Справа № 193/1214/17
1-кп/215/67/21
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2021 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривого Рогу клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу кримінальне провадження №0000152 від 08.04.2017 року у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на шістдесят днів, тому як за цей час ризики не зменшились та продовжують існувати. Обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, може чинити тиск на свідків, зважаючи на тяжкість злочину, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 , проти заявленого прокурором клопотання заперечує.

Захисник ОСОБА_7 підтримав заперечення підзахисного, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту у зв`язку з тривалим триманням під вартою підзахисного, відсутності доказів на підтвердження здійснення тиску на свідків.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, судом встановлені наступні обставини.

Обставини, викладені в ухвалі слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2017року при обранні обвинуваченому запобіжного заходу залишилися, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно зі статтею 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.

Із матеріалів кримінального провадження та з клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років.

З практики Європейського суду з прав людини слідує, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Обвинувачений ОСОБА_5 , притягається до кримінальної відповідальності за корисливий злочин, тому існує ризик повторного вчинення ним злочину.

Враховуючи наявність ризиків, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки по справі слід дослідити матеріали справи та можливість повторно допиту свідків, які приймали участь на досудовому розслідуванні, що неможливо до спливу строку дії запобіжного заходу, враховуючи тяжкість злочину та міру покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі доведеності його винуватості в суді, можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на шістдесят днів, згідно з ч.3 ст.331 КПК України, тому як в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого, щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

Доводи захисника, про відсутність доказів на підтвердження ризиків, оскільки спростовуються вище наведеними обставинами, тому відсутні підстави для задоволення клопотання захисника.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 331, 395 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Євдокімівки, Софіївського району, Дніпропетровської області, у вигляді тримання під вартою, продовжити на шістдесят днів, по 27 березня лютого 2021 року, включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Ухвала може бути безпосередньо оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: