Справа № 643/2453/21
Провадження № 1-кс/643/839/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргув порядку ст.206 КПК України адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання,-
ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_3 звернулася в суд в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 із скаргою на незаконне затримання. В обґрунтування скарги посилається на те, що 09.02.2021 РЦ з НБВПД у Луганській та Харківській областях їй було видано доручення на прибуття до СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області з метою оформлення протоколу затримання в порядку ст.208 КПК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 в порушення вимог чинного законодавства незаконно придбавав, зберігав вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу. Протоколом затримання зазначено, що її підзахисний маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухового пристрою у невстановленому досудовим розслідуванні місці в невстановлений час та з невстановленого джерела незаконно придбавав та зберігав його у своєму автомобілі. У якості підстави затримання зазначено, що ОСОБА_4 затримано безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Дане твердження є суперечливим та не відповідає обставинам справи, оскільки на момент затримання відсутній будь-який доказ того, що предмет є вибуховим пристроєм, боєздатним та належить саме ОСОБА_4 . Предмет було виявлено в автомобілі, під обшивкою, яким ОСОБА_4 керує за довіреністю, тому можливо останній не був обізнаний, що під обшивкою орендованого автомобілю наявний пристрій, що ззовні схожий на вибуховий, і можливо не є таким. Дані факти у подальшому можуть повністю виключити склад інкримінованого діяння. Зазначає, що затримання ОСОБА_4 було з порушенням вимог ст. 208 КПК України, та не прийнято до уваги, що останній є військовослужбовцем, про достеменно було відомо працівникам поліції. Однак, станом на 18.00 год 09.02.2021 ОСОБА_4 направлено до Ізолятора тимчасового тримання та перебував там у період орієнтовно з 20.00 09.02.2021 до 11.00 10.02.2021, в порушення Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців», відповідно до якого повинен був направлений на гаупвахту. У зв`язку з чим, просить суд постановити ухвалу, якою негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 .
Захисник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, до його початку подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд без її участі, скаргу підтримала, просила її задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без його участі, у задоволенні скарги просив відмовити, оскільки затримання ОСОБА_4 відбулося на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України на законних підставах.
Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без його участі, у задоволенні скарги просив відмовити, посилаючись на наявність підстав для затримання ОСОБА_4 , передбачених нормами КПК України та затримання було законним. Надав копію ухвали Московського районного суду м. Харкова від 11.02.2021 про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За відсутності клопотань від учасників, на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заяви учасників провадження, ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11.02.2021 про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Відповідно до ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 КК України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору. Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Частиною 4 ст.213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.
Порядком інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року N 1363 встановлено обов`язок суб`єкта подання інформації негайно після фактичного затримання особи повідомити відповідний регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
При розгляді даної скарги встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично затримано о 14.05 годин 09.02.2021 за адресою м. Харків, вул. Салтівське Шосе, 147/8А та доставлений о 16.10 годині 09.02.2021 в кабінет №4 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області. Підстави затримання якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в невстановлений час з невстановленого джерела, незаконно придбав вибуховий пристрій та зберігав в своєму автомобілі ТМ «Mercedes-Benz CLK320» державний номерний знак НОМЕР_1 .
Згідно з вимогами ст. 209 КПК особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 11.02.2021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гаупвахті Харківського зонального відділу ВСП терміном на 60 діб з моменту затримання. Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 14.05 години 09.02.2021. Зобов`язано компетентних службових осіб Харківського зонального відділу ВСП організувати проведення медичного огляду підозрюваного ОСОБА_4 , та за наявності підстав подальше лікування. Визначено суму застави у розмірі 45 400 гривень, у разі внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.
Слідчим суддею під час розгляду скарги не встановлено, а стороною захисту не доведено належними та достатніми доказами той факт, що ОСОБА_4 затримано чи позбавлено свободи за відсутності судового рішення.
З огляду на вищевикладене, слідчим суддею не встановлено підстав, що затримання ОСОБА_4 було незаконним. Протокол затримання ОСОБА_4 складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу, та при затриманні ОСОБА_4 слідчим суддею не встановлено та таких доказів не здобуто у судовому засіданні. Таким чином, у скарзі слід відмовити.
Керуючись ст. 206-213, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги в порядку ст.206 КПК України адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання - відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1