на 17.08.2018VARAMAR LTD має суму несплаченого боргу перед ОСОБА_11 в розмірі 350 000 дол. США.

Згідно акту звірки від 17.08.2018 взаєморозрахунків до договору позики №6 від 12.05.2016 встановлено, що станом на 17.08.2018VARAMAR LTD має суму несплаченого боргу перед ОСОБА_11 в розмірі 500 000 дол. США.

Згідно акту звірки від 17.03.2017 взаєморозрахунків до договору позики №8 від 13.03.2017 встановлено, що станом на 17.08.2018VARAMAR LTD має суму несплаченого боргу перед ОСОБА_11 в розмірі 150 000 дол. США.

Однак досудовим розслідуванням встановлено, що з метою заволодіння квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_7 розробив план-схему із відчуження вказаної квартири із залученням ТОВ «ШИПНЕКСТ» код ЄРДПОУ 41106791 місце знаходження якого приміщення №5 по вул. Маразліївська в будинку №2 в м. Одесі.

Згідно розробленого плану ОСОБА_7 діючи як уповноважений представник VARAMAR LTD створив ТОВ «ШИПНЕКСТ» код ЄРДПОУ 41106791 та з метою перереєстрації вищезгаданого об`єкту нерухомого майна на свою дружину, 01.03.2019 прийняв рішення про включення ОСОБА_12 та RedLockCapitalLimited (Belize) до складу засновників ТОВ «ШИПНЕКСТ» код ЄРДПОУ 41106791 та в подальшому , а саме, 18.03.2019 прийняли рішення про вихід зі складу засновників ОСОБА_12 та відчуження на користь останньої згаданого об`єкту майна з метою недопущення оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Таким чином встановлено, що квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01)яка належить на праві власності ОСОБА_12 ; приміщення№5будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01) є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно отриманої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що квартира АДРЕСА_1 згідно протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ «ШИПНЕКСТ» код ЄРДПОУ 41106791 передано у власність ОСОБА_12 , однак всупереч вимог п.2.4. Предмет застави, не може бути відчужений заставодавцем (RedLockCapitalLimited (Belize) будь якій іншій особі без згоди заставодержателя ( ОСОБА_9 ). Згідно п. 4.5.6 заставодавець також зобов`язаний, не відчужувати предмет застави третім особам без письмової згоди заставодержателя. Разом з тим ОСОБА_8 жодних підтверджуючих документів, щодо відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб не надавав.

Крім того, встановлено, що приміщення АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01) належить на праві власності ОСОБА_13 який нібито зобов`язався передати вказаний об`єкт для ОСОБА_9 .

Таким, чином встановлено, що посадові особи VARAMAR LTD, RedLockCapitalLimited (Belize) в особі ОСОБА_7 з метою, заволодіння грошовими коштами потерпілого та предметом застави, користуючись необізнаністю останнього щодо реальних намірів посадових осіб VARAMAR LTD, Red Lock Capital Limited (Belize), щодо заволодіння грошовими коштами потерпілого спричинив майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Слідчий звертається з клопотанням про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання з підстав викладених в ньому.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчим суддею, з метою забезпечення арешту майна було прийнято рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про розгляд клопотання про арешт майна без участі власника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів наданих з клопотанням, 18.09.2020 року слідчим винесено постанову про визнання об`єктів правопорушення речовим доказом у кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), яка належить на праві власності ОСОБА_12 ; приміщення АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01) яка належить на праві власності ОСОБА_13 є предметом злочину та з метою забезпечення збереження такого майна, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, вищевказаних об`єктів нерухомості, вчинення будь-яких реєстраційний дій щодо вказаного об`єкту нерухомого майна, беручи до уваги правове обґрунтування клопотання, клопотання слідчого про накладення арешту майна підлягає задоволенню.

Таким чином, повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369 372, 392 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001024 відомості про яке 17.09.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01) яка належить на праві власності ОСОБА_12 ;

- приміщення №5 будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), яке належить на праві власності ОСОБА_13 із забороною відчуження, розпорядження та здійснення реєстраційних дій.

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1