Справа № 191/2741/20
Провадження № 1-кс/191/614/20
У Х В А Л А

22 жовтня 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, а також перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що 25.10.2018 року о 04 год. 04 хв. до чергової частини Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції телефоном надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , про те, що 25.10.2018 о 00.30 невідомі чоловіки в масці забігли на територію фермерського господарства «Птиця» розташованого по вул. Софіївська, 76 в смт. Межова, де під погрозою предмета схожого на пістолет зв`язали охоронця даного підприємства липкою стрічкою (скоч), після чого заволоділи металевим сейфом з грошовими коштами господарства, документацією, ноутбуком та телевізором, та з місця скоєння злочину зникли. Сума збитку встановлюється.

За даним фактом відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 25.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та розпочато розслідування.

В ході обшуку квартири АДРЕСА_2 у кухонній кімнаті у другій з верху полиці кухонного гардеробу було виявленого та вилучено подсигар сірого кольору з маркуванням RETAL, який може мати доказову цінність у подальшому розслідуванні.

У зв`язку з вищевикладеним встановлено, що вилучені предмети є об`єктами кримінальних правопорушень та безпосередніми доказами та мають значення для кримінального правопорушення, тому незастосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме накладення арешту може призвести до втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене 20.10.2020 майно.

На підставі вищевикладеного, з метою встановлення всіх обставин скоєного кримінального правопорушення виникає необхідність у накладенні арешту на вилучене 20.10.2020 майно, а саме подсигар сірого кольору з маркуванням RETAL

Враховуючи вищевикладене просить, накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, а саме: подсигар сірого кольору з маркуванням RETAL.

Відповідно до ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання за відсутності особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий у судове засідання не з`явився, але його неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання у його відсутності.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, не заперечує, щодо його задоволення.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, з урахуванням думки прокурора, який підтримав клопотання слідчого, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження /ч. 1 ст. 170 КПК України/.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до частин 1-3 статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості , які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України /арешт майна допускається з метою збереження речових доказів/, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів клопотання, виявлене та вилучене під час проведення 20.10.2020 року обшуку зазначене у клопотанні слідчого майно є об`єктом кримінальних правопорушень та безпосереднім доказам, яке має значення для кримінального правопорушення.

Тому для ефективного розслідування орган досудового слідства має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Слідчий суддя, врахувавши ці положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні збереження вилученого майна, вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на відповідне майно.
Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 175 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, а саме: подсигар сірого кольору з маркуванням RETAL.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського ВП ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 5-тиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1