Справа № 627/599/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2020смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Краснокутськ, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 11.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою базовою освітою, непрацюючого, не одруженого, на військовому обліку не перебуває, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку статті 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 29.10.2019 року о 10 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання, в домоволодінні розташованому по АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої висловлювався на її адресу брутальною лайкою, тим самим завдав ОСОБА_4 психологічних страждань. За даним фактом постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 04.11.2019 року, яка набрала законної сили 14.11.2019 року, ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 27.03.2020 року, о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, в домоволодінні розташованому по АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , в ході якої висловлювався на її адресу брутальною лайкою, тим самим завдав ОСОБА_4 психологічних страждань. За даним фактом постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 06.04.2020 року, яка набрала законної сили 16.04.2020 року, ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 20.06.2020 року, о 17 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, в домоволодінні розташованому по АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , в ході якої висловлювався на її адресу брутальною лайкою та намагався її вигнати з будинку, тим самим завдав ОСОБА_4 психологічних страждань. За даним фактом постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 23.06.2020 року, яка набрала законної сили 03.07.2020 року, ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення своїх умисних протиправних дій спрямованих на вчинення насильства в сім`ї, ОСОБА_5 належних для себе висновків не зробив, та продовжував чинити домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 . Так, 10.07.2020 року, близько 17-30 год., на ґрунті стійких особистих неприязних відносин до ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_5 спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи злочинний характер своїх протиправних дій, вчинив відносно ОСОБА_4 психологічне насилля, залякував та принижував гідність. Після чого ОСОБА_4 вимушена була покинути місце свого проживання, що призвело до погіршення якості життя потерпілої.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_5 його матері ОСОБА_4 було завдано психологічні страждання, погіршилась якість її життя, що виразилось у моральному дискомфорті, в тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій на підставі постійних негативних переживань, завдав шкоду її психічному здоров`ю.

10.08.2020 під час судового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між потерпілою ОСОБА_4 , за ініціативою останньої, та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.

За умовами цієї угоди сторони, а саме потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ст. 126-1 КК України у зазначеному діянні.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_5 у вигляді ста п`ятдесяти годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала угоду та пояснила, що підписана угода була укладена з її ініціативи, добровільно, стороннього тиску на неї не було. Просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді про примирення міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд має право затвердити її.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Відповідно з вимогами ч. 1 абз. 2, 3, 5 ст.469 КПК України, угода про примирення (щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством) може бути укладена за ініціативою потерпілого; угода про примирення між потерпілим, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів; укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ст. 126-1 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Угода про примирення укладена за ініціативою потерпілої ОСОБА_4 щодо нетяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише інтересам потерпілої.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, не одружений, а також обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

Укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ст. 126-1 КК України кваліфіковано правильно, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено. Запобіжний захід не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 468, 469, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 10.08.2020 року в кримінальному провадженні №0000204 від 11.07.2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області з підстав, передбачених статтею 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1