233 № 233/5412/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000921 від 30 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000921 від 30 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 29 листопада 2020 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 прийшов у гості до своїх знайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за їх місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де разом у зальній кімнаті вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла сварка, в результаті якої у ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 . Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у зальній кімнаті вищевказаного будинку, підійшов до ОСОБА_8 та діючи умисно наніс множинні удари руками та ногами у взутті в область голови та обличчя останнього. Своїми умисними діями, направленими на умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: кісткову черепно - мозкову травму, забій головного мозку середнього ступеня тяжкості, відкритий перелом лобно - тім`яної області зліва, відкритий перелом лицьового скелета черепа, забійно - різані рани тім`яної області зліва, різані рани обличчя, спинки носу, різані рани тім`яної області справа, параорбітальну гематому з обох сторін, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Даний факт внесено до ЄРДР за №0000921 30 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення 30 листопада 2020 року, в період часу з 19 години 30 хвилин до 19 години 35 хвилин, було проведено огляд речей, добровільно наданих ОСОБА_10 , у вигляді кросівок сірого кольору та штанів джинсових синього кольору, в які, зі слів ОСОБА_10 , був одягнутий її син ОСОБА_7 під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Постановою слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 30 листопада 2020 року вищезазначені речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Підставою, у зв`язку із якою потрібно здійснити арешт майна, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є те, що вищезазначений ніж є майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати їх предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій або набуті кримінально протиправним шляхом.
Арешт вищезазначеного майна необхідно здійснити для запобігання можливостей його пошкодження, псування, знищення. Враховуючи, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначених у ст.98 КПК України, відповідно до п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України необхідно накласти арешт на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів.
Беручи до уваги вищезазначене та те, що кросівки сірого кольору та штани джинсові синього кольору, які належать ОСОБА_7 , є речовими доказами та мають суттєве значення по кримінальному провадженню, незастосування заборони на користування та розпорядження таким майном призведе до пошкодження, псування, знищення вищезазначеного майна.
Власник майна ОСОБА_7 про час і місце проведення розгляду клопотання слідчого повідомлений належним чином, заяв про розгляд клопотання слідчого за його участі не надав.
В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого з огляду на його обгрунтованність.
Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, приходить до наступного.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження - ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст.132 ч.3 КПК України визначає: 1) існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. При цьому суд враховує, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Дослідивши в судовому засіданні докази, додані до клопотання, та надавши їм відповідну оцінку в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією ч.1 ст.121 КК України. А отже слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні існування, на даному етапі проведення досудового розслідування, обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
В ході проведення 30 листопада 2020 року, в період часу з 19 години 30 хвилин до 19 години 35 хвилин, було проведено огляд речей, добровільно наданих свідком ОСОБА_10 , у вигляді кросівок сірого кольору та штанів джинсових синього кольору, в які, зі слів ОСОБА_10 , був одягнутий її син ОСОБА_7 під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . При проведенні детального огляду носимих речей ОСОБА_7 , на штанах джинсових синього кольору в нижній частині були виявлені нашарування речовини бурого кольору

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
В розумінні ч.7 ст.237 КПК України кросівки сірого кольору та штани джинсові синього кольору є тимчасово вилученим майном.
Метою накладення арешту на вищезазначене майно, згідно позиції органу досудового розслідування, є забезпечення збереження речових доказів, запобігання їх знищення, приховування або пошкодження, тощо.
За частиною 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує, що на даному етапі досудового розслідування слідчим доведено, що надані свідком ОСОБА_10 носимі речі ОСОБА_7 відповідають критеріям ст.98 КПК України, бо містять на собі сліди кримінального правопорушення.
Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на правову підставу для арешту майна, можливість його використання, як доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, розумність, наслідки арешту майна для власника, за для забезпечення збереження речових доказів; слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме, на кросівки сірого кольору та штани джинсові синього кольору, з метою тимчасового позбавлення можливості власника майна відчужувати його, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Керуючись ст.ст. 167,170-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000921 від 30 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду речей 30 листопада 2020 року, а саме, на кросівки сірого кольору та штани джинсові синього кольору, які належать ОСОБА_7 ; з метою тимчасового позбавлення можливості власника майна відчужувати його, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 та прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Копію ухвали направити прокурору ОСОБА_3 , слідчому СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , а також власнику майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1