Ухвала

Іменем України
23 жовтня 2020 року
м. Київ
Справа № 757/19807/20-к
Провадження № 51-5086 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001641.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду

м. Києва від 04.11.2016 р. по справі № 757/54149/16-к на майно, а саме:
пістолет з написом на стволі «ПСМ-Р 9 мм» № НОМЕР_1 з обоймою з одним патроном, виявлено і знаходиться в чорній кобурі;
карабін (гвинтівка) з написом «АП 1576» з оптичним прицілом та штик-ножем у чохлі бежевого кольору;
патрони «Export 32 SARA Hunting» «SARA 25» дві упаковки по двадцять п`ять патронів, всього п`ятдесят штук;
двадцять чотири патрони у чохлі зеленого кольору на застібці;
п`ятнадцять патронів «Signal 12» SB Corona 32g в поясному знаряджені;
дев`яносто дев`ять патронів у поліетиленовому пакті;
п`ять патронів у металевому магазині.
Зобов`язано прокурора або іншу особу, уповноважену на здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0001641 від 21.12.2012 р., повернути ОСОБА_5 вище вказане майно.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року, на підставі ст. 399 КПК України, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні на вказану ухвалу слідчого судді.
Не погодившись із зазначеним рішенням прокурор звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі № 494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження)».
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За приписами частини 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
У частині 1 та 2 ст. 309 цього Кодексу наведено перелік ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.
При цьому можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку

ст. 174 КПК України, зокрема про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.
Згідно правового висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 19 лютого 2019 року у справі

№ 569/17036/18 (провадження № 51-598кмо18), в аспекті положень ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.
Отже, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора, апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року, якою скасовано арешт майна у кримінальному провадженні є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Доводи касаційної скарги про те, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року є ухвалою не передбаченою КПК України з посиланням на правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к та Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 237/1459/17, є безпідставним, оскільки в цих висновках йдеться про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчих суддів, які не передбачені КПК України, тоді як в цій справі слідчий суддя ухвалив рішення відповідно до вимог ст. 174 КПК України.
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3