Провадження №1-кс/523/3431/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП України в Одеській області ОСОБА_5 , в матеріалах кримінального провадження № 0002463, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України,про накладення арешту на вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:
З клопотання вбачається, що слідчим відділом Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002463 від 19.08.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.08.2020 невстановлена особа здійснила несанкціонований доступ в роботу комп`ютерних мереж, а саме видалила профілі в соціальних мережах, тим самим нанесла матеріальний збиток заявнику ОСОБА_6 .
27.08.2020 на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1 (справа № 523/12995/20, провадження № 1-кс/523/3378/20) проведено обшук житлового приміщення за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час обшуку виявлено та вилучено:
-Банківська картка «Monobank» № НОМЕР_1 ;
-Анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 03.06.2020 на 1 аркуші;
-Мобільний телефон марки «iPhone X max», imei: НОМЕР_2 ;
-Ноутбук «Макбук Про» s/n WQ025AQJATM;
-Системний блок марки «Logic Power» чорного кольору.
Прокурор в ході судового розгляду підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись що вилучены речі є речовими доказами по кримінальному провадженню, та є необхідність їх дослідження.

Адвокат ОСОБА_4 , діючий в інтересах власника майна ОСОБА_7 , заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що вважає обшук проведений за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 не законним та з рядом порушень вимог КПК України.

Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього документи суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове,
до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна
є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що виявлене під час вищевказаного обшуку, майно є доказом вчинення злочину, крім того є необхідність арешту, заборонивши використовувати та розпоряджатися ним, оскільки не вжиття таких заходів може призвести до їх втрати, а також те, що на деяких з них маються сліди злочину, відносно яких необхідно проведення відповідної експертизи з метою відшкодування спричинених збитків, а також виявлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності,отже згідно критеріїв, визначених ч. 2 ст. 167, 170 КПК України підлягають арешту, на підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП України в Одеській області ОСОБА_5 , в матеріалах кримінального провадження № 0002463, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України,про накладення арешту на вилучене майно, - задовольнити.

Накласти арешт (із забороною відчуження, розпорядження та користування) на речі, вилучені 27.08.2020 під час обшуку житлового приміщення за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
1.Банківська картка «Monobank» № НОМЕР_1 ;
2.Анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 03.06.2020 на 1 аркуші;
3.Мобільний телефон марки «iPhone X max», imei: НОМЕР_2 ;
4.Ноутбук «Макбук Про» s/n НОМЕР_3 ;
5.Системний блок марки «Logic Power» чорного кольору.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1