Справа № 273/1533/20
Провадження № 1-кп/273/132/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника -адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження № 0000263 від 05 червня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з незакінченою вищою освітою, одруженого, не військовозобов"язаного, працюючого заступником директора ТОВ "Церсаніт Мінерлз" , особи з інвалідністю 3 групи, раніше не судимого

за ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2020 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем Daewoo Expero реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить його братові ОСОБА_6 , з перевищенням допустимої швидкості руху у населеному пункті, рухаючись ним по проїзній частині автодороги «Дубрівка- Баранівка-Висока Піч» в напрямку с. Красуля Барнівського району Житомирської області.

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом в світлу пору доби, в умовах достатньої видимості, у населеному пункті, по прямій горизонтальній ділянці дороги, по вул. Вокзальна поблизу буд. 73 у с. Дубрівка Баранівського району Житомирської області, водій ОСОБА_4 проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку і в порушення вимог пунктів 2.3(б), 2.3(д), 11.3, 12.3, 12.4 та 12.9(б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі за текстом цих же Правил), при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в порушення вимог п.10.1 цих же Правил, перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу, в результаті чого передньою лівою кутовою частиною переднього бампера свого автомобіля марки Daewoo Expero реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який на велосипеді марки «Україна» рухаючись попутно переїжджав проїзну частину зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, що спричинило смерть останнього.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок, супроводжувались набряком та здавленням головного мозку, мають прямий причинний зв`язок з настанням його смерті.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3(б), 2.3(д), 10.1, 11.3, 12.3, 12.4 та 12.9(б) Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в судовому засіданні у вчиненому злочині визнав повністю і показав, що дійсно він 04 червня 2020 року близько 15 год. 30 хв. керував технічно справним автомобілем Daewoo Expero реєстраційний номер НОМЕР_1 . При цьому рухався у с. Дубрівка Баранівського району по проїзній частині автодороги «Дубрівка- Баранівка-Висока Піч» в напрямку с. Красуля Баранівського району Житомирської області. Їхав із перевищенням встановленої швидкості руху. При цьому частково виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого передньою лівою кутовою частиною переднього бампера свого автомобіля здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який на велосипеді марки «Україна» рухаючись попутно, переїжджав проїзну частину зліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не зявилась, подала заяву ( а.с. 40) про розгляд справи у її відсутності , Крім цього, вона у даній заяві вказала, що призначаючи покарання обвинуваченому, вона просить суд врахувати, що останній вибачився , добросовісно виконав її прохання про відшкодування шкоди , у разі визнання винним обвинуваченого, просить суд призначити покарання, не повязане із позбавленням волі , застосувавши ст. 75 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, так як щодо цього не заперечують усі учасники судового розгляду. Судом зясовано , що обвинувачений та інші учасники судового засідання , правильно розуміють зміст цих обставин , у них немає сумнівів у добровільності їх позицій , а також розяснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

На підставі вищевказаних досліджених у судовому засіданні доказів суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною , а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким необережним злочином відповідно до ст.12 КК України .
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» , згідно з яким відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України , є його щире каяття у вчиненому, визнання вини , активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди потерпілій .

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України , по справі не встановлено

У відповідності до висновків досудової доповіді Баранівського районного сектору з питань пробації щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький , ризик небезпеки для суспільства оцінюється як також низький. При цьому орган пробації вважає , що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у тому числі окремих осіб).

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 характеризується за місцем проживання позитивно, має постійне офіційне місце роботи, яке потребує постійного використання транспортного засобу , так як знаходиться у іншому населеному пункті , раніше він не судимий , вчинений ним злочин є необережним тяжким злочином , потерпіла ОСОБА_8 згідно її письмової заяви просить суд призначити ОСОБА_4 покарання , яке б було не повязане із реальним позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України , претензій до нього щодо відшкодування шкоди не має.

Тому суд , враховуючи всі зазначені обставини в їх сукупності, вважає за необхідне призначити для обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами , застосувати до призначеного покарання ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду", встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Підстав для застосування приписів ст. 69 КК України судом не встановлено.

Судові витрати за проведення судових експертиз обвинуваченим ОСОБА_4 сплачені в повному обсязі в загальній сумі 4 902 грн. 51 коп. на користь держави згідно квитанції № 0.0..1 від 28.08.2020 року, тому суд не вирішує питання щодо їх стягнення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Накладений згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 17.06.2020 року арешт на автомобіль Daewoo Expero реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та велосипед марки «Україна, підлягає зняттю.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 5 ( п"ять) років без позбавлення права керування транспортними засобами .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням , якщо він протягом іспитового строку в три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі частини 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично зявлятись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід не обирати.

Зняти арешт із автомобіля Daewoo Expero реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та дорожнього велосипеда марки «Україна», який накладено згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 17.06.2020 року .

Речові докази автомобіль Daewoo Expero реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та велосипед марки «Україна» , які знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ГУ НП у Житомирській області ( м. Житомир, вул. Слобідська 35) повернути власнику ОСОБА_6 та потерпілій ОСОБА_8 , відповідно.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення через Баранівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1