Справа № 136/1907/19
провадження №1-кп/136/117/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 18.07.2019 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Потстдам, Німеччина, жительки АДРЕСА_1 , українки, гролмадянки України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
В липні 2019 року, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що макова солома є наркотичним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи умисно, на власній присадибній ділянці, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , незаконно придбала рослини снотворного маку, які скосила відділивши коріння від стебел рослин, кількість яких під час досудового розслідування не встановлено. Після чого перенесла фрагменти стебел рослин з плодами-коробочками до власного підсобного приміщення, де умисно незаконно зберігала рослини снотворного маку, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою, масою (у перерахунку на висушену речовину) 1 102, 33 г, що відноситься до великих розмірів, у строк до 31.07.2019 без мети збуту.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання га зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за кваліфікуючою ознакою - якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердила суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаялась.
Суд переконався, що показання обвинуваченої є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачена визнала свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання га зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за кваліфікуючою ознакою - якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше не судима; за місцем проживання характеризується посередньо; на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті та на обліку у психіатра не перебуває.
Суд враховує досудову доповідь органу з питань пробації за висновками якого ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення середній, а її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, оскільки вона не становить небезпеку для суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної, обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, що обтяжують її покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк визначений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано її діяння.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання та ізоляції її від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення її від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.
Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що з моменту вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_3 суттєво змінила свої погляди, що свідчить про її позитивну соціальну спрямованість і наявність бажання щодо виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства. За таких обставин іспитовий строк буде більш сприятливим чинником щодо подальшої соціалізації обвинуваченої та стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні заходи його забезпечення не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75, 76 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю в два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази макову солому, масою (у перерахунку на висушену речовину) 1 102, 33 гу кримінальному провадженні знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1884, 12 гривень.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1