Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1348/20
Номер провадження 1-кс/530/380/20

У Х В А Л А
іменем України

27.10.2020 р. м.Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання т.в.о. заступника начальника Зінківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області начальника СВ ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кровне, Сумського району, Сумської області та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, освіта загальна середня, не працюючому, у вигляді домашнього арешту,-

В С Т А Н ОВ И В :
Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 19.10.2020 року за ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185 КК України, клопотання т.в.о. заступника начальника Зінківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області начальника СВ ОСОБА_4 , погоджено прокурором Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ..

23.10.2020 року ОСОБА_5 у відповідності до ст.278 КПК України було повідомлено про підозру.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим: 19.04.2019 року Зіньківським районним судом Полтавської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки та будучи притягнутим до кримінальної відповідальності Зіньківським ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області 31.03.2020 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, та під час іспитового строку знову вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин:

ОСОБА_5 , 18.10.2020 року близько 14 години, перебуваючи в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , з корисливою метою, шляхом вільного доступу з кишені піджака в який був одягнений потерпілий ОСОБА_6 таємно викрав банківську картку видану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , та яка згідно із ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1; п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», «Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України №223 від 30.04.2010 року, є різновидом офіційних документів та може бути предметом кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Продовжуючи злочинну діяльність, 18.10.2020 року о 15 годині 24 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вул.Воздвиженська, 49 в м. Зіньків, Зіньківського району, Полтавської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, повторно, зняв з викраденої ним у ОСОБА_6 банківської кратки банку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, які належать потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

23.10.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кровне, Сумського району, Сумської області, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України.

Заслухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, прокурора, який просить задовольнити клопотання, з мотивів і підстав викладених у клопотанні, думку підозрюваного ОСОБА_5 , який не заперечує проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, вбачаю наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України і приходжу до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; що він раніше неодноразово засуджений, його вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

1)Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що крадіжку коштів здійснив ОСОБА_5 ..

2)Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 .

3)Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

4)Протоколом огляду від 19.10.2020 року вилучення грошових коштів у ОСОБА_5 .

5)Протоколом тимчасового доступу від 21.10.2020 року.

6)Протоколом огляду від 19.10.2020 року вилучення банківської картки у ОСОБА_5 .

7)Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який визнав свою вину.

8)Протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 , який показав механім скоєння злочів.

Під час досудового розслідування встановлено ризики передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1, 3, 5 КПК України для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно ст. 181 ч. 2 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Стаття 185 ч.2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2)незаконно впливати на потерпілого та свідків;

3)вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків визначених ст.177 КПК України.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки розуміє суровість покарання яке йому загрожує згідно Кримінального кодексу України.

Підозрюваний не навчається, ніде офіційно не працює, постійних доходів немає, тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою власного незаконного збагачення, так як останній має судимість за вчинення злочину проти власності.

ОСОБА_5 має не зняту та не погашену у законному порядку судимість, та відповідно до вироку Зіньківського районного суду Полтавської області від 19.04.2019 року за ч.1 ст.185 КК України, засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки, тобто дані правопорушення вчинив під час відбування іспитового строку.

Крім того, вважаю, що підозрюваний, може незаконно вплинути на свідків та потерпілого ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні крадіжки,вчиненому повторно, під час іспитового строку, є нетяжким злочином тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає.

При цьому суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням застосування домашнього арешту, однак застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості, проживає без реєстрації в Полтавській області, зареєстрований в Сумській області, існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час в зв`язку із проведенням в Україні антитерористичної операції та наявності непідконтрольних Україні територій, обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.
Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
При вирішенні клопотання судом також враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також встановлено, що інші більш м"які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин: особисте зобов"язання - неможливо застосувати у зв"язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обовязків. Особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються заОСОБА_5 .. Застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.
В судовому засіданні слідчий та прокурор довели, що маються реальні ризики, передбачені п.п. 1,5.ч.1ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.176,177,179,184,186,187,193, 194, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання т.в.о. заступника начальника Зінківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області начальника СВ ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кровне, Сумського району, Сумської області та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, освіта загальна середня, не працюючому, у вигляді домашнього арешту задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляду домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів без застосування електронних засобів контролю на два місяці до 25.12.2020 року та заборонити йому в період часу з 22 год. 00 хвилин до 06 год. 00 хвилин залишати житло, що розташоване в АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не залишати житло в період часу з 22:00 год. по 06:00 год.;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду у визначений ними період часу;

-утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженні;

Роз`яснитиОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції (органу внутрішніх справ) з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний західі накладено грошове стягнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1