Справа № 579/957/20
Провадження № 1-кп/576/45/21
ВИРОК
19 січня 2021 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області:
у складі головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів, які приймали участь: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_6
його захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Глухові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта повна середня, не одружений, не працюючий, раніше судимий:
-29.07.1999 Кролевецьким районним судом за ст. 17 ч.2 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі, умовно, звільнений відповідно до ст. 45 КК України з іспитовим строком 1 рік;
-12.10.1999 Кролевецьким районним судом за ч.3 ст. 81, ст. 43 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 25 днів;
-22.10.2001 Кролевецьким районним судом за ч.1 ст. 296, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільнився 03.08.2002 по відбуттю покарання;
-25.02.2003 Кролевецьким районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
-14.10.2004 Кролевецьким районним судом за ст. 395, ч.3 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі;
-07.06.2007 Кролевецьким районним судом за ч. 2 с. 185 КК України до 1 року обмеження волі;
-01.03.2013 Кролевецьким районним судом за ч.2 ст. 263 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.
- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, -
ОСОБА_6 , 31 серпня 2015 року близько 21 год. 30 хв., біля приміщення тиру, розташованого у парку відпочинку по площі Свободи в м. Кролевець, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно та цілеспрямовано наніс один удар колючо-ріжучим предметом, в область живота потерпілому ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням підшлункової залози, поперечно-ободочної кишки, шлунково-ободочної зв`язки, внутрішньо-черевної кровотечі, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, так як є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою вину не визнав та дав свідчення про те, що дійсно зустрічався в парку з потерпілим, але жодних тілесних ушкоджень останньому не наносив, і звідки у нього рана не знає. Одразу ж після зустрічі зранку поїхав до РФ на заробітки, оскільки поїздка була запланована, чому на нього наговорює потерпілий він не знає, жодних конфліктів чи неприязних відносин з потерпілим у нього не було.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини, його вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.
Допитаний потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 31 серпня 2015 року відпочивав з друзями. До них прийшла його дівчина ОСОБА_8 та повідомила, що її ображав ОСОБА_9 . Взявши у неї телефон, подзвонив до ОСОБА_10 та домовився про зустріч. В подальшому поїхав до парку, де назустріч вийшов ОСОБА_9 , який одразу ж підійшовши до нього та нічого не пояснювавши наніс один удар рукою по обличчю. Коли почав відмахуватись відчув різкий біль внизу живота та глянувши, зрозумів, що ОСОБА_11 вдарив його ножем та пішла кров, при цьому самого удару не бачив, оскільки ОСОБА_11 стояв дуже близько. Почав відходити, коли назустріч йшли друзі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яким повідомив, що ОСОБА_11 його порізав. В подальшому бачив, що ОСОБА_11 стояв на місці, а його посадивши в таксі відвезли до лікарні.
Допитаний свідок ОСОБА_14 пояснив, що дійсно в кінці серпня 2015 року, точної дати не пам`ятає, він з друзями відпочивали в гаражі ОСОБА_15 . В ході спілкування, ОСОБА_16 , поспілкувавшись з кимось по телефону, повідомив, що з`їздить до парку та поспілкується зі ОСОБА_17 . Хвилин через 10 дівчина ОСОБА_18 , ОСОБА_19 повідомила, що це із-за неї виник конфлікт і можлива бійка між ОСОБА_20 та ОСОБА_18 . Тому він разом з ОСОБА_21 , вирішили поїхати до парку та не допустити бійки. Коли приїхали до парку то побачили, як їм назустріч йшов ОСОБА_16 , тримаючись за бік, і повідомив, що його підрізав ОСОБА_9 , який стояв позаду. Спитав у ОСОБА_11 , навіщо він підрізав ОСОБА_18 , останній нічого не відповів. Оскільки ОСОБА_18 втрачав свідомість та йшла кров, він зупинив знайомого таксиста та одразу ж поїхали в лікарню.
Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_13 , пояснивши, що не бачив ОСОБА_10 , оскільки займався ОСОБА_18 та слідкував, щоб останній не втрачав свідомість.
Свідок ОСОБА_22 повідомив суду, що в 2015 році займався підприємницькою діяльність та в парку відкрив тир. Так, в серпні 2015 року у ввечері, він пам`ятає, що в тирі відпочивав ОСОБА_9 з якимось хлопцем. Пробувши в тирі хвилин 30 та виходячи час від часу ОСОБА_11 пішов, а через деякий час зайшли працівники поліції та цікавились саме ОСОБА_17 пояснивши, що відбулась різанина. Більше по суті нічого додати не може.
Свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що дійсно в кінці серпня 2015 року, точної дати не пам`ятає, вона зі своїм хлопцем потерпілим ОСОБА_5 та друзями відпочивали в його гаражі. Їй на мобільний телефон подзвонив знайомий ОСОБА_9 та повідомив, що її хлопець ОСОБА_18 погано до неї ставиться, вона про це розповіла ОСОБА_18 . Він взяв телефон та передзвонив ОСОБА_11 , а потім сказав, що поїде до ОСОБА_10 та поговорить з ним про дану обставину. Хвилин через п`ять ОСОБА_24 з ОСОБА_21 вирішили поїхати за ОСОБА_18 . В подальшому ввечері вона дізналась, що ОСОБА_18 у лікарні і його оперують, а потім він розповів, що його порізав ОСОБА_9 , при цьому раніше зі ОСОБА_17 конфліктів не було, були у нормальних відносинах. Більше по суті нічого додати не може.
Допитаний свідок захисту ОСОБА_25 повідомив, що був свідком зустрічі ОСОБА_11 з ОСОБА_26 у парку в місті Кролевець, що відбулась біля 22 години вечора. Так він стояв спілкувався з ОСОБА_27 , а неподалік стояв ОСОБА_11 з ОСОБА_26 і він чув, як ОСОБА_11 казав, що буде спілкуватись по тверезому з ОСОБА_26 та розвернувшись пішов. При цьому він не бачив, щоб ОСОБА_11 наносив удари ОСОБА_26 . В подальшому хвилин через 20 він помітив, що ОСОБА_16 лежить поранений на землі, але хто його поранив він не знає.
Свідок ОСОБА_28 повідомив суд, що в серпні 2015 року відпочивав разом зі ОСОБА_17 в тиру в парку міста Кролевець. Він був у сильному алкогольному сп`янінні, а тому деталей не пам`ятає. Проте пояснив, що дійсно ОСОБА_11 спілкувався з ОСОБА_29 , але про що він не знає і жодного конфлікту чи бійки не бачив, лише ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_30 був в алкогольному сп`янінні, а тому розмови не вийшло. Потім вони зі ОСОБА_20 розійшлись по домівкам. Більше по суті нічого пояснити не зміг.
Сідок захисту ОСОБА_31 пояснив, що являється знайомим обвинуваченого. В серпні 2015 року відпочивав в парку в м. Кролевець разом з ОСОБА_32 та ОСОБА_17 . Помітив, як ОСОБА_10 гукали декілька агресивно налаштованих хлопців, бачив як ОСОБА_9 розмовляв з потерпілим, але жодної бійки не було, і вони розійшлись.
Крім того, в ході судового розгляду були досліджені наступні документи:
-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.09.2015 від потерпілого ОСОБА_5 про нанесення ножового поранення ОСОБА_17 , в якій потерпілий вказав на ОСОБА_11 , як особу, що завдала йому тілесні ушкодження (а.с. 132 т.1);
-протокол огляду речових доказів, під час якого оглянута футболка потерпілого на якій виявлено розрив воротника та отвір розмірами 16х2 мм на передній стороні (а.с. 133-134 т.1);
-довідка Кролевецької центральної районної лікарні від 01.09.2015 про наявність ножового поранення в потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 136-137 т.1);
-висновок експерта № 116 від 03.12.2015, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено при прибутті до Хірургічного відділення Кролевецької ЦРЛ рани в лівому підребер`ї та садно лівої підключичної ділянки і після обстеження був встановлений клінічний діагноз «Проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням підшлункової залози, поперечно-ободочної кишки, шлунково-ободочної зв`язки, внутрішньочеревнева кровотеча». Вказані ушкодження могли виникнути внаслідок удару колюче-ріжучим предметом типу ножа в напрямку з переду на зад і по ступеню тяжкості це тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння (а.с. 141-142 т.1);
-висновок експерта № 1185 від 19.11.2015 згідно якого походження виявленої крові на футболці потерпілого можливе від потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 143-145 т.1);
-висновок експерта № 357 від 05.10.2015 згідно якого на передній поверхні футболки ОСОБА_5 в нижній третині зліва, виявлено колото-різане пошкодження, яке могло утворитись від колото-ріжучого плоского клинкового знаряддя, типу ножа (а.с. 148-150 т.1);
-протокол огляду місця події від 08.01.2016 в ході огляду якого оглянута територія лівої частини площі Свободи в місті Кролевець та ліва частина центрального парку де сталась подія кримінального правопорушення (а.с. 151-158 т.1);
-протокол проведення слідчого експерименту від 06.01.2016 з потерпілим ОСОБА_5 , в ході якого потерпілий показав і розповів обставини нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, що в цілому співпадає з наданими показами в судовому засіданні (а.с. 159-166);
Твердження обвинуваченого, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілому, суд розцінює критично, як обраний останнім спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Дані твердження обвинуваченого повністю спростовуються дослідженими по справі доказами, зокрема потерпілий ОСОБА_5 чітко і послідовно в судовому засіданні розповів обставини нанесення йому тілесного ушкодження саме ОСОБА_6 , що повністю співпадає з наданими поясненнями потерпілим під час проведення слідчого експерименту та наданими показами допитаних свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_23 .
Жодних підстав не довіряти показам потерпілого та свідків чи підстав оговорювати обвинуваченого судом встановлено не було, а покази обвинуваченого є нічим іншим, як намаганням останнього уникнути відповідальності за скоєне. Водночас покази свідків захисту не спростовують факту нанесення тілесного ушкодження саме ОСОБА_6 , а пов`язані зі суб`єктивним сприйняттям події даними свідками та відносно коротким періодом події кримінального правопорушення. Крім того, свідок ОСОБА_33 пояснив, що одразу після події він бачив рану на животі потерпілого та інших сторонніх осіб не було.
Стосовно посилання сторони захисту на недопустимість висновку експерта №116 від 03.12.2015, який зазначений в обвинувальному акті від 02.09.2015, оскільки експерт самостійно збирав медичну документацію для проведення експертизи не підтверджується матеріалами кримінального провадження. Зокрема, за наявними в матеріалах провадження супровідними листами слідчого (а.с. 138-139) вбачається, що медична документація для проведення експертизи була надана експертом саме на прохання слідчого, доказів того, що експерт самостійно збирав матеріали для проведення експертизи суду не надано. За таких обставин, вказаний висновок експерта відповідає вимогам статті 102 КПК України та судом не встановлено обставин, які свідчать про невідповідність висновку експертизи матеріалам кримінального провадження.
Порушень процесуальних норм, які регламентують саме порядок призначення й проведення експертизи, порушення чи обмеження прав обвинуваченого про проведенні експертизи судом не встановлено, а зазначення іншої дати проведення експертизи в обвинувальному акті не є тією обставиною, в розумінні статті 87 КПК України для визнання його недопустимим доказом.
За таких обставин, аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, які є належними і допустимими, з точки зору їх достовірності, достатності та взаємозв`язку суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 121 КК України доведена повністю, і його дії кваліфікує, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_6 за скоєний злочини, суд враховує, тяжкість вчиненого злочину, який відносить до тяжких злочинів, спосіб та характер його вчинення, обставини та відомості щодо особи обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання негативно, думку потерпілого, офіційно не працює, його стан здоров`я, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує, відсутність обставин які пом`якшують покарання та рецидив, злочинів, що є обставиною яка обтяжує покарання.
Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства і йому слід визначити покарання в межах санкції частини першої статті 121 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
З огляду на приписи частини п`ятої статті 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.10.2019 до 25.11.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).
З метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання настанню ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України, враховуючи визначення судом покарання у виді позбавлення волі та з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення і для забезпечення гарантування присутності обвинуваченого під час подальшого провадження, суд вважає необхідним до набрання цим вироком законної сили, обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільні позови не заявлені.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 126, 127-130, 368, 370, 373, 374, 392,393, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний цілодобовий домашній арешт.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 22 жовтня 2019 року, тобто з моменту затримання, зарахувавши у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 22.10.2019 до 25.11.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили речові докази: футболку повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1