Справа № 592/2399/20
Провадження № 1-кп/592/433/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0000584, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

08.07.2004 Сумським районним судом за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

15.01.2008 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 307, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

16.03.2011 Сумським районним судом за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

11.08.2015 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

20.01.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

01.02.2020 о 14:54 год., ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні магазину «Єва-909» ТОВ «РУШ», що знаходиться за адресою м. Суми, вул. Засумська, 1, маючи на меті незаконне збагачення, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, а саме: туалетну воду жіночу «Версаче Ванітас», 4,5 мл., вартістю без ПДВ 269 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, діючи таємно, повторно з прямим умислом, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні магазину «Єва-909» ТОВ «РУШ», що знаходиться за адресою м. Суми, вул. Засумська, 1, шляхом вільного доступу, взяв з полиці з парфумерією туалетну воду жіночу «версаче Ванітас», 4,5 мл., вартістю без ПДВ 269 грн., після чого, поклав її до кишені своєї куртки та не сплативши за товар, оминувши касову зону, покинув приміщення магазину з майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого: внаслідок вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися в таємному, повторному з корисливих мотивів, викраденні чужого майна, що належало ТОВ «РУШ», на суму 269,00 грн., ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно».

Під час судового розгляду кримінального провадження 09.09.2020 між потерпілим у кримінальному провадженні ТОВ «РУШ», в особі представника потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов угоди, потерпілий ТОВ «РУШ», в особі представника потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 примирився та вибачився перед потерпілим, а останній морально задоволений поведінкою обвинуваченого та не має до нього претензій матеріального чи морального характеру, при цьому, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинний понести за вчинення ним кримінального правопорушення, а саме за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому.
У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним по пред`явленому обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, погодився на призначення узгодженого покарання, зазначив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. У вчиненому щиро каявся, зазначив, що він добровільно відшкодував завдану шкоду.
Потерпілий ТОВ «РУШ», в особі представника потерпілого ОСОБА_6 просив затвердити угоду про примирення. Зазначив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені частиною 1 статті 473 КПК України. Завдана кримінальним правопорушенням шкода обвинуваченим відшкодована повністю.

Прокурор просив затвердити угоду про примирення і призначити узгоджене сторонами угоди покарання, оскільки її умови не суперечать вимогам закону та не порушують права сторін угоди.

За вимогами частини 5 статті 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України, Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, відтак згідно частини 3 статті 469 КПК України, у даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання та можливість його понести.

Роз`яснивши положення частини 5 статті 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим та потерпілими у судовому засіданні.

Обвинувачений ознайомлений зі статтею 389 - 1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання угоди про визнання винуватості.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися та добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї вини, часткове відшкодування завданого збитку, молодий вік.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі статті 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим є нетяжким злочином.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він до кримінальної відповідальності притягується повторно, перебуває на обліку у нарколога, у психіатра на обліку не перебуває, не працевлаштований.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

За твердженням прокурора процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись частиною 2 статті 373, статтями 374, 474,475 Кримінального процесуального Кодексу України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 09.09.2020 між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ТОВ «РУШ», в особі представника потерпілого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000584 від 14.02.2020 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком на три місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1