Справа № 405/3943/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 під час підготовки до судового розгляду заяву т.в.о. заступника начальника відділу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про вирішення питання в порядку ст.ст.537,539 КПК України щодо речового доказу у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 258-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла заява заступника начальника відділу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області ОСОБА_2 , в якій вказує, що 10.07.2020 року Ленінським районним судом м. Кіровограда винесено ухвалу про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не визначено долі речового доказу, що був вилучений в ході обшуку від 22.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , який зберігається в кімнаті для зберігання речових доказів та вилученого майна слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області. Просить винести рішення щодо подальшої долі вказаного предмету в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.

Під час підготовки до судового розгляду вказаної заяви встановлено наступне.

Згідно з ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.537 КПК України Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Суд зазначає, що статтею 537 КПК України визначений виключний перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Рішення щодо речових доказів не відноситься до питань, які вирішуються в порядку виконання вироку суду, а тому суд вважає, що заява т.в.о. заступника начальника відділу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про винесення рішення щодо подальшої долі речового доказу в порядку ст.537 КПК України підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву т.в.о. заступника начальника відділу Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про вирішення питання в порядку ст.ст.537,539 КПК України щодо речового доказу у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 258-3 КК України повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_4