ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5598/20 Номер провадження 11-кп/814/879/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали судового провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2020 року,-

за участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою колегії суддів Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2020 року клопотання прокурора задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 на 2 місяці , а саме: по 24 серпня 2020 року (включно).

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовлено.

Клопотання прокурора задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 на 2 місяці , а саме: по 24 серпня 2020 року (включно).

Приймаючи таке рішення щодо ОСОБА_7 колегія суддів врахувала , що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення , не працевлаштований , не навчається , постійного джерела прибутку не має , а отже перебуваючи на волі зможе впливати на потерпілу та свідків , які у судовому провадженні ще не допитані , може вчинити інші кримінальні правопорушення , переховуватися від суду.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали

Не погодившись з вказаним рішенням суду , захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу з доповненнями , в якій просить ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою її підзахисного скасувати та прийняти в цій частині нове рішення , яким задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на запобіжний захід не позбавлений з позбавленням волі.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим , що обвинувальний акт до суду надійшов за чотири дні до завершення строку досудового розслідування з істотним порушенням норм КПК. Саме клопотання також не відповідає нормам процесуального законодавства , оскільки воно подано як до суду так і для ознайомлення стороні захисту з порушенням строку та до нього майже не долучені додатки , на підтвердження обставин , на які посилається прокурор.

Також , адвокат зазначає , що стороною обвинувачення не доведено причетність її підзахисного до інкримінованого злочину, а потерпіла під час перегляду ухвали про запобіжний захід щодо іншого обвинуваченого не впізнала ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні

В судовому засіданні адвокат та обвинувачений апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор просив відмовити у задоволенні апеляції сторони захисту за безпідставністю.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги , обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів , оскаржена ухвала постановлена під час судового розгляду кримінального провадження , внесеного до ЄРДР за № 0000790 , по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину , передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 вказаної статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та які не зменшились на даний час , з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_7 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому , судом у повній мірі досліджено обставини , за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, згідно з матеріалами провадження , ОСОБА_7 , не працевлаштований , не навчається , постійного джерела прибутку не має , а отже перебуваючи на волі зможе впливати на потерпілу та свідків , які у судовому провадженні ще не допитані , може вчинити інші кримінальні правопорушення , переховуватися від суду.

Також, на переконання колегії суддів апеляційного суду , місцевим судом правильно враховано , що на даний час судовий розгляд ще триває та недопитана ряд свідків. А з огляду на це , обвинувачений може впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Ураховуючи зазначене, доводи , наведені в апеляції про відсутність доказів існування ризиків , передбачених статтею 177 КПК України, на думку колегії суддів , є безпідставними.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В цьому контексті колегія суддів наголошує , що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Також , безпідставними є доводи апеляції адвоката про порушення процесуального порядку вирішення питання про продовження його підзахисному запобіжного заходу, оскільки дане питання вирішено у повній відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України , про що зазначено в оскарженій ухвалі , із дотриманням правил глави 18 Кодексу , та жодних порушень в цьому не вбачається.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого та доводи апеляції адвоката жодним чином не спростовує вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2020 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін;

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ _________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4