Номер провадження: 11-кп/813/1769/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 10.06.2020 року, -
встановив:
оскаржуваним вироком суду:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі;

Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2512 грн., пов`язані із залученням експерта.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Оскарженим вироком ОСОБА_8 засуджений за те, що 30.10.2019 року, приблизно о 15 годині, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, перебуваючи неподалік від магазину «Таврія В» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса 9а, знайшов згорток, обмотаний клейкою стрічкою, всередині якого знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, тим самим незаконно придбав вказаний засіб для власного вживання, без мети збуту.
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів, ОСОБА_8 став незаконно зберігати вказаний згорток з канабісом у кармані своєї куртки, для власного вживання, без мети збуту.
У подальшому, 30.10.2019 приблизно о 18 годині 50 хвилин на узбіччі вулиці Краснова біля приміщення № 2А в м. Одесі, ОСОБА_8 був помічений та зупинений оперативними працівниками державної установи «Одеська виправна колонія №14».
Надалі, 30.10.2019 в період з 18 години 55 хвилин по 19 годину 05 хвилин, працівниками Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області біля приміщення будинку № 2А по вул. Краснова в м. Одесі, було проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_8 пояснив, що в нього при собі є наркотик, так звана «трава», після чого самостійно дістав та добровільно видав з карману своєї куртки, в яку був одягнений, згорток, обмотаний клейкою стрічкою, всередині якого перебували 7 прозорих пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору.
Згідно проведеного дослідження, надані на експертизу речовини рослинного походження зеленого кольору, які містяться в 7 полімерних пакетах, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу у висушеному стані в загальному становить 22,89 г.
На вказаний вирок суду першої інстанції заступник прокурора Одеської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржений вирок скасувати, призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що районним судом в мотивувальній частині вироку, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України не зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а лише зроблено посилання на відомості, зазначені в обвинувальному акті.
Також, прокурор стверджує, що при покладенні на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст.76 КПК України, суд першої інстанції зобов`язав обвинуваченого повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, при цьому безпідставно не зобов`язав його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання, як це передбачено п.2) ч.1 ст.76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, просила вирок суду скасувати в зв`язку з допущеними районним судом істотними порушеннями вимог КПК України при ухваленні вироку, які полягали в невиконанні судом положень ст.374 КПК України; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду і постановленні вироку відносно ОСОБА_8 районний суд не дотримався, та допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України, тягнуть за собою безумовне скасування вироку.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Як свідчить зміст оскарженого вироку, за результатами судового розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, районний суд прийшов до висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та визнав його винуватим.

Разом з цим, всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, суд не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, а лише послався на відомості, зазначені в обвинувальному акті.

Так, районний суд чітко та конкретно не зазначив в мотивувальній частині вироку усі обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, які встановлені саме судом під час судового розгляду, а лише послався на пред`явлене органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачення згідно обвинувального акту, переданого на розгляд суду.

З огляду на вищезазначене, відсутність чіткого та конкретного викладення у вироку фактичних обставин вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, встановлених районним судом, тягне за собою неможливість визнання вироку районного суду таким, що відповідає вимогам процесуального закону.

Крім того, відсутність формулювання обвинувачення, встановленого судом, є порушенням прав обвинуваченого, які регламентовані ст. 42 КПК України, що у силу положень ст. 412 КПК України також є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, встановлені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, та є підставою для скасування вироку.

Апеляційний суд звертає увагу, що аналогічна правова позиція щодо неприпустимості спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, неодноразово висловлювалась в рішеннях суду касаційної інстанції, зокрема: в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року по справі №5-98км16; в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року по справі №466/9158/14-к (провадження №51-645 км18); в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі №521/11693/16-к (провадження №51-380 км17).

Крім того, згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у вироку, крім іншого, зазначаються: покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточно міра покарання.
Як убачається з вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 10.06.2020 року, ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання, призначеного за ч. 1 ст. 309 КК України, з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, та на нього покладені обов`язки, передбачені п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що прокурором в апеляційній скарзі вірно зазначено відсутність саме покладення на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків, передбачених п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України, у той час, коли норма закону України про кримінальну відповідальність прямо регламентує таке застосування.
Апеляційний суд приходить до переконання про те, що вимоги апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими в частині неповного застосування судом першої інстанції положень п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Положеннями пункту частини цієї статті Кримінального кодексу не передбачено покладання частини обов`язків з огляду на те, що суд зобов`язаний, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого вказані обов`язки, у той час, коли застосування судом першої інстанції до обвинуваченого ОСОБА_8 лише частини обов`язку п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України щодо повідомлення про зміну місця проживання, не відповідає загальним засадам застосування закону України про кримінальну відповідальність.
З огляду на це, доводи прокурора про невідповідність вироку вимогам ст.374 КПК України є слушними.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, в зв`язку з чим вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду.
З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. ст. 7, 9 КПК України, апеляційний суд, не вдаючись в обговорення інших доводів апеляційної скарги, вважає, що судове провадження в суді першої інстанції було здійснено з істотними порушеннями вимог КПК України, вказані порушення, з урахуванням положень статей 2, 7, 9, 412, 415 КПК України, визнаються апеляційним судом суттєвими, та у відповідності з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України тягнуть за собою скасування вироку районного суду та призначення нового судового розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в тому ж суді в іншому складі суду, зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 412, 413, 414, 415, 419, 420 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 10.06.2020 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4