Справа №635/4304/20
Провадження по справі № 1-в/635/624/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) ОСОБА_3 про пом`якшення покарання у випадку, передбаченому ч.3 ст.74 КК України, відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 71 до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 07 грудня 2018 року.
Кінець строку відбування покарання 07 червня 2021 року.
Начальник державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про пом`якшення покарання у випадку, передбаченому ч.3 ст.74 КК України, в якому просить привести вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.
Прокурор, представник установи та засуджений в судове засідання не з`явилися. Представник установи та засуджений надали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд вказаної справи у їх відсутність. Прокурор клопотання підтримав, про надав відповідну заяву.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали за клопотанням начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 , оглянувши матеріали особової справи на засудженого вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05 вересня 2012 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 309, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 20 листопада 2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України: за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначене покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України ОСОБА_4 остаточно призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05 вересня 2012 року у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України ОСОБА_4 остаточно призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від від 20листопада 2015 року у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Згідно із Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (надалі по тексту ? Закон № 2617-VIII), який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, частин першої та другої статі 309 КК України, згідно з якими:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч.1 ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).
В той же санкція ч. 1 ст.309 КК України в редакції, чинній до 01 липня 2020 року, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
Відтак, санкція ч. 1 ст.309 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
Частиною другою статті 309 КК України в редакції чинній до 01.07.2020, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою даної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Диспозицією же частини другої статті 309 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII, не передбачено кримінальної відповідальності за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»№ 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, санкція частини 1 ст.185 КК України викладена в наступній редакції «карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Санкція частини 1 ст.185 КК України в редакції, чинній до 01липня 2020 року, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Отже, санкція ч. 1 ст..185 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.

За положеннями частини першої статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною третьою статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений за сукупністю вироків від 05 вересня 2012 року та 20 листопада 2015 року, у тому числі за ч.1 ст.309, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, за злочини, вчинені до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, що входять у сукупність, призначене покарання не відбув, на нього поширюються правила щодо заміни невідбутої частини покарання, призначеного за ч.1 ст.309 та ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, більш м`яким у виді обмеження волі з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
Приймаючи до уваги, що з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05 вересня 2012 року, яка входить у сукупність вироків, за якими засуджений відбуває покарання, - за правилами ч.1 ст.72 КК України у виді 4 років обмеження волі.
Також, враховуючи, що з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.185 КК України також не передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 20 листопада 2015 року, який входить у сукупність вироків, за якими засуджений відбуває покарання, - за правилами ч.1 ст.72 КК України у виді 2 років 2 місяців обмеження волі
Враховуючи, що остаточне покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 20 листопада 2015 року, який входить у сукупність вироків, за якими засуджений відбуває покарання, призначено за правилами ст.71 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком , виходячи з вимог ч.1 ст.72, ч.3 ст.74 КК України, остаточне покарання слід визначити таким, яке раніше призначено даним вироком.
Приймаючи до уваги, що з 01.07.2020 частина друга статті 309 КК України не передбачає кримінальної відповідальності за вчинення повторно дій, передбачених частиною першою даної статті, а інші кваліфікуючі ознаки, передбачені частиною другою статті 309 КК України (в редакції, чинній з 01.07.2020), у діях ОСОБА_4 , за які він зокрема засуджений 26 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 309 КК України та які входять в сукупність вироків, відсутні, суд приходить до висновку про необхідність приведення вказаного вироку в цій частині у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_4 з частини другої на частину першу статті 309 КК України та пом`якшення призначеного покарання шляхом визначення останньому покарання за ч.1 ст. 309 КК України, згідно з правилами ч.1 ст.72 та ч.3 ст.74 КК України, у виді обмеження волі строком на 4 роки.
Але, враховуючи, що остаточне покарання призначено вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 20 листопада 2015 року, виходячи з вимог ч.1 ст.72 КК України, остаточне покарання слід визначити раніше призначене - у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) ОСОБА_5 про пом`якшення покарання у випадку, передбаченому ч.3 ст.74 КК України, відносно засудженого ОСОБА_4 , задовольнити.
Визначити ОСОБА_4 покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05 вересня 2012 року за ч.1 ст. 309 КК України у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком 3 (три) роки.
Визначити ОСОБА_4 покарання за Балаклійського районного суду Харківської області від 20 листопада 2015 року:
- за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України раніше призначене даним вироком у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання - раніше призначене даним вироком у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05 вересня 2012 року раніше призначене - у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2018 року за ч.1 ст. 309 КК України до 4 (чотирьох) років обмеження волі.
На підставі ст.71 КК України ОСОБА_4 визначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 20 листопада 2015 рокураніше призначене вищезазначеним вироком у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1