Номер провадження: 11-кп/813/1930/20
Номер справи місцевого суду: 523/3881/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000305 від 16.02.2019 року, яким
ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кахул республіки Молдова, громадянин Молдови, з середньою освітою, офіційно неодружений та не працевлаштований, не маючий реєстрації на території України, до затримання тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного рішення.
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_9 засуджений за те, що 06.02.2019 року, приблизно о 04:00 годині, перебуваючи на проїзній частині по вул.Балківська 10 в м.Одесі, підійшов до раніше незнайомої йому потерпілої ОСОБА_11 та, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останньої, відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_11 на загальну суму 6910 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись викраденим за власним розсудом.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання та призначити більш м`яке покарання, посилаючись на те, що призначене покарання є занадто суровим, не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, так як суд не врахував усіх обставин, що пом`якшують покарання та наявність у обвинуваченого тяжких хронічних захворювань.
Під час досудового розслідування та судового розгляду були порушенні права обвинуваченого, оскільки ОСОБА_9 не був наданий перекладач та наданий безоплатний захисник належним чином не виконував свої повноваження.
Судовий розгляд проведено неповно та однобічно з обвинувальним уклоном, оскільки суд не врахував, що на місці затримання була швидка допомога, яка не зафіксувала у потерпілої тілесні ушкодження, які через тиждень були зафіксовані. В протоколі допиту потерпілої не заначено про тілесні ушкодження. Висновок експерта щодо тілесних ушкоджень проведений без фотознімків тілесних ушкоджень.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та уточнили її вимоги, просили вирок суду змінити та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, враховуючи зазначені в апеляційній скарзі обставини, що пом`якшують покарання; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 404 ч.1 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_9 , який послідовно, при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, в повному обсязі визнавав обвинувачення, в зв`язку з чим суд 1-ї інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

При розгляді апеляційної скарги обвинувачений та захисник пояснили, що в суді першої інстанції, при вирішенні питання про розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_9 було роз`яснено, що він буде позбавлений можливості оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, які він послідовно визнав, на що останній був згоден. На теперішній час обвинувачений щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, не оспорює доведеність вини і кваліфікацію його дій у вироку суду.

Таким чином, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд неповно дослідив та не дав належної оцінки матеріалам кримінального провадження щодо тілесних ушкоджень, заподіяних обвинуваченим потерпілій під час злочину, оскільки, в зв`язку з розглядом кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обвинувачений ОСОБА_9 позбавлений права оскаржити зазначені обставини в апеляційному порядку.

Крім того, як зазначалось, обвинувачений ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду підтримав апеляційну скаргу тільки в частині зміни вироку з пом`якшенням покарання, посилаючись саме на повне визнання вини та щире каяття у скоєному.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 зазначає про порушення його права на захист під час судового розгляду кримінального провадження, посилаючись на те, що йому не були надані захисник, перекладач, а також не була вручена копія вироку суду на російській мові, якою він вільно володіє.
Разом з тим, зазначені доводи апеляційної скарги апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на те, що під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції правову допомогу обвинуваченому, за дорученням Центру безоплатної вторинної допомоги №015-0000872 від 16.02.2019 року надавав захисник ОСОБА_12 , який також представляв інтереси останнього під час досудового розслідування.
Також з матеріалів кримінального провадження, зокрема журналів судових засідань, вбачається, що під час судового розгляду був залучений перекладач, який приймав участь в усіх судових засіданнях. Зауважень на журнали судових засідань сторона захисту не надавала.
Під час підготовки до розгляду апеляційної скарги в апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_9 був в повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, йому був вручений переклад вироку суду першої інстанції на мову, якою останній вільно володіє, що обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив власноручними розписками, а також пояснив в судовому засіданні апеляційного суду.
Таким чином, порушень кримінального процесуального закону, зокрема, дотримання права на захист обвинуваченого, які б потягли наслідки у вигляді скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив. При розгляді апеляційної скарги зазначені питання з`ясовувалися у обвинуваченого ОСОБА_9 , останній пояснив, що вимог щодо скасування вироку суду в зв`язку з порушеннями його права на захист не заявляв та не заявляє.
Разом з тим, апеляційний суд, при перегляді судового рішення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, дослідив зазначені у вироку обставини та докази, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції у повній мірі не дотримався вимог ст.ст. 65-67,69 КК України, в зв`язку з чим призначив занадто сурове покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з наступних обставин.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У вироку суду першої інстанції, при призначені покарання обвинуваченому, зазначені приписи ст.65 КК України, зокрема, зазначено, що суд враховує, характер та ступень тяжкості злочину, висновок досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, позицію потерпілої ОСОБА_11 , відсутність майнової шкоди, та особу винного, а саме, що він раніше не судимий, неодружений, працевлаштований, на диспансерному обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» не перебуває та стан здоров`я обвинуваченого.
При цьому, у вироку суд прийшов до висновку про те, що відсутні обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, передбачені ст.ст. 66,67 КК України.
Апеляційний суд перевірив зазначені у вироку суду обставини та вважає, що суд обґрунтовано встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Разом з тим, висновок суду щодо відсутності обставин, що пом`якшують покарання апеляційний суд вважає необґрунтованим.

Зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження обвинувачений послідовно визнав вину, сприяв у розкритті злочину, щиро каявся у вчиненому та просив вибачення, що свідчить про те, що обвинувачений критично ставиться до своїх дій та виявив готовність нести кримінальну відповідальність за скоєне.

Критичне ставлення обвинуваченого до вчинених дій також підтверджується тим, що кримінальне провадження було розглянуто на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, показання обвинуваченого були покладені в обґрунтування вироку суду щодо встановлення фактичних обставин кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 66 КК України, вважає необхідним визнати обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, які прямо передбачена в п.1 ч.1 ст.66 КК України, та які знайшли підтвердження при розгляді апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Таким чином, відповідно приписів ст. 65 КК України, апеляційний суд враховує характер та ступеню тяжкості вчиненого злочину та обставини його вчинення, позицію потерпілої ОСОБА_11 та відсутність майнової шкоди, які були встановлені у вироку суду першої інстанції, а також враховує дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований, на диспансерному обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» не перебуває, має хронічні захворювання, а також враховуючи відсутності обставин, що обтяжують покарання та наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, апеляційний суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України та призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.408 КПК України, вирок суду першої інстанції має бути змінений в частині пом`якшення покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, оскільки вважає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та призначити ОСОБА_9 покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі, в решті вирок суду залишити без змін.

Керуючись вимогами ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 413, 415, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , - задовольнити частково.
Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2019 року, яким ОСОБА_9 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,- змінити в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_9 покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на 2 роки.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошено 11.12.2020 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4