н/п 1-кс/953/7163/20
"16" вересня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
власників майна - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
В ході досудового розслідування встановлено, що 02.02.2019 близько 11:00 години невстановлені особи, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, вчинили протиправні хуліганські дії, в результаті яких було пошкоджено майно аптеки ТОВ "Добро Дій АВД", яка розташована за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 145.
В подальшому, в результаті проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення причетний громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
09.09.2020 проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, згідно наведеного переліку у клопотанні прокурора про арешт майна.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, просить накласти арешт на вказане майно.
Слідчий в судовому засіданні підтримав подане прокурором клопотання, просив про його задоволення.
Власники майна в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що прокурором не доведено необхідності арешту майна, а так саме і причетність вказаного вилученого майна до обставин, які розслідуються у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_5 зазначила, що мобільний телефон «Iphone8+», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою за № НОМЕР_2 , з батареєю, належить їй особисто та не має відношення до кримінального провадження. Просили відмовити в задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, власників майна, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступного.
09.09.2020 проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, згідно наведеного переліку у клопотанні прокурора про арешт майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, а тому з метою збереження речових доказів, вважає за необхідне накласти арешт на вилучене майно, окрім мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 .
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Щодо накладення арешту на мобільний телефон «Iphone8+», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою за № НОМЕР_2 , з батареєю, то слідчий суддя у задоволенні клопотання в цій частині відмовляє, так як слідчим не доведено, що зазначене майно може містити дані про факти чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє частково клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Задовольнити частково клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_4 , а саме на:
-16 (шістнадцять) предметів зовні схожі на набої з написом «ТАХО Super КАРТЕЧЬ 12/70 7,2 мм. 18 шт. 39 г.»;
-Мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-карткою «Київстар» та батареєю;
-Мобільний телефон «Fly», ІМЕІ (1): НОМЕР_4 , ІМЕІ (2): НОМЕР_5 , з батареєю;
-Мобільний телефон «Samsung», ІМЕІ (1): НОМЕР_6 , ІМЕІ (2): НОМЕР_7 , з сім-карткою «Водафон» та батареєю;
-Планшет «Bravus NB74 3G»;
-Ноутбук «Lenovo», s/n YD02FG8Z, з зарядним пристроєм;
-MicroSD 32 Gb «Kingston» з адаптером;
-Sandisk 32Gb «Ultra»;
-MicroSD 16 Gb «Transcend»;
-USB-накопичувач у корпусі білого кольору MicroSDXC;
-USB-накопичувач у корпусі чорного кольору;
-USB-накопичувач SP;
-Предмет зовні схожий на ключ від автомобіля в якому мається вхід для microSD та usb-порт;
-Мінікамера з microSD 512Mb «Kingston»;
-Предмет схожий на диктофон «Remax»;
-Предмет схожий на диктофон «Olympus»;
-Блокнот з чорновими записами;
-Блокнот з чорновими записами «Комфортний банк»;
-Аркуш паперу з чорновими записами;
-Зошит з чорновими записами.
Строк арешту арештованого майна, а саме: комп`ютерної техніки та носіїв електронної інформації, які були вилучені під час проведення обшуку квартирі АДРЕСА_1 , визначити до закінчення дослідження експертом (спеціалістом) їх змісту та отримання копії інформації, яка там міститься.
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала в частині повернення майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1