Справа № 203/4301/18
Провадження № 1-кп/0203/197/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001234 від 22 травня 2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-23.03.2012 року Лубенським міським судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлені волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнений 29.11.2013 по відбуттю строку покарання;

- 26.06.2014 року Конотопським міським судом Сумської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлені волі строком на 2 роки, звільнений 25.08.2016 по відбуттю покарання,

- 24.06.2019 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 3 років обмеження волі;

- 13.09.2019 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. Ухвалою Сумського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року було змінено вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2019 року та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_4 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 5 березня 2019 року по 3 квітня 2020 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі,

- 11.08.2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

22.05.2018 року приблизно о 11:20 годині ОСОБА_4 перебував на території центрального ринку «Озерка» по вул. Шмідта, 2 в м. Дніпро, де біля прилавку з м`ятою помітив перед собою потерпілу ОСОБА_6 , яка стояла поруч з прилавком, яка при собі мала жіночу сумку та гаманець, та в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна, визначивши гаманець, який належить потерпілій ОСОБА_6 предметом свого злочинного посягання.
Далі, у зазначений день та час, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, підійшов до прилавка під видом покупця та знаходячись поряд з потерпілою ОСОБА_6 , яка в цей час розглядала товар на прилавку, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, рукою дістав з сумки, яка належить потерпілій ОСОБА_6 гаманець, який для потерпілої не несе матеріальної цінності, в я кому знаходилися грошові кошти в сумі 1700 гривень та водійське посвідчення разом з двома банківськими картками.
Після чого, ОСОБА_4 , ігноруючи законні вимоги потерпілої в свою адресу про повернення викраденого майна, доводячи свій злочинний умисел до кінця, зникнув з місця скоєння злочину і розпорядився майном на свій власний розсуд. Тим самим ОСОБА_4 виконав всі дії необхідні для доведення злочину до кінця.
Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, відкрито, повторно викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 1700 гри.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та суду пояснив, що дійсно 22.05.2018 року приблизно о 11:20 годині він перебував на території центрального ринку «Озерка» по вул. Шмідта, 2 в м.Дніпро, де побачив потерпілу ОСОБА_6 та здійснив викрадення гаманця з її сумки, яким розпорядився на власний розсуд.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 розглядати без її участі, цивільний позов нею не заявлено.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяння.
Обтяжуючих покарання обставини обвинуваченому ОСОБА_4 суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відносяться до тяжкого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який є раніше судимим, на обліку у лікаря нарколога перебуває з 21.12.2016 року з діагнозом: «епізодичне вживання канабіноїдів», на обліку у лікаря психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному повернення викраденого майна потерпілій ОСОБА_6 , позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка просить застосувати до обвинуваченого покарання відповідно до закону, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
Таким чином, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 2 ст.186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, суд також вважає необхідним призначити покарання з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення до винесення попереднього вироку Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 11.08.2020 року, а тому йому необхідно остаточно призначити покарання із застосуванням вимог ч.4 ст.70 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись положенням ст. 100 КПК України судом вирішено долю речових доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.08.2020 року, більш суворим, призначеним за даним вироком та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі стром на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.08.2020 року.

Речові докази: гаманець потерпілої ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 1700 гривень, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , картка «Ощадбанк», картка ПАТ КБ «ПриватБанку», які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1