УХВАЛА Іменем України
м. Балаклія 16 вересня 2020 рокуСправа №610/2153/20 1-в/610/305/2020

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, яке надійшло із Державної установи «Покровська виправна колонія (№17)» від засудженого

ОСОБА_4 , який народився в смт. Черняхів Житомирської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий,
засуджений: 28.01.2020 року вироком Коростишівського районного суду Житомирської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі,
про зарахування строку попереднього ув`язнення,-

установив:

01.09.2020 засуджений ОСОБА_5 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з заявою, в якій просив застосувати до нього ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ та зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання доставлений не був, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності від проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовився. Судом ухвалено провести розгляд заяви за відсутності засудженого, що не суперечить положенню ч.5 ст.539 КПК України.

Представник ДУ «Покровська виправна колонія № 17» в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що у зарахуванні строку попереднього ув`язнення слід відмовити.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , дійшов таких висновків.

Відповідно до абз.1,4 ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону №838-VІІІ, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Дана редакція Закону діяла з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно).

Згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою в резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

З аналізу зазначених норм права убачається, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання вирішується судом під час ухвалення вироку, про що зазначається в його резолютивній частині.

Разом з цим, вказане питання також може бути вирішено судом в порядку, передбаченому розділом VІІІ «Виконання судових рішень» КПК України, в таких випадках:

1. у випадку коли суд при ухваленні вироку не вирішив питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання. Вирішення даного питання можливе після набрання відповідним вироком законної сили;

2. у випадку внесення змін до Закону України про кримінальну відповідальність, якими поліпшено становище особи. У цьому випадку вирішення питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання можливе, якщо відповідний вирок було ухвалено до набрання чинності змін до Закону України про кримінальну відповідальність. Саме такі зміни вносились Законом № 838-VІІІ;

3. у випадку ухвалення Верховним Судом висновку щодо застосування відповідної норми у подібних правовідносинах для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. В цьому випадку питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання може бути вирішено в порядку, передбаченому розділом VІІІ «Виконання судових рішень» КПК України, якщо відповідний вирок було ухвалено до ухвалення відповідної постанови Верховного Суду. Правовий висновок щодо застосування ч.5 ст.72 КК України в різних редакціях було викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 за наслідками розгляду справи № 663/537/17.

Судом встановлено, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 січня 2020 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків шляхом шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25.05.2018, остаточно призначено покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі. Постановлено строк відбування покарання обчислювати з часу фактичного затримання 07.05.2018. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 03.06.2020 вказаний вирок залишено без змін. У цьому кримінальному провадженні запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.08.2018 ОСОБА_5 етаповано із виправної колонії на період розгляду кримінального провадження.

Вирок набрав законної сили 03 червня 2020 року.

Вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25 травня 2018 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків шляхом шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.12.2017, остаточно призначено покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі. Постановлено строк відбування покарання обчислювати з часу фактичного затримання 07.05.2018. Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні засудженому не обирався, ухвалою від 17.05.2018 ОСОБА_5 було тимчасово залишено у ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» до закінчення судового розгляду кримінального провадження.

Вирок набрав законної сили 26 червня 2018 року.

Крім того, вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2017 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст.309, ч.2 ст.311, ч.2 ст.185 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано не відбуту частину покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016, остаточно призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні засудженому не обирався. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 04.04.2018 вирок від 04.12.2017 було змінено, засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст.309, ч.2 ст.311, ч.2 ст.185 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 04 квітня 2018 року.

Відповідно до протоколу затримання особи за ухвалою суду ОСОБА_5 був затриманий в ході виконання вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2017.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, враховуючи, що до ОСОБА_5 за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.12.2017 року попереднє ув`язнення не застосовувалось, а останній був затриманий в порядку виконання вказаного вироку суду після набрання ним законної сили, а також, як вбачається із вироків від Червоноармійського районного суду Житомирської області 25.05.2018 та Коростишівського районного суду Житомирської області 28.01.2020, запобіжні заходи у вказаних кримінальних провадженнях ОСОБА_5 не обирались, підстав для застосування положень ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), не вбачається.

Злочин, за який засуджено ОСОБА_5 вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25 травня 2018 року, було вчинено 08 серпня 2017 року, а злочин, за яким засуджено ОСОБА_5 вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.01.2020 було вчинено 14.12.2017, після 20 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII. Тому, під час зарахування строку попереднього ув`язнення застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім того, слід зазначити, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.03.2020, яка була залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 22.04.2020, ОСОБА_5 було відмовлено у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 370-372, 537, 539 КПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Балаклійський районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 18.09.2020.

Суддя ОСОБА_1