Справа №639/6134/20
Провадження №1-в/639/814/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання про приведення вироку до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відноснозасудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цупівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, засудженого:

-21.08.2018 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-21.05.2019 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 21.05.2019 року до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки відсутні підстави для зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання.
Від адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» та засудженого надійшли заяви, в яких вони просили клопотання розглядати без їх участі.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21.08.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Крім того, вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21.05.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21.08.2018 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 10 днів позбавлення волі.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 21.05.2019 року набрав законної сили 21.06.2019 року. Засуджений ОСОБА_4 на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Холодногірська виправна колонія (№ 18)».
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КК України в редакції чинній з 01.07.2020 року, санкція цієї статті передбачає максимальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

До частини третьої ст. 185 КК України вказаним вище Законом зміни не вносились.
Приписами ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповдіно до ч.2 ст. 71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є особливо тяжким злочином, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років. При складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Оскільки ОСОБА_5 засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 21.05.2019 року за ч.2 ст.309 КК України в межах санкції, передбаченої Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, та за ч.3 ст. 185 КК України зміни до яких не вносились вказаним вище Законом та остаточне покарання за сукупністю вироків призначено ОСОБА_5 з урахуванням ст. 71 КК України, суд дійшов висновку про відсутність передбачених ст. 74 КК України підстав для зниження призначеного засудженому покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання.
З огляду на викладене клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІне підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1