Справа № 445/1934/20
Провадження № 1-кп/445/192/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю:обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 06.09.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстровану в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, згідно ст.89 КК України раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 13 серпня 2020 року, близько 03 години 30 хвилин, точного часу не встановлено, , маючи умисел на незаконне проникнення у підвал (інше володіння особи), порушуючи недоторканість житла громадян і бажаючи вчинити такі дії, непомітно для господаря будинку та сторонніх осіб, таємно, умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, без дозволу власника житла, шляхом відкриття незачинених будь-яким способом дверей незаконно проникла в підвал, що розташований на території господарства за адресою АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_5 , де перебуваючи у приміщенні підвалу викрала 20 скляних банок із продуктами власного виробництва, відповідальність за крадіжку яких, з огляду на їх вартість, не передбачене кримінальним законодавством та в подальшому покинула даний підвал, чим порушила гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканність житла.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми діями вчинила незаконне проникнення до іншого володіння особи, тобто у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.
В судовому засіданні обвинувачена винною себе в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, давши аналогічні пояснення згідно обвинувального висновку. Щиро розкаюється, просить її суворо не карати.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо покарання поклалась на рішення суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачена в судовому засіданні не оспорювала факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України при вищезазначених обставинах.
Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість, мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, а тому дії обвинуваченої кваліфіковано органом досудового розслідування вірно.
Обираючи покарання обвинуваченій, суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено . Суд не приймає до уваги обтяжуючу обставину зазначену в обвинувальному акті, вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки дана обставина не знайшла підтвердження у судовому засіданні. Суд бере до уваги те, що обвинувачена згідно ст. 89 КК України раніше не судима, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психічного захворювання не знаходиться, та враховуючи, особу обвинуваченої, зокрема, що така за місцем проживання характеризується типово, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.100, 349, ст. 367-371, 373-376 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст.162 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 ( вісімсот п"ятдесят )гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Суддя ОСОБА_1