ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/20/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2021 року м.Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Адвоката ОСОБА_7

Потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002316 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2020 року, скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на рішення заступника начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області від 30 вересня 2020 року, про закриття кримінального провадження №0002316 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неповноту судового розгляду, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу та скасувати постанову заступника начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області від 30 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0002316, від 03 жовтня 2018 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а справу направити для подальшого розслідування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат зазначив, що в ході розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження слідчим суддею були невірно та не об`єктивно досліджені докази кримінального провадження, оскільки самогубство слідчими та розшуковими діями у кримінальному провадженні не доказано, докази та знаряддя самогубства відсутні.

Вказує, що слідчим СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області та слідчими СУ ГУНП в Херсонській області в ході досудового розслідування кримінального провадження №0002316 не проведено жодних необхідних слідчих дій та не прийнято процесуальних рішень для встановлення факту та доведеності вини осіб причетних до кримінального правопорушення.

Зокрема не вжито заходів по встановленню всіх осіб для з`ясування обставин кримінального правопорушення, не проведено очної ставки між лікарями швидкої допомоги та ОСОБА_9 (в матеріалах провадження відсутні точні дані про особу, яка повідомила поліцію та викликала швидку допомогу тощо), слідчий експеримент проводився не у такий час і не у тій обстановці коли і де відбувалась подія, крім того вказана слідча дія проведена без участі потерпілої ОСОБА_8 та її представника.

Також слідчим не допитано в якості свідка понятого, який брав участь в огляді місця пригоди, не проведено жодних слідчих (розшукових) дій по встановленню ножа який був наявний при спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому; не призначено експертизи з приводу того, чи можливо було здійснити самогубство у такий спосіб на рушнику, який описує свідок ОСОБА_9 ; не проведено допити свідків по справі з якими потерпілий зустрічався в денний час перед вбивством; не здійснено вилучення записів з відеокамер охорони місць громадського значення, які відвідував напередодні смерті потерпілий та ОСОБА_9 ; не проведено слідчі (розшукові) дії щодо відпрацювання версії щодо доведення до самогубства за борги, або спонукання потерпілого до незаконних фінансових зобов`язань сторонніми особами (клопотання потерпілої з цього питання проігноровано); слідчий не звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на обшук за адресою де мешкала ОСОБА_9 , яка була останньою з ким спілкувався потерпілий та яка вказувала на отримання ним тілесних ушкоджень (ніж та інші предмети на місці скоєння злочину не вилучені).

На думку апелянта, постанова, яка оскаржується фактично прийнята на показах свідків, які були в неприязних стосунках з потерпілим, обставини, які є у протоколах допиту свідків іншими доказами не підтверджені, є неточними та не правдивими. Слідчим не надано оцінку доказам наданих ОСОБА_8 та здобутим в ході досудового розслідування.

Вказує, що потерпілою неодноразово слідчому надавались клопотання, докази відсутності підстав суїциду в її сина, характеристики, однак слідчим зазначене проігноровано та не надано жодної відповіді на клопотання.

Також вказує, що потерпіла не погоджується із підставою закриття кримінального провадження у зв`язку з «відсутністю складу кримінального правопорушення», оскільки п.2 ч.1 ст.284 КПК України не передбачає саме такої підстави для закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження №0002316, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою виконання вказаних завдань кримінального провадження на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст.9 КПК України).

Одним із таких процесуальних рішень, згідно з положеннями ст.110 КПК України, ч.4 ст.284 КПК України є постанова про закриття кримінального провадження.

Згідно з абзацом 2 ч.4 ст.284 КПК України, слідчий може прийняти постанову про закриття кримінального провадження у разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому, таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

При цьому постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Перевіривши матеріали скарги адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та матеріали кримінального провадження №0002316, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що наведені вимоги закону слідчим були дотримані в повному обсязі, про що вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі та навів детальні мотиви такого висновку.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 03 жовтня 2018 року до чергової частини Корабельного ВП надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою м.Херсон, просп. Будівельників, 19, в готелі «Ковчег», вчинив самогубство шляхом повішання. Відомості за вказаним фактом 03 жовтня 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002316, з кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України (т.1 а.п.1).

Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювалося Слідчим відділом Корабельного відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області та з 10 червня 2019 року Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Херсонській області (т.1. а.п.16).

30 вересня 2020 року постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області кримінальне провадження №0002316 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (т.5 а.п.186).

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження в період з 03 жовтня 2018 року по 30 вересня 2020 року, органами досудового розслідування здійснено ряд слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення реальних обставин смерті ОСОБА_10 з відпрацюванням версій його можливого вбивства.

Зокрема, як вбачається зі змісту постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження №0002316, органами досудового розслідування в повному обсязі встановлено обставини, що передували смерті ОСОБА_10 , отримано характеризуючі матеріали на нього, та встановлено перелік осіб з якими він спілкувався незадовго до смерті.

Так, 03 жовтня 2018 року проведено огляд місця події, під час якого у приміщенні ванної кімнати у номері №1 готелю «Ковчег» за адресою: м.Херсон пр.Будівельників, 19 виявлено труп ОСОБА_10 , із ознаками повішення. У приміщенні виявлено зірваний зі стіни рушникотримач. У номері також виявлено продукти харчування та пляшки з під алкоголю (т.1 а.п.67).

Під час додаткового огляду місця події (т.1. а.п.87) слідчим встановлено, що вхід до вказаного номера можливий тільки через двері. В номері також присутні вікна, однак вони не відчиняються.

Також встановлено, що в номері разом з ОСОБА_10 перебувала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03 жовтня 2018 року, у ОСОБА_9 були відібрані пояснення щодо обставин події (т.1. а.п.158) та вподальшому ОСОБА_9 неодноразово допитувалася в якості свідка (т.1 а.п.160, 162, т.4 а.п.127). Згідно вказаних пояснень та показів вбачається, що ОСОБА_9 знає ОСОБА_10 приблизно з 2012 року. Раніше зустрічалася з ним, однак на ґрунті ревнощів припинили стосунки. Проте, приблизно з 2016 року знову почали зустрічатися таємно від батьків. Ці стосунки також не підтримували їх друзі тому намагалися зустрічатися на одинці. Часто орендували квартири та номери в готелях в м.Херсон. З 28 вересня 2018 року ОСОБА_9 разом із подругою ОСОБА_11 вживала алкогольні напої та декілька днів ночувала із останньою у знайомих та в готелях, у тому числі у готелі «Ковчег». У зв`язку із цим у них з ОСОБА_10 виник конфлікт. Після цього вони домовилися зустрітися для примирення. 30 вересня 2018 року вони зустрілися та зняли кімнату в готелі «Ковчег», де перебували декілька днів та виходили лише для придбання продуктів харчування та алкогольних напоїв. Протягом спільного перебування в готелі постійно вживали алкогольні напої та періодично сварилися. ОСОБА_10 по телефону намагався домовитися про купівлю «трави».

01 жовтня 2018 року в ході сварки через ревнощі, з приводу того, що ОСОБА_9 ночувала у знайомого ОСОБА_12 , ОСОБА_10 розбив склянку та її осколком порізав передпліччя на лівій руці. При цьому говорив, що йому все набридло та він не хоче жити. Вона перебинтувала ОСОБА_10 рану, та від медичної допомоги він відмовився.

02 жовтня 2018 року вони продовжили перебувати в готелі та вживали алкогольні напої. Приблизно близько півночі на ґрунті ревнощів у них знову виник конфлікт в ході якого ОСОБА_10 схопив ніж та почав замахуватися на ОСОБА_9 погрожуючи, що вб`є спочатку її, а потім себе. Приблизно о 23:50 год. 02 жовтня 2018 року ОСОБА_10 зайшов до ванної кімнати та через деякий час ОСОБА_9 почала підозрілий звук. Зайшовши до кімнати вона побачила, що ОСОБА_10 висить на рушнику, який був замотаний навколо шиї, спиною до стіни, на якій прикріплений рушникотримач. ОСОБА_10 не подавав ознак життя. ОСОБА_9 вийшла до кімнати, взяла телефон та подзвонила до швидкої медичної допомоги після чого намагалася розв`язати рушник, проте не змогла, надавила на рушникотримач та зірвала його. Після цього покликала на допомогу працівницю готелю, яка прийшла до номеру ще з однією жінкою, можливо працівницею кафе, які намагались надати ОСОБА_10 першу медичну допомогу та викликали з ОСОБА_9 швидку.

Працівники швидкої медичної допомоги, прибули на місце та констатували смерть ОСОБА_10 .

Також ОСОБА_9 , пояснила, що в готельному номері перебували тільки вони з ОСОБА_10 . Вказала, що ОСОБА_10 періодично вживав наркотичні засоби, проте у готелі їх не вживав, а зловживав спиртними напоями.

21 березня 2019 року за участю свідка ОСОБА_9 проведено слідчий експеримент, в ході якого остання відтворила обставини смерті ОСОБА_10 (т.1 а.п.170).

Також правдивість показів ОСОБА_9 , була перевірена шляхом проведення психофізіологічного інтерв`ю із застосуванням поліграфа (т.1 а.п.184). За результатами проведеного інтерв`ю встановлено, що ОСОБА_9 можливо дає правдиві покази.

Крім того слідчими встановлено та допитано працівників готелю «Ковчег», які оформлювали оренду ОСОБА_10 та ОСОБА_9 готельного номеру ( ОСОБА_13 ) та перебували на місці події в день смерті ОСОБА_10 ( ОСОБА_14 )

Так, 14 січня 2019 року в ході допиту свідка ОСОБА_13 , яка працює черговою в готелі «Ковчег» (т.1 а.п.213), вона пояснила, що останні три місяці працює у вказаному готелі. 30 вересня 2018 року близько 16:00 17:00 в один із номерів готелю (№1) заселилися хлопець з дівчиною. Хлопця вона раніше ніколи не бачила, а дівчина декілька разів знімала номер. Після поселення в номер, пара кудись вийшла, скоріше всього до магазину, оскільки повернулися із пакетом магазину «АТБ». Після цього пара до ранку знаходилась в номері. В нічний час нічого підозрілого не чула, жодних сторонніх звуків не чула. Наступного дня близько 09:00 год. ОСОБА_13 пішла додому, а її змінила ОСОБА_14

03 жовтня 2018 року, після того як ОСОБА_13 заступила на зміну, від ОСОБА_14 дізналася, що хлопець який знімав номер в нічний час повісився.

Допитана в якості свідка ОСОБА_14 , яка працює адміністратором готелю «Ковчег» (т.1 а.п.203, 205, 208), пояснила, що 30 вересня 2018 року під час перебування на чергуванні її напарниці Наталі до готелю заселилися невідомий їй хлопець та дівчина на ім`я ОСОБА_15 .

01 жовтня 2018 року ОСОБА_14 прийшла на роботу, та коли потрібно було звільняти номер підійшла ОСОБА_15 і продовжила оренду номера ще на добу. 02 жовтня 2018 року ще на одну добу оренду номеру продовжив хлопець.

За час коли пара знімала номер вона нічого підозрілого в їх поведінці не помітила. Декілька разів бачила як вони виходили з номера та через деякий час поверталися з пакетами. 02 жовтня 2018 року ніхто із сторонніх до них приходив. У вечірній час, приблизно на початку шостої, вийшовши на вулицю побачила хлопця, який сидів на вулиці та курив. О 20:00 год ОСОБА_14 зачинила головний вхід на замок.

03 жовтня 2018 року після 00:00 год. ОСОБА_14 знаходилась в своєму робочому кабінеті. В цей час до неї прийшла дівчина на ім`я ОСОБА_15 та попросила допомоги, сказавши, що «її хлопцю погано і вона викликала швидку». Після чого вона відчинила головний вхід, для швидкої та пішла в номер Дар`ї. В номері на підлозі у ванній кімнаті лежав хлопець без свідомості. Підійшовши до хлопця одразу почала робити йому непрямий масаж серця та штучне дихання, мочила обличчя водою. Через декілька хвилин хлопець так і не прийшов до тями, і вона зрозуміла, що він помер. Поки вони чекали швидку допомогу, ОСОБА_15 розповіла обставини того, що трапилося. Коли оглянула кімнату то на полу біля крісла побачила декілька поліетиленових пакетів із залишками продуктів та почата пляшка коняка. До приїзду поліції в номері нічого не прибирала.

На запитання слідчого, чи хто в період з 30 вересня 2018 року по 03 жовтня 2018 року ще перебував в номері 1 крім хлопця та дівчини, ОСОБА_14 повідомила, що крім них в номері нікого не було. Крім того вони не дозволяють перебувати в номері стороннім, які не знімають номер.

В ході досудового розслідування слідчим було витребувано копії записів з книги обліку відвідувачів готелю «Ковчег», та отримано доступ до оригіналу вказаної книги. Наявними в ній записами підтверджено, що 30.09.2018 року, 01.10.2018 року, 02.10.2018 року на ім`я ОСОБА_9 було орендовано номер у вказаному готелі. Вказану копію журналу було оглянуто та долучено до матеріалів кримінального провадження в якості доказів (т.2 а.п.146).

Також органом досудового розслідування встановлено та допитано осіб ( ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ), які в складі екіпажу швидкої медичної допомоги, 03 жовтня 2018 року прибули до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для надання медичної допомоги ОСОБА_10 .

Допитані у якості свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (т.1 а.п.246, 251) пояснили, що 03 жовтня 2018 року прибули за викликом до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У ванній кімнаті номеру, куди їх провела адміністратор на підлозі лежав хлопець віком близько 26 років. У хлопця на лівій руці була пов`язка. ОСОБА_16 подивилася на зіниці котрі були широкими, фотореація була відсутня, будь-які ознаки життя: серцебиття, дихання також були відсутні. Шкірний покрив блідий і прохолодний, на шиї хлопця була широка странгуляційна борозна червоного кольору. Після цього ОСОБА_16 констатувала смерть та подзвонила до поліції.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1181 від 23 жовтня 2018 року, (т.1 а.п.96) смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї м`яким зашморгом, який затягнутий вагою власного тіла при повішанні, що підтверджується наявністю на шиї одиночної нерівномірно вираженої странгуляційної борозни, котра йде навскіс, синюхою обличчя, повнокрів`ям сполучних оболонок очей з крапкуватими крововиливами, набряком і повнокрів`ям внутрішніх органів, крапкуватими темно-червоними крововиливами на поверхні серця та легень, темною рідкою кров`ю в порожнинах серця та великих судин.

Крім странгуляційної борозни на шиї, яка знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю, знайдені садна на правій боковій поверхні шиї, різана рана лівого передпліччя. Садна виникли незадовго до смерті від дії тупого обмеженого предмету. Різана рана виникла від ріжучої дії гостро заточеного ріжучого предмету за типом клинка ножа за 1-2 доби до смерті. Садна та рана мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку за результатами проведення токстикологічної експертизи, №2253 від 12 жовтня 2018 року, в крові трупу виявлено етиловий сприт в концентрації 2.36 проміле, в сечі 3.57 проміле, що зазвичай викликає алкогольне сп`яніння середнього ступеню. Не виявлено: інших спиртів, наркотичних, сильнодіючих речовин та медикаментів (т.1. а.п.98).

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №14/1181 від 10 травня 2019 року, виникнення странгуляційної борозни і розвиток механічної асфіксії внаслідок тих дій ОСОБА_10 , які описані в протоколі допиту свідка ОСОБА_9 та в протоколі проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 не виключається, тобто не має протиріч між описаним засобом спричинення пошкоджень, які призвели до смерті ОСОБА_10 (застосування рушника як м`якого зашморгу, напрямок ходу гілок странгуляційної борозни) та судово-медичним даним, які отримані при експертизі трупу (т.1 а.п.105).

В ході досудового розслідування слідчими неодноразово було допитано в якості потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір ОСОБА_10 (т.1. а.п.121, 127, 129, 133, 138; т.4 а.п.99, 102, т.5 а.п.141).

Потерпіла пояснила, що її син характеризується позитивно, наркотичних речовин не вживав, оскільки є моряком та періодично проходить відповідні обстеження, про що надала ряд документів. Щодо ОСОБА_9 пояснила, що її син із нею колись зустрічався, однак розійшовся, оскільки ОСОБА_9 вела аморальний спосіб життя. Також потерпіла висувала ряд версій щодо можливого вбивства її сина, або доведення до самогубства, зокрема причетність до цього осіб із кола спілкування ОСОБА_10 , які на думку потерпілої причетні до незаконної діяльності, зокрема розповсюдження наркотиків, проституції, чи могли втягувати її сина в кредитні зобов`язання. Вказувала, що за її інформацією з ОСОБА_9 та її сином в номері готелю могли бути інші особи. Також за версією ОСОБА_8 до вбивства її сина може бути причетна бабуся ОСОБА_9 .

З метою перевірки наведених ОСОБА_8 версій, а також інформації про те, що ОСОБА_10 міг вживати наркотичні засоби, органами досудового розслідування здійснено ряд заходів, щодо встановлення кола осіб з якими спілкувався ОСОБА_10 , наявності у нього кредитних зобов`язань та оперативним шляхом відпрацьовувалася інформація щодо вживання ОСОБА_10 наркотичних засобів.

В ході проведення вказаних заходів, слідчим допитано у якості свідків: ОСОБА_18 (т.1 а.п.224; т.4 а.п.114), ОСОБА_19 (т.1 а.п.227, 231; т.4 а.п.109), ОСОБА_20 (т.1 а.п.233; т.4 а.п.111), ОСОБА_21 (т.1 а.п.243), ОСОБА_22 (т.4 а.п.117); ОСОБА_23 (т.4 а.п.120)

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_18 останній пояснив, що був знайомий з ОСОБА_10 із самого дитинства. Останній п`ять-шість років ОСОБА_10 періодично зустрічався з дівчиною на ім`я ОСОБА_15 . Вона постійно зловживала спиртними напоями, що не подобалось ОСОБА_10 у зв`язку із чим вони постійно сварились.

Коли ОСОБА_10 повертався з рейсу у нього були гроші, і він міг йти «в загул» на декілька днів, в основному з Дашою. Ходив на дискотеки, в кафе.

Також свідок вказав, що особисто не бачив, однак чув, що ОСОБА_10 міг вживати наркотики.

Останні два місяці життя ОСОБА_10 був у дивному настрої, сумний, «в собі». Коли свідок з ним спілкувався, казав, що з ОСОБА_24 більше не хоче спілкуватись, однак все одно іноді зустрічався.

Коли дізнався про смерть ОСОБА_10 , одразу не повірив, оскільки декілька років тому ОСОБА_10 створив сторінку «Вконтакте» де розмістив траурну фотографію і написав, що викинувся з вікна. Також деяким друзям з його номера були розіслані повідомлення про те, що він помер. Коли потім на вулиці зустрічали ОСОБА_10 останній пояснив, що був під наркотиками та не розумів, що робить.

В ході додаткового допиту ОСОБА_18 допитали з приводу версії потерпілої ОСОБА_8 щодо його причетності до смерті ОСОБА_10 . ОСОБА_18 пояснив, що з цього приводу повідомити нічого не може, з ОСОБА_10 товаришував з дитинства, між ними завжди були товариські відносини, і якби йому було відома інформація про загибель ОСОБА_10 , він одразу б її надав правоохоронним органам.

Також вказав, що 29 вересня 2018 року в гуртожиту, де мешкає, в кімнаті ОСОБА_25 бачив ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які вживали з ОСОБА_28 коньяк. Наступного дня він з ОСОБА_29 відвезли ОСОБА_26 та ОСОБА_27 на мікрорайон « ОСОБА_30 ».

Щодо будь-яких погроз на адресу ОСОБА_10 та про конфлікти йому не відомо нічого.

Допитаний ОСОБА_19 в своїх показах навів аналогічні дані щодо спілкування ОСОБА_10 з дівчиною на ім`я ОСОБА_15 та можливого виживання ОСОБА_10 наркотичних засобів. Також вказав, що в кінці вересня 2018 року у вечірній час, за місцем свого проживання на сходовому майданчику бачив ОСОБА_31 , яка була в стані алкогольного сп`яніння. Остання сказала, що їй не можна додому та потрібно десь провести декілька годин та, що вона не одна а з подругою. ОСОБА_19 до себе їх не пустив, однак подзвонив ОСОБА_32 щоб той вийшов до неї. Коли вийшов ОСОБА_32 , ОСОБА_19 пішов додому. Наступного дня ОСОБА_32 розповів йому, що ОСОБА_15 з її подругою ОСОБА_33 декілька годин були у нього вдома.

Крім того, свідок вказав, що в кінці вересня попросив ОСОБА_10 переоформити заставу його ноутбука в ломбарді на свої паспортні дані, оскільки збирався їхати на заробітки в Польщу і не хотів говори батькам, що в нього наявна кредитна заборгованість. На вказане ОСОБА_10 погодився, та переоформив вказану заставу, використавши своє водійське посвідчення.

Також свідок зазначив, що декілька років тому ОСОБА_10 створив сторінку «Вконтакте» де розмістив траурну фотографію і написав, що викинувся з вікна. Також деяким друзям з його номера були розіслані повідомлення про те, що він помер. Коли всі побачили, що з ними нічого не трапилося і почили розпитувати чому він так зробив, ОСОБА_10 повідомив, що хотів це зробити щоб ОСОБА_15 почала його цінувати, і щось для себе зрозуміла.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_20 пояснив, що в останнє бачився з ОСОБА_10 28 вересня 2018 року, близько 12:00 год. ОСОБА_10 був у пригніченому стані, замкнутий, мало говорив, коли тема стосувалась його дівчини. Він розповів, що часто свариться з нею.

29 вересня 2018 року його брат ОСОБА_19 зустрічався з ОСОБА_10 щоб переоформити заставу ноутбука в ломбарді.

Зазначив, що 02 жовтня 2018 року разом із братом покинули територію України, на підтвердження чого надав копії закордонних паспортів.

Під час додаткового допиту свідок ОСОБА_20 зазначив, що ОСОБА_10 часто перебував у пригніченому стані внаслідок відносин з ОСОБА_34 , так як остання йому інколи зраджували і йому про це було відомо.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_21 зазначив, що в 2014 році познайомився з ОСОБА_10 коли разом працювали на одному судні. В 2017 році працював з ОСОБА_10 на іншому судні. За поведінкою ОСОБА_10 був врівноважений, за характером добрий, чуйний, спокійний, працьовитий, був відповідальний до роботи, не конфліктний, займався на судні спортом, алкоголь не розпивав. Останній раз бачив ОСОБА_10 приблизно за тиждень до його смерті. При зустрічі нічого підозрілого в його поведінці не помітив.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_22 зазначив, що з ОСОБА_10 знайомий з 2005-2006 року. В останнє бачив ОСОБА_10 за три дні до його смерті. Зустрілись і приблизно 20 хв перебували в кафе «Зупинка». Після цього ОСОБА_10 сказав, що йому потрібно піди додому, зібратися і піти до своєї дівчини. Під час розмови ОСОБА_10 вів себе спокійно, жодної підозрілої поведінки свідок не помітив. Щодо відносин ОСОБА_10 з дівчиною на ім`я ОСОБА_15 повідомив, що на ґрунті поганих відносин з нею, у ОСОБА_10 сильно змінювався настрій в погану сторону, іноді він був пригнічений.

На запитання слідчого чи зловживав ОСОБА_10 алкогольними напоями та чи вживав наркотичні засоби свідок вказав, що в його присутності ОСОБА_10 ніколи сильно не напивався, іноді від знайомих чув, що він напився. Про те, чи вживав ОСОБА_10 наркотичні засоби йому невідомо.

Допитана у якості свідка ОСОБА_23 повідомила, що познайомилася з ОСОБА_10 , коли їй було 15 років, оскільки вони являються родичами. Познайомилися через спільних друзів. Декілька разів бачила, як ОСОБА_10 курив наркотичний засіб канабіс.

Через деякий час ОСОБА_10 познайомив її з ОСОБА_34 , з якою на той час зустрічався. Іноді вони сварились, розставались та потім знову мирились. Після цього останні чотири роки свідок перестала тісно спілкуватися з ОСОБА_10 та ОСОБА_35 . Іноді спілкувалася з ОСОБА_36 по телефону, а ОСОБА_10 не бачила. Зі слів ОСОБА_9 їй стало відомо, що вони продовжують сваритися та потім миритися з ОСОБА_10 , та що останній почав вживати більш тяжкі наркотики нюхальні суміші.

У ОСОБА_10 завжди були з собою гроші, особливо якщо він приходив з рейсу. В основному він витрачав гроші на відпочинок в компаніях.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги представника потерпілої з приводу того, що слідчим не проведено допити свідків, з якими ОСОБА_10 зустрічався в денний час.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, слідчим отримано тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю щодо абонентських номерів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інших осіб, в тому числі з кола спілкування ОСОБА_10 , у період часу д 01 січня 2018 року, а також інформації, яка знаходиться у володінні операторів мобільного стільникового зв`язку про вхідні та вихідні з`єднання, текстові повідомлення, з визначенням ІМЕІ ідентифікатору мобільного терміналу прив`язкою до базових станцій за абонентами, факти з`єднання та нульові з`єднання.

В подальшому наведена інформація за дорученням слідчого була опрацьована та встановлено, що зв`язки між ОСОБА_37 та співробітниками готелю «Ковчег», а саме ОСОБА_14 , ОСОБА_38 та ОСОБА_13 відсутні, що вказує на те, що вони між собою не спілкувались (т.2 а.п.76-132, т.5 а.п.13-71; 81-85)

Згідно довідки аналізу з`єднань абонентських номерів операторів рухомого (мобільного) зв`язку про кримінальному провадженню « НОМЕР_1 , моніторингом місця події було зафіксовано наступні абонентські номери: НОМЕР_2 ( ОСОБА_9 ), НОМЕР_3 ( ОСОБА_39 ), НОМЕР_4 ( ОСОБА_14 ), НОМЕР_5 ( ОСОБА_40 ). (т.5 а.п.82).

Також слідчим здійснювались заходи, щодо отримання інформації з камер відео нагляду з місць, в яких ОСОБА_10 перебував незадовго до смерті готель «Ковчег» та приміщення ТОВ «ДЦ Україна» (т.2 а.п.155, 157). Із відповідей на запити слідчого встановлено, що в готелі «Ковчег», що розташований за адресою м.Херсон, просп. Будівельників, 19 відсутні камери відеоспостереження, а запис камер відеоспостереження за 02 жовтня 2018 року з приміщення ТОВ «ДЦ України», за адресою м.Херсон, вул.Димитрова, 23, не зберігся (т.2 а.п.156, 158).

Також слідчим СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області було доручено відпрацювати покази ОСОБА_9 про вживання ОСОБА_10 наркотичних засобів, його зв`язки з якими він міг вживати наркотичні засоби або у кого їх міг придбати, а також факт можливої причетності до розповсюдження наркотичних засобів (т.2 а.п.226). Згідно наявного в матеріалах провадження рапорту (т.4 а.п.135), фактів які б вказували на вживання ОСОБА_10 наркотичних засобів, чи їх розповсюдження отримано не було.

Крім того органами досудового розслідування перевірено існування у ОСОБА_10 кредитних зобов`язань. Згідно постанови слідчого від 19 лютого 2019 року надану ОСОБА_8 копію договору про надання фінансового кредиту та застави № від 30 вересня 2018 року; копію специфікації №1 (прийняття закладу) від 30 вересня 2018 року №№ визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (т.1 а.п.142). Також на запит слідчого до ПАТ «ПУМБ», надано відповідь, що рахунків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділенні АТ ПУМБ №1 в м.Херсон немає (т.4. а.п. 105).

Крім того, в кримінальному провадженні проведено посмертну судово-психологічну експертизу, згідно висновку №014/06/20 якої, у матеріалах провадження відсутні дані про наявність у ОСОБА_10 напередодні смерті виражених ознак порушень психічного стану. За даними судово-токсикологічної експертизи крові та сечі трупу у ОСОБА_10 виявлено етиловий спирт в крові в концентрації 2.36 проміле, в сечі 3.57 проміле, що зазвичай викликає алкогольне сп`яніння середнього ступеню. Алкогольне сп`яніння є фактором, який полегшує реалізацію імпульсивних, випадкових, непродуманих дій, обмежує альтернативні можливості вибору дії в тих або інших ситуаціях, обмежує ресурси саморегуляції, порушує гнучкість поведінки, знижує оціночні, прогностичні й контролюючі функції мислення, зовні незначний привід може викликати настання гострої афективної реакції (т.5 а.п.135).

Враховуючи викладі фактичні обставин кримінального провадження, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком слідчого та слідчого судді з приводу того, що проведеними в ході досудового розслідування слідчими діями не встановлено будь-якої інформації, щодо можливого вбивства ОСОБА_10 чи доведення його до самогубства.

Так органами досудового розслідування детально встановлено події, що передували смерті ОСОБА_10 та перелік осіб з якими він контактував незадовго до смерті. Зокрема встановлено, що в період з 30 вересня 2018 року по 03 жовтня 2018 року ОСОБА_10 перебував в готелі «Ковчег» лише з ОСОБА_9 при цьому вказані особи вживали алкогольні напої. Інших осіб в орендованому парою номері не було. Вказане підтверджується показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Наведене, в частині перебування ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 , також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_8 , (т.1 а.п.131) яка вказала, що 01 жовтня 2018 року ОСОБА_10 дзвонив з номера телефону ОСОБА_9 її чоловіку та їй. 02 жовтня 2018 року ОСОБА_10 дзвонив їй із вказаного номеру в стані алкогольного сп`яніння.

Факту перебування разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в одному номері інших осіб не встановлено, що підтверджено, як показами свідків, так і аналізом з`єднань абонентських номерів операторів рухомого (мобільного) зв`язку про кримінальному провадженню. Інформації щодо причетності осіб із кола спілкування ОСОБА_10 до його смерті, зокрема доведення до самогубства, в ході досудового розслідування також не здобуто.

Натомість досудовим розслідування встановлено, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 існували особисті стосунки, які супроводжувались конфліктами та сварками. З показів ОСОБА_9 вбачається, що 30 вересня 2018 року вони з ОСОБА_10 зустрілись для примирення з приводу сварки на ґрунті ревнощів, та протягом 30 вересня 2018 року 02 жовтня 2018 року вживали алкоголь та періодично сварились. При цьому в ході однієї із сварок ОСОБА_10 розбив склянку та її уламком порізав собі передпліччя на лівій руці, погрожуючи самогубством. Зазначене підтверджується показами ОСОБА_9 , ОСОБА_14 в частині наявності у ОСОБА_10 пов`язки на лівій руці та бинтів з антисептиком в кімнаті, а також показами свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які також зафіксували наявність бинтової пов`язки на лівій руці ОСОБА_10 .

Вказані факти та інші обставини встановлені в ході досудового розслідування у своїй сукупності, з огляду на виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження, та встановлений висновком експерта №14/1181 від 10 травня 2019 року, механізм їх виникнення, вказують саме на вчинення ОСОБА_10 самогубства.

Посилання апеляційної скарги на те, що органами досудового розслідування не встановлено всіх осіб для з`ясування обставин кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки наведене спростовується відомостями наявними в матеріалах кримінального провадження, відповідно до яких слідчими допитано значну кількість осіб з якими напередодні смерті спілкувався ОСОБА_10 та здійснено ряд заходів щодо встановлення інших осіб із кола його спілкування та осіб, які можуть мати інформацію щодо події та причин його смерті (т.4 а.п.30, 44, 49, 138, 144)

Щодо питання допиту в якості свідка понятого який вказаний в протоколі огляду трупа (місця події) ОСОБА_41 то працівниками поліції також вживались заходи, щоб викликати його на допит, однак було встановлено що ОСОБА_42 тривалий час відсутній за місцем проживання (т.3 а.п. 95, т.4 а.п.141). Натомість факт участі вказаної особи під час проведення слідчої дії підтверджується показами свідка ОСОБА_14 .

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що слідчим не проведено одночасний допит між лікарями швидкої медичної допомоги та ОСОБА_9 , а також не проведено обшук житла ОСОБА_9 то суд апеляційної інстанції їх до уваги не приймає, оскільки відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а тому самостійно, виходячи із потреб досудового розслідування, визначає обсяг слідчих дій, які необхідно здійснити.

Доводи апеляційної скарги, з приводу того, що в кримінальному провадженні не призначено експертизу з приводу того чи можливо було здійснити самогубство у такий спосіб на рушнику, який описує свідок ОСОБА_9 не заслуговують на увагу із аналогічних підстав. Крім того, слід зазначити, що наведене питання вирішене в ході проведення додаткової судово-медичної експертизи №14/1181 від 10 травня 2019 року, за висновком якої встановлено, що виникнення странгуляційної борозни і розвиток механічної асфіксії внаслідок тих дій ОСОБА_10 , які описані в протоколі допиту свідка ОСОБА_9 та в протоколі проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 не виключається, тобто не має протиріч між описаним засобом спричинення пошкоджень, які призвели до смерті ОСОБА_10 (застосування рушника як м`якого зашморгу, напрямок ходу гілок странгуляційної борозни) та судово-медичним даними, які отримані при експертизі трупу (т.1 а.п.105).

Посилання апеляційної скарги на те, що слідчим проігноровано ряд клопотань потерпілої щодо проведення процесуальних дій суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим надано відповідь на кожне клопотання потерпілої, що було заявлене в кримінальному провадженні (т.2 а.п.86-210).

Що стосується твердження апеляційної скарги про те, що слідчий експеримент проводився не у такий час і не у тій обстановці, коли і де відбувалась подія, та без участі потерпілої та її представника, то суд апеляційної інстанції вважає їх непереконливими, оскільки як вбачається зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 21 березня 2019 року (т.1 а.п.170) вказана процесуальна дія проведена в максимально наближених умовах до тих, які були під час події смерті ОСОБА_10 , а ті відмінності, між обстановкою на місці проведення слідчої дії та обстановкою в номері під час смерті ОСОБА_10 не впливають на законність проведеної слідчої дії та не суперечать фактичним обставинам справи. Що стосується участі потерпілої та її представника під час проведення вказаної слідчої дії, то відповідно до ч.3 ст.240 КПК України залучення потерпілого до проведення слідчого експерименту є правом слідчого, а не його обов`язком.

Не переконливими є також твердження апелянта, про те, що постанова про закриття кримінального провадження ґрунтується на показах свідків з якими ОСОБА_10 перебував у неприязних стосунках, оскільки постанова ґрунтується на ряді письмових доказів, якими не підтверджено версію вбивства ОСОБА_10 . Також, в ході досудового розслідування не встановлено, що допитані в якості свідків особи мали неприязні стосунки з ОСОБА_10 . Крім того, слідчим в ході досудового розслідування допитано ряд осіб, в тому числі тих хто взагалі не був знайомий з ОСОБА_10 .

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що потерпіла не погоджується із підставою закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за п.2 ч.1 ст.284 КПК України та, що положеннями ст.284 КПК України не передбачено такої підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з «відсутністю складу кримінального правопорушення», то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Як вірно зазначає апелянт в своїй скарзі, положеннями п.2 ч.1 ст.284 КПК України не передбачено такої підстави для закриття кримінального провадження як «відсутність складу кримінального правопорушення» натомість, згідно змісту вказаної норми, кримінальне провадження може бути закрито з підстав «встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення».

Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження та змісту постанови заступника начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області, в ході досудового розслідування встановлено, що подія смерті ОСОБА_10 мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням (передбаченим КК України суспільно небезпечним винним діянням (дією або бездіяльністю), вчиненим суб`єктом кримінального правопорушення), оскільки пов`язана з діями потерпілого, а не сторонніх осіб, тобто фактично встановлено відсутність події кримінального правопорушення. Однак, слідчий, закриваючи провадження, в своїй постанові помилково послався на «відсутність складу кримінального правопорушення».

Разом із цим, на переконання суду апеляційної інстанції, наведений недолік постанови слідчого не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та не може бути безумовною підставою для її скасування, оскільки висновки наведені в постанові в повній мірі ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, що отримані в ході ретельно проведеного досудового розслідування.

Крім того, встановлені в ході досудового розслідування обставини, що наведені в постанові слідчого були предметом перевірки слідчого судді під час розгляду скарги потерпілої, та слідчим суддею не встановлено будь-якої неповноти досудового розслідування чи невідповідності висновків слідчого матеріалам кримінального провадження. Не встановлено таких обставин і судом апеляційної інстанції під час перегляду ухвали слідчого судді.

Висновки суду першої інстанції є переконливими та правильність цих висновків не спростовуються доводами апеляційної скарги, оскільки вони носять суб`єктивний характер і не містять даних про залишення недослідженими обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст.409 КПК України, колегія суддів не вбачає. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, яка відповідає вимогам ст.ст.307, 370 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути безумовною підставою для скасування судового рішення, колегія суддів також не встановила.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволеня, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2020 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4