Справа № 635/4314/17
Провадження №1-в/635/92/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Харківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Степне Мордовського району Тамбовської області Російської Федерації, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, засуджений за вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2019 року за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:
вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і остаточно призначено йому покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Адміністрація Харківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області, в особі начальника відділу ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства, в якому просить привести вирок Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2019 року у відношенні ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року в частині вирішення питання щодо пом`якшення призначеного покарання засудженому.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник Харківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації у Харківській області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій клопотання про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_3 підтримав, просив розглянути справу без його участі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначено покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок суду набрав законної сили 02 квітня 2019 року.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким санкція частини 1 ст.185 КК України викладена в наступній редакції «карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Санкція частини 1 ст.185 КК України в редакції, чинній до 01 липня 2020 року, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Отже, санкція ч. 1 ст.185 КК України в редакції Закону від 22 листопада 2018 року передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2019 року за сукупністю злочинів, у тому числі за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, за злочин, вчинений до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, призначене покарання не відбув, на нього поширюються правила щодо заміни невідбутої частини покарання, призначеного за ч.1 ст.185 КК України, більш м`яким у виді обмеження волі з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
Приймаючи до уваги, що з 01 липня 2020 року санкція ч.1 ст.185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.185 КК України за вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2019 року, яка входить у сукупність злочинів, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України у виді 2 років обмеження волі, при цьому за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, виходячи з вимог ч.1 ст.72 КК України, остаточне покарання ОСОБА_3 за вказаним вироком визначити раніше призначене - у виді 4 років позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
клопотання Харківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст.74 КК України задовольнити.
Визначити ОСОБА_3 покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2019 року:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі,

-за ч. 2 ст. 185 КК України - раніше призначене у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

-ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - раніше призначене у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, раніше призначене цим вироком, остаточно визначивши покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1