Справа №: 272/722/19
Провадження № 1-кп/272/22/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст. 187 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України та ОСОБА_7 за ст. 187 ч.2, ст. 309 ч.2 КК України,-

встановив:

В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

В ході судового рогляду прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Посилається на те, що на досудовому розслідуванні відносно них обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та були оцінені ризики та підстави такого обрання, вказаний запобіжний в подальшому продовжувався судом, вважає, що ризики, які були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу не змінились, обвинувачені негативно характеризуються за місцем проживання, проживали та зареєстровані за різними адресами, раніше неодноразово судимі, можуть вчиняти ішні правопорушення та переховуватися від суду, тому є підстави для продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 заперечили щодо клопотання прокурора, оскільки прокурором не доведено ризики вказані у клопотанні, в тому числі, впливу на потерпілих та свідків, так як ОСОБА_6 перебуваючи на волі з`явився до суду за першою вимогою, вказаних злочинів не скоював та немає наміру переховуватися від суду, вважали за можливе змінити на більш м`який заповіжний захід домашній арешт або особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник заперечили щодо продовження запобіжного заходу у виді триманні під вартою, зазначивши, що обвинувачений має дитину на утриманні, перебуваючи на волі міг би працювати та утримувати родину, наміру впливати на свідків та потерпілих немає, так як вони вже допитані, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судової справи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Судом встановлено, що ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 30.11.2020 року року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.01.2021 року. До вказаного час завершити судовий розгляд неможливо. При обранні запобіжного заходу та його продовженні було проаналізовано ризики та підстави обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим.

Суд вважає, що обставини, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим на даний час не змінились. Суд враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше неодноразово судимі, що вказує на можливість продовження ними протиправної поведінки, вони обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, не працюють та не мають постійного джерела доходів. З пояснень наданих суду, судом встановлено, що обвинувачені до затримання проживали в інших містах, а не за місцем реєстрації, тобто мають можливість змінювати місце проживання. Під тяжкістю можливого покарання можуть переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Перебуваючи на волі мають реальну можливість незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особи обвинувачених, в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть достатніми заходами у даному кримінальному провадженні.

Крім того, судом та апеляційною інстанцією неодноразово оцінювалися вказані обвинуваченими підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі, обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 з`явився до суду за викликом та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , який згідно довіки є задовільним, їхні соціальні зв`язки, наявності на утриманні дитини, які суд не вважає достатніми підставами для зміни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт чи особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331, 350 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 19.03.2021 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 19.03.2021 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам, направити до УВП.

Суддя: ОСОБА_1