Справа № 522/6686/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2020 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000465 від 01.11.2018 року за ознаками злочину передбаченого ч.ч.1, 3 ст. 204 КК України, про скасування арешту майна.
Учасники процесу:
слідчий - ОСОБА_5 ,
представник власника майна - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням про скасування арешту, мотивуючи наступним.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2020 року накладено арешт на речі, які були вилучені 24.06.2020 в ході проведення обшуку Hundai Trajet, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: ємність об`ємом 5 л, в яких знаходиться рідина темного кольору з характерним запахом спирту 56 шт.; ємність об`ємом 5 л, в яких знаходиться рідина прозорого кольору з характерним запахом спирту 50 шт.; автомобіль марки Hundai Trajet, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску.
Адвокат вважає, що накладення арешту на майно ОСОБА_6 за обставинами викладеними в ухвалі, порушує право власності особи на мирне володіння своїм майном. Зазначає, що ухвала не містить чіткого визначення переліку майна та підстав, що слугували накладенню арешту, у зв`язку із чим вважає застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження безпідставним.
Представник власника майна у судовому засіданні підтримав клопотання просив його задовольнити.
Слідчий заперечив проти клопотання та зазначив, що на даний час призначені судові експертизи спиртовмісних сумішей.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так, як вбачається із ухвали про накладення арешту, підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження було те, що вилучена продукція має значення речових доказів так к відповідає вимогам ст. ст. 98, 167 КПК України, таким чином у цій частині посилання адвоката є безпідставними. Крім цього, в ухвалі про накладення арешту чітко сформульовано перелік майна на яке накладено арешт, тому і в цій частині клопотання адвоката є необґрунтованим.
Не зважаючи на вище вказані обставини, слідчий суддя повинен перевірити чи виправдовують потреби досудового розслідування подальше обмеження прав у виді застосування такого обтяжливого заходу забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.
Крім цього, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Із вказаного вбачається, що слідчий суддя у рамках кримінального провадження повинен вирішувати тільки ті питання, які поставлені йому на вирішення, і на підставі наданих сторонами кримінального провадження документами.
У даному разі, слідчий суддя критично ставиться до посилань адвоката про необхідність скасування арешту з транспортного засобу, так як він теж має значення речових доказів у кримінальному провадженні, яке стосується в тому числі незаконного транспортування підакцизних товарів. Так, під час судового розгляду слідчий надав копію постанови про призначення експертизи спиртовмісних сумішей. На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен погодитися із позицією сторони обвинувачення про передчасність скасування арешту, до отримання висновку експерта.
З урахуванням вище викладеного, приходжу до висновку що клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000465 від 01.11.2018 року за ознаками злочину передбаченого ч.ч.1, 3 ст. 204 КК України, про скасування арешту майна залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу слідчого судді може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:

04.08.2020