ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/86/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 953/7060/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : повідомлення на підозру

УХВАЛА
18 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
слідчого - ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :
Прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 було подано заперечення на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в яких він просив залишити апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення та проводити розгляд справи за відсутністю прокурора, у зв`язку з зайнятістю в розгляді іншої справи.
13.08.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 України, яка підтверджується зібраними під час розслідування кримінального провадження доказами. Після виклику ОСОБА_7 до слідчого управління ГУ ДОС у Харківській області для оголошення повідомлення про підозру, останній почав переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим, відносно підозрюваного - ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді застави в сумі - 168 160,00 грн. ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2020р., апеляційна скарга на яку, була залишена без задоволення.
Враховуючи вказані судові рішення, прокурор вважає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_7 підозри під час досудового розслідування, оскільки вона встановлена під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді застави на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2020 та ухвали Харківського апеляційного суду від 07.10.2020.
Також прокурор зазначив, що на даний час зібрані під час досудового розслідування докази визнані достатніми для складання обвинувального акту. У зв`язку з чим, на виконання доручення процесуального керівника про відкриття матеріалів іншій стороні підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику 04.09.2020 повідомлено про завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та 04.09.2020р. слідчим ОСОБА_8 підозрюваному ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_10 особисто вручено повідомлення про завершення досудового розслідування і відповідно до вимог статей 283, 290 КПК України ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 повідомлено про право на доступ до матеріалів досудового розслідування. 07.12.2020 в справу вступив четвертий захисник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 який 07.12.2020 розпочав ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
Стосовно доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 прокурор зазначив, що перевірка повідомлення про підозру з точи зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий. А визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду ст. 89 КПК України.
На стадії досудового розслідування, як зазначив прокурор, слідчий суддя може, враховувати правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24.03.2020. у ТОВ «Пост Фінанс» на підставі ухвали слідчого судді вилучено відомості щодо отриманих грошових переказів ОСОБА_7 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. Згідно отриманих та оглянутих 25.03.2020 відомостей від ТОВ «Пост Фінанс» встановлено, що ОСОБА_7 на протязі вказаного періоду з використанням номеру мобільного телефону НОМЕР_2 (який належить ОСОБА_7 ) проведено 7 658 фінансових операцій в результаті яких отримано грошових переказів у сумі - 19 588 229,00 грн.
З метою встановлення відомостей, які містяться на службових чеках ТОВ «Пост Фінанс» 29.07.2020 здійснено повторний тимчасовий доступу до речей і документів (службових чеків) ТОВ «Пост Фінанс» за період 2016-2018 рік. В ході огляду 06.08.2020 частково вилучених службових чеків у кількості 60 штук за період з 2016 по 2018 рік встановлено, що всі вони містять наступні відомості, дату видачі готівки та час; зміст операції - видача готівки; назву отримувача готівки (у всіх вилучених чеках отримувачем готівки вказано - ОСОБА_7 ; номер телефону отримувача готівки НОМЕР_2 , який є номером телефону ОСОБА_7 ; його паспортні дані, як особи, що отримує готівку у всіх чеках вказано паспортні дані ОСОБА_7 і серія його паспорту: НОМЕР_3 , який виданий Московським РВ ХМУ УМВС України у Харківській області 12.12.2001 та зазначена сума грошового переказу, у кожному чекові різна.
Згідно листа ТОВ «Пост Фінанс» № 23-07/2020-6 від 23.07.2020 встановлено, що «...грошовий переказ в пункті надання фінансових послуг ТОВ «Пост Фінанс» може отримати отримувач, зазначений ініціатором грошового переказу, за умови надання касиру товариства паспорту, з метою посвідчення особи отримувача грошового переказу». У разі отримання грошового переказу отримувача його представником, в документі на видачу готівки зазначається інформація про отримувача переказу (П.І.Б. та номер телефону) та інформація про його представника (П.І.Б. та паспортні дані).
Під час огляду 25.08.2020 отриманих даних від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів (АРМА) відносно ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_7 (код НОМЕР_4 ) на протязі періоду з 2012 по 2019 рік здійснив видачу наступних довіреностей: 17.10.2012 - ОСОБА_11 на керування транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_5 , термін дії довіреності 17.10.2015; 11.07.2018 - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на керування транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_5 , термін дії довіреності 11.01.2019 та 23.05.2019 - ОСОБА_10 (код НОМЕР_6 ) на представництво інтересів з питань захисту.
Будь-які інші довіреності в період з 2016-2019 років ОСОБА_7 не виписувались, що свідчить про неможливість отримання готівкових коштів у відділеннях ТОВ «Пост Фінанс» іншими особами окрім ОСОБА_7 .
Враховуючи те, що згідно службових чеків, які частково вилучені у ТОВ «Пост Фінанс» отримувачем грошових переказів на протязі 2016-2018 років був лише ОСОБА_7 (вказаного його П.І.Б., номер мобільного телефону, серія та номер паспорту), а також те, що будь-які довіреності на протязі 2016-2018 років ОСОБА_7 на інших осіб з приводу отримання грошових переказів у відділеннях ТОВ «Пост Фінанс» від його імені не виписувалися, і в попередньо вилучених відомостей у ТОВ «Пост Фінанс», які надані у табличному вигляді у графі отримувач грошового переказу (7 658 разів) вказано тільки ОСОБА_7 без будь-яких посилань на довіреність та іншу особу, у слідства не було необхідності у вилучені усіх - 7 658 службових чеків, що містяться у ТОВ «Пост Фінанс», а додатково вилучено лише частину службових чеків для огляду та долучення до матеріалів кримінального провадження з метою підтвердження того, що на протязі 2016- 2018 років окрім ОСОБА_7 отримати грошові перекази на протязі 2016- 2018 років ніхто не міг і фактично не отримував, не дивлячись на заперечення ОСОБА_7 .
Тому прокурор вважає необгрунтованими доводи скарги щодо неналежності підписів на чеках ОСОБА_7 , оскільки під час огляду 06.08.2020 частково вилучених службових чеків у кількості 60 штук за період з 2016 по 2018 рік встановлено, що на службовому чекові окрім підпису особи, яка видала готівкові кошти та особи, які їх отримала містяться ряд інших індивідуальних відомостей, які дають змогу ідентифікувати особу отримувача грошового переказу, також містяться відомості щодо: дати видачі готівки та часу; змісту фінансової операції - видача готівки; назви отримувача готівки: у всіх вилучених чеках отримувачем готівки вказано - ОСОБА_7 ; його номер телефону, як отримувача готівки : НОМЕР_2 та його паспортні дані, як особи, що отримує готівку: серія НОМЕР_3 , який виданий Московським РВ ХМУ УМВС України у Харківській області 12.12.2001) та сума грошового переказу (у кожному чекові різні). Згідно листа ТОВ «Пост Фінанс» № 23-07/2020-6 від 23.07.2020 встановлено, що «...грошовий переказ в пункті надання фінансових послуг ТОВ «Пост Фінанс» може отримати отримував, зазначений ініціатором грошового переказу, за умови надання касиру товариства паспорту, з метою посвідчення особи отримувача грошового переказу», У разі отримання грошового переказу отримувача його представником, в документі на видачу готівки зазначається інформація про отримувача переказу (П.І.Б. та номер телефону) та інформація про його представника (П.І.Б. та паспортні дані).
Таким чином враховуючи вищевказане, а також те, що у службових чеках ТОВ «Пост Фінанс» містяться індивідуальні ознаки (П.І.Б. особи, номер її телефону та серія і номер паспорту громадянина України), які вказують на отримання грошового переказу саме ОСОБА_7 , а не іншою особою, прокурор вважає, що на даний час відсутня процесуальна необхідність у призначенні та проведенні почеркознавчої експертизи, а посилання захисника на не спроможність слідства у призначенні почеркознавчої експертизи вважає передчасними і необгрунтованими.
Також прокурор вважає необгрунтованими доводи щодо неповноти судово-економічної експертизи, її однобічності та неможливості її використання для пред`явлення обвинувачення.
Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 08.10.2004, злочин передбачений ст.212 КК України, є закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів, які мали бути сплачені у строки та в порядку, передбаченому чинним законодавством з питань оподаткування (тобто сум узгоджених податкових зобов`язань), а саме - з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов`язків платіж, який вважається узгодженим і підлягає оплаті. Відповідно до п.14.1.175 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов`язання, самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів» від 08.10.04 № 15 ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів може бути абсолютно як шляхом неподання документів, з їх обчисленням і сплатою до бюджетів чи державних цільових фондів (податкових декларацій, розрахунків, бухгалтерських звітів і балансів тощо), так і шляхом приховування об`єкта оподаткування, а також шляхом заниження об`єктів оподаткування та іншими способами. При цьому неподання податкової декларації, як правило, є одночасно і приховуванням об`єктів оподаткування.Фактичні дані, які підтверджують наявність чи відсутність у діях особи складу злочину передбаченого ст.212 КК України, можуть бути встановлені висновком експерта або за допомогою актів документальної перевірки виконання податкового законодавства і ревізії фінансово-господарської діяльності. На час призначення судово-економічної експертизи 27.05.2020, експерту для повноти та об`єктивності здійснення економічної експертизи надано для її проведення всі наявні на той час документи, які були підшиті (згруповані) у два томи.
Також ОСОБА_7 особисто слідчим 15.05.2020 вручено постанову слідчого про витребування документів від 15.05.2020. На виконання якої, ОСОБА_7 надано лише копії податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи підприємця ОСОБА_7 за період 2016-2018 рік, квитанцію № 2, що підтверджує їх відправлення та прийняття, а також копії повідомлення ДФС про прийняття працівників на роботу за період 2016-2018 рік, будь-які інші документи не надано, що унеможливлює їх фактичне використання для проведення експертизи.
Під час проведення експертизи, будь-які клопотання експертом не заявлялись, що свідчить про достатність наданих експерту документів для проведення експертиз0и та надання відповіді на поставлене питання слідчого.
В документах, які були надані експерту для проведення експертизи містився акт перевірки; рішення та ухвали судів щодо судового оскарження ППР по акту перевірки; документи, що слугували підставою для проведення перевірки, ухвали судів про тимчасовий доступ до речей і документів; дані отриманні від ТОВ «Нова пошта» з приводу відправлення ОСОБА_7 . ТМЦ в адресу покупців та дані ТОВ «Пост Фінанс» з приводу отриманих ОСОБА_7 грошових переказів у сумі 19 549 215,00 грн; протоколи допиту свідків, податкова звітність ОСОБА_7 за 2016-2018 рік, банківські виписки, а також інші дані та відомості, що свідчать про фінансово-господарську діяльність ОСОБА_7 на протязі 2016-2018 років.
З приводу не надання експерту службових чеків отриманих від ТОВ «Пост Фінанс» прокурор зазначив, що вказані чеки отримано 29.07.2020, а експертизу проведено у червні 2020 року, тому дані звинувачення вважає безпідставними та необ`єктивними. Відомості, які містились у службових чеках ТОВ «Пост Фінанс», також містяться у даних, які 24.03.2020 вилучено у ТОВ «Пост Фінанс» у табличному вигляді. Вказані документи знаходяться у томі № 2 кримінального провадження, який було надано на експертизу. Судово- економічна експертиза, яку призначено 27.05.2020, проведена на підставі документів зібраних та отриманих у ході досудового розслідування є об`єктивною та неупередженою. Будь-яких інших документів, які би мали вплив на її об`єктивність, на даний час у слідства не має, а зі сторони підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_6 ніякі документи надані не були, які би свідчили про невинуватість ОСОБА_7 та могли би вплинути на результати досудового розслідування.
Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що вчинений ОСОБА_7 злочин, є триваючим та охоплює три звітні періоди, які обчислюються роками, з 2016 року по 31.12.2018 рік включно.
Дата виникнення заборгованості (податкового боргу) у ФОП ОСОБА_7 з усіх податків та зборів згідно ІКП - 16.03.2020 (після ухвалення Постанови Другим апеляційним адміністративним судом Харківської області (справа № 520/6006/19) на користь ГУ ДПС у Харківській області). Рішення, на яке посилається захисник, від 06.10.2020, не набрало законної сили, воно оскаржене працівниками ГУ ДФС у Харківській області.
Враховуючи вищевикладене, прокурор просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 .
Заслухавши суддю доповідача, підозрюваного і захисника підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, слідчого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 14 грудня 2020 року захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру від 13.08.2020 року ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, в якій посилався на необґрунтованість та незаконність повідомленої підозри, з підстав недопустимості доказів, взятих за її основу, виходячи зі стадії досудового розслідування. В обґрунтовування скарги захисник посилався на недоведеність отримання ОСОБА_7 доходу у вигляді готівки у розмірі, інкримінованому йому у підозрі в сумі 19 588 229 грн. за період 2016-2018 р.р. , неналежність підписів на видаткових чеках ОСОБА_7 . Також посилався на неповноту судово-економічної експертизи, її однобічність та обвинувальний ухил останньої, неможливість її використання для пред`явлення обвинувачення, внаслідок надання на дослідження експерту лише 2 томів кримінального провадження та постанови про призначення експертизи. Посилався на відсутність в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-яких належних та достатніх доказів з числа документів первинного бухгалтерського обліку щодо видачі готівки ОСОБА_16 на суму, яка визначена стороною обвинувачення (19 549 215 грн.), як суми реально отриманих останнім готівкових коштів протягом 2016-2018 років від ТОВ «Пост фінанс».
Крім того захисник посилався на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 у справі 520/4590/19, яким перевірку діяльності ОСОБА_7 визнано незаконною, оскільки саме ця перевірка та Акт перевірки за її наслідком є базовим, ключовим та основним доказом, яким «обґрунтовується» підозра. Захисник вважав, що висновок суду про незаконність дій ДФС під час перевірки у зазначеному рішенні, яке наразі не скасовано та не оскаржено, призведе як до перегляду рішень у адміністративній справі про ППР та Податкові вимоги, так і до подальшого визнання недопустимими та неприйнятними доказами Акту податкової перевірки у даному кримінальному провадженні.
Залишаючи без задоволення скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя керувався положеннями глави 22 КПК України, якими врегульовано порядок повідомлення про підозру ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Як зазначив слідчий суддя, з поданої захисником скарги вбачається, що за своїм змістом письмове повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_7 може бути причетним до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України. Підозра ОСОБА_7 вручена в день його складання 13.08.2020.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри під час досудового розслідування встановлено під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді застави в сумі 168 160,00 грн. ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 21.08.2020.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_7 , органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому скарга захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
При цьому, слідчий суддя зазначив, що питання допустимості доказів належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Колегія суддів з такими висновками слідчого судді погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.
Окрім того, під повідомленням про підозру також можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках затримання особи за підозрою в учиненні кримінального правопорушення або наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного.
Згідно п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором та повинно відповідати зазначеним в ній вимогам.
Обґрунтованою є підозра за наявності таких принципових обставин: 1) врученого письмового повідомлення про підозру з обов`язковим посиланням на докази вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують вчинення особою кримінального правопорушення; 3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення; 4) оцінювання судом доказів вчинення особою кримінального правопорушення.
Вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про винуватість особи, котра притягується, і виключає в цей момент розслідування протилежного висновку.
Вручається письмове повідомлення про підозру, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор у відповідності до вимог ч. 1 ст. 279 КПК України, зобов`язані виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.
Дотримуючись та застосовуючи таку практику ЄСПЛ, колегія суддів дійшла висновку, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_7 від 13.08.2020 року у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Як вбачається із повідомлення про підозру від 13.08.2020 року, його зміст відповідає вимогам, зазначеним в ст. 277 КПК України, а підстави та порядок здійснення підозри ОСОБА_7 , відповідають вимогам, зазначеним в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України та ст. 278 КПК України. Зміст повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 13.08.2020 року відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки містить всі необхідні відомості, а саме: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення. Враховуючи вимоги щодо обгрунтованості «розумної підозри», докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження обгрунтованості підозри є достатніми, оскільки з їх системного аналізу вбачаються факти, які об`єктивно пов`язують особу підозрюваного ОСОБА_7 з інкримінованим йому злочином, передбаченим ч. 3 ст. 212 КК України.
Обгрунтованість повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України, сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час розслідування кримінального провадження доказами, якими є:
Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного, якими він обґрунтовує необхідність задоволення апеляційної скарги, а саме щодо необґрунтованості підозри, ґрунтуються на відомостях, які стосуються оцінки доказів, отриманих під час досудового розслідування, з точки зору їх процесуальної допустимості та належності або достатності. З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з такими доводами, оскільки з процесуальної точки зору необґрунтованість підозри не може підмінюватись питаннями обґрунтованості обвинувачення. Вказані питання щодо оцінки доказів, зібраних сторонами у разі, якщо прокурор та слідчий дійдуть переконання про необхідність складання обвинувального акту, підлягають процесуальному розгляду в порядку, передбаченому ст.ст. 318-378 КПК України.
Отже, на цьому етапі досудового розслідування колегія суддів позбавлена процесуальної можливості вирішити зазначені питання, виходячи зі змісту доводів наданої апеляційної скарги.
Відповідно, доводи апеляційної скарги з приводу визнання недопустимим доказів, на яких ґрунтується підозра, є передчасними. Підозра є процесуальним рішенням, яке складається і повідомляється слідчим чи прокурором з урахуванням обставин, які автор вважає встановленими. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду, їх оцінка, стосовно допустимості, на цьому етапі досудового розслідування судом не вирішується. Вказані питання повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, в разі направлення обвинувального акту прокурором, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду і не дає підстав для скасування підозри.
Отже, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновків ухвали слідчого судді, щодо відмови у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки вони є обґрунтованими та вмотивованими і відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного не вбачає.
Керуючись ст.ст. 111,135, 138, 277, 278, 279, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді