ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2828/20 Справа № 174/154/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000038, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2020 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Віролюбівка Костянтинівського району Донецької області, громадянки України, заміжньої, 13 лютого 2013 року позбавленої батьківських прав відносно її малолітніх дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючої базову загальну середню освіту, не працюючої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 08 грудня 2014 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,
- 03 лютого 2016 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі,
- 09 березня 2016 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненої з Дніпродзержинської ВК Дніпропетровської області (№ 34) по відбуттю строку покарання,
- 04 грудня 2019 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України, ст. ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, формулювання обвинувачення, визнаного судами доведеним.
Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року ОСОБА_6 , визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання, частково, у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, приєднано не відбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року і остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Цим вироком ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_6 01 лютого 2020 року, близько 18 години 05 годині, знаходячись в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями не спостерігають стороні особи, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з підставки для телевізора, викрала мобільний телефон марки «NOMI 214+» сірого кольору, який раніше був у використанні, вартістю 492, 43 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 , виходячи зі змісту апеляційної скарги, просить вирок суду першої інстанції скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального, допущене в частині допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ..

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачена та захисник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити апеляційну скаргу.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої через те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг та співставивши їх з вимогами закону, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Доводи апеляції сторони захисту про допущене судом істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду, колегія суддів вважає безпідставними.
Відповідно до ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення апеляційною інстанцією є:
- неповнота судового розгляду;
- невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Неповним визнається судовий розгляд під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Судовий розгляд визнається неповним у разі, якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення або необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді в суді апеляційної інстанції.
Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Місцевий суд, визнаючи ОСОБА_6 винуватою за ч. 2 ст. 185 КК України, ухвалив своє рішення згідно з нормами матеріального права та дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.
Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_6 місцевим судом було допитано потерпілу ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_14 , який являється чоловіком ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 , яка є працівником ломбарду, та на підставі цих показів об`єктивно надано критичну оцінку версії обвинуваченої стосовно заперечення винуватості в інкримінованому злочині, оскільки вона спростовується сукупністю показів та доказів, наявних в матеріалах кримінального провадження.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 в частині порушення порядку допиту свідків, то вони не ґрунтуються на судових матеріалах за обвинувальним актом.
Як підтверджено наявними матеріалами судові засідання з розгляду обвинувального акта щодо ОСОБА_6 судом першої інстанції, відповідно до вимог статті 107 КПК України, фіксувалися за допомогою технічних засобів.
Дослідженими колегією суддів матеріалами, зокрема електронним носієм із записом судового засідання та журналом судового засідання, підтверджено, що в задоволенні клопотання обвинуваченої про допит свідка ОСОБА_13 , який є працівником поліції, судом було відмовлено.
Підставою такої відмови послугувало те, що обставини, які стосуються часу приходу обвинуваченої разом із ОСОБА_14 до квартири потерпілої встановлені в ході допиту ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_14 , а відтак з урахуванням достатнього спливу часу з дати події, виклик ОСОБА_13 до суду для з`ясування обставин можливої зустрічі обвинуваченої з вказаної особою, суд визнав недоцільним, оскільки він до того ж не був свідком подій /а.с. 166-168/.
За наслідками заявленого клопотання місцевим судом постановлено відповідну ухвалу /а.с. 148/.
Стосовно порушення процедури допиту свідка ОСОБА_12 судом першої інстанції, то такі твердження колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наявними матеріалами підтверджено, що захисник ОСОБА_10 29 липня 2020 року, під технічну фіксацію судового процесу, відмовився від виклику свідка ОСОБА_12 та допиту вказаного свідка. Вказане клопотання захисника про відмову у допиті свідка ОСОБА_12 підтримала обвинувачена та сторона захисту наполягала закінчити дослідження доказів /а.с. 169-170/.
В ході апеляційного розгляду колегією суддів також встановлено, що свідок ОСОБА_14 показав суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 01 лютого 2020 року разом з ним пішла до помешкання ОСОБА_11 , для здійснення ремонту бойлера, що робила ОСОБА_6 він не спостерігав, а коли вийшов з ванної кімнати останньої в квартирі не було, після чого вона по телефону повідомила, що знаходиться у подруги і додому ночувати не прийшла. ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_14 про зникнення мобільного телефон. При цьому, ОСОБА_6 через день повідомила ОСОБА_14 , що телефон власниці поверне сама.
Допитана свідок ОСОБА_15 , як встановлено судом першої інстанції, показала суду, що 01 лютого 2020 року, приблизно з 17 до 19 годині, до ломбарду, де вона працювала, прийшла ОСОБА_6 , надавши для оформлення договору застави мобільний телефон «NOMI» сірого кольору, отримавши за нього 150 гривень остання пішла з ломбарду, що виключало скоєння викрадання телефону ОСОБА_14 , який як показала потерпіла ОСОБА_11 знаходився в даний час у помешканні потерпілої під її контролем та не міг скоїти правопорушення.
Отже, колегія суддів вважає, безпосередньо досліджені докази у ході судового розгляду надавали суду першої інстанції достатньо підстав для визнання винуватості саме ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки мобільного телефону, належного потерпілій ОСОБА_11 .
Яких-небудь істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування судового рішення, в ході апеляційного перегляду не встановлено.
Покарання судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України та не сприймається як суворе, оскільки відповідно до вимог ст. 71 КК України покарання повинно бути більш ніж призначено за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04.12. 2019 року.
Згідно зі ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, оскільки вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року залишити без задоволення.
Вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, обвинуваченою, яка знаходиться під вартою - у той же строк з моменту вручення копії ухвали.
Судді Дніпровського
апеляційного суду:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4