У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 слідчий суддя Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок скаргу представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 від 15.05.2020 на бездіяльність керівника Городоцької місцевої прокуратури,

в с т а н о в и в:
15.05.2020 скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність керівника Городоцької місцевої прокуратури Т. Білинської у кримінальному провадженні № 0000143 від 20 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та просить зобов`язати керівника Городоцької місцевої прокуратури розглянути його скаргу від 10.04.2020.
Ухвалою суду від 19.05.2020 скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 03.06.2020. Однак, розгляд скарги не відбувся, в подальшому на інші дати призначені для розгляду скарги скаржником неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду скарги з огляду на Постанови Кабінету Міністрів України про введений карантин.
За приписами ст. 306 КПК України визначено порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.
Так, частиною третьою вказаної статті визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З аналізу вказаної правової норми випливає, що законодавцем встановлено імперативну норму, а саме розгляд скарги за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, і яка виражає у категоричних розпорядженнях держави чітко позначені дії і не допускає ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів.
Тобто, імперативна норма зобов`язує, як суд, розглядати справу за обов`язкової участі скаржника, так і особу, яка подала скаргу бути обов`язково присутньою при розгляді скарги.
З аналізу вищевикладеного, приходжу до висновку, що чинним КПК України, розгляд скарги у відсутність особи, яка її подала - не можливий.
У судове засідання було викликано особу в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_4 , однак вона не явилась.
Разом з тим, судом було вжито всіх вичерпних заходів щодо належного повідомлення скаржника про чергову дату та час розгляду справи. Однак, скаржник ігноруючи норми КПК України в судові засіданні не з`являється, на розгляд скарги з використанням власних технічних засобів чи в режимі відеоконференцзв"язку з приміщення іншого суду клопотань не подав, що в свою чергу може свідчити про зловживання процесуальними правами.
Такий висновок суду ґрунтується на приписах зазначених в КПК України (ст. 26 ч.1), і полягає в тому, що учасник процесу має право розпоряджатися своїми суб`єктивними правами до тих меж поки він не порушує прав інших учасників процесу, а також не порушує заборон, визначених в законі для забезпечення нормального виконання завдань кримінального судочинства.
Статтею 50 КПК України передбачено певні вимоги підтвердження повноважень захисника, однак, повноваження представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 не підтверджені на день розгляду скарги.
Суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Однак, в правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування», у пункті 22 якого визначено правильною практику тих слідчих суддів, які в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, залишали скаргу без розгляду.
Таким чином, враховуючи зазначенні вище норми КПК України, суд зазначає, що розгляд скарги у відсутність особи, яка її подала є неможливим (пряма заборона ч. 3 ст. 306 КПК). Однак, при цьому законодавцем не регламентовано дій суду в разі неявки скаржника без поважних причин для розгляду його скарги. Але висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які надані судам України, з метою застосування єдиної практики, орієнтують суди на прийняття рішення щодо залишення такої скарги без розгляду, що в свою чергу не позбавляє особу права повторно звернутись до суду та є гарантією реалізації прав такої особи визначених КПК України.
За таких обставин, приходжу до висновку про залишення скарги ОСОБА_3 без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 303, 304, 306 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Городоцької місцевої прокуратури у кримінальному провадженні № 0000143 від 20 березня 2020 року - залишити без розгляду.
Копію ухвали направити ОСОБА_4 в інтересах якої подана скарга.
Роз`яснити, що залишення скарги без розгляду, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду, в порядку визначеному КПК України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1