Справа №127/797/21
Провадження №1-кп/127/43/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 за № 0001607,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК).

Прокурор вважав за доцільне призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта, викликавши в судове засідання сторони обвинувачення та захисту, а також потерпілого та його представника.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 вважали за недоцільне призначати судовий розгляд у кримінальному провадженні, оскільки наявні підстави для закриття кримінального провадження. Зокрема, представник потерпілого зауважила, що нею через канцелярію до суду було подано клопотання про відмову від цивільного позову та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі відшкодував завдану потерпілому шкоду, та останній будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив звільнити його підзахисного від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі положень статті 46 Кримінального кодексу України (далі КК). На підтвердження відсутності будь-яких претензій до обвинуваченого надав суду заяву потерпілого ОСОБА_4 про примирення з обвинуваченим ОСОБА_7 , а також розписку про отримання відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника та представника потерпілого. При цьому зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

Прокурор проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим не заперечував. Разом з тим, звернув увагу суду на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат та долі речових доказів у кримінальному провадженні.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов до такого висновку.

З частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Частиною четвертою статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заявили клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження. Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_7 , заявлене клопотання підтримали. При цьому обвинувачений в судовому засіданні повідомив, що йому зрозуміло, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим є звільненням з нереабілітуючих підстав і проти такого звільнення не заперечував.

Зі змісту статті 46 КК випливає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з обвинувальним актом, 05.09.2020 близько 01.20 год., водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки ВМW 320D, д. н. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 120 км/год., чим перевищив максимально дозволену швидкість у населеному пункті, зі сторони проспекту Юності, по лівій смузі проїзної частини вулиці Келецької, у місті Вінниці, в момент об`єктивної появи в полі його зору автомобіля марки Маzdа 6, д. н. НОМЕР_2 , що попередньо перебував під керуванням водія ОСОБА_8 та стояв на смузі його руху, в пошкодженому стані внаслідок попереднього наїзду на бордюрний камінь та світлофорний об`єкт, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого з необережності допустив зіткнення з передньою частиною останнього. Після цього відбулось вторинне зіткнення автомобіля ВМW 320 D з автомобілем марки Fiat Dolbo, д. н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку. Разом з тим, автомобіль марки Маzdа 6, переміщаючись за інерцією після первинного зіткнення, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 та інших осіб, які перебували поруч з вказаним автомобілем та намагалися перемістити його за межі проїзної частини.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - струс головного мозку, забійно-рваних ран нижньої губи, лоба, перелому кісток лицьового черепа, що формують стінки очниць і гайморових пазух, передньої стінки лобної пазухи (лобної кістки, верхньощелепних кісток, кісток носа) з переходом на стінки комірок решітчастої кістки і клиновидної кістки, закритого уламкового перелому переднього відділу нижньої щелепи, закритого перелому ості правої лопатки, травматичного вивиху грудинного кінця правої ключиці, забою, саден обох колінних суглобів. Зазначені травми відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння та не супроводжувались загрозливими для життя явищами, за своїм характером потягли тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

У деталях та вузлах гальмівної системи та рульового керування автомобіля марки ВМW 320 D, д. н. НОМЕР_1 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено.

В зазначеній дорожній ситуації водій автомобіля марки ВМW 320 D, д. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 мав технічну можливість попередити ДТП шляхом виконання норм вимог пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР). В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля ВМW 320 D, д. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність технічним нормам вимог пункту 12.4 Правил ПДР, які, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

З огляду на викладене, водій ОСОБА_7 порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9, пунктів 12.3, 12.4 ПДР, згідно з якими :

пункт 2.9 - «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

пункт 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

пункт 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

Порушення вимог зазначених пунктів ПДР водієм ОСОБА_7 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Отже, органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за частиною першою статті 286 КК за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. ОСОБА_7 проти такої кваліфікації його дій не заперечував.

З наданих суду матеріалів випливає, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення вперше, з потерпілим примирився, відшкодував завдані йому збитки, і останній претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Також суд враховує, що проти звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 46 КК, ОСОБА_7 не заперечував. Тому суд вважає, що правові підстави, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, встановлені частиною восьмою статті 284 КПК, в судовому засіданні не встановлені, а отже, клопотання необхідно задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Разом з тим, згідно з наданими стороною обвинувачення доказами, ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2020 на речові докази у кримінальному провадженні накладено арешт, який згідно з приписами частини четвертої статті 174 КПК доцільно скасувати.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

А тому, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Крім того, суд враховує, що адвокат ОСОБА_5 21.01.2021 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 подала до суду цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди. Разом з тим, при зверненні до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження потерпілий та його представник відмовились від цивільного позову.

Зі змісту частини п`ятої статті 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною першою статті 206 ЦПК регламентовано, що позивач може відмовитись від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне прийняти відмову цивільного позивача від цивільного позову у кримінальному провадженні та залишити зазначений позов без розгляду.

Керуючись статтями 284, 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2020 за № 0001607, закрити.

Прийняти відмову цивільного позивача від цивільного позову у кримінальному провадженні.

Арешт, накладений на транспортні засоби марок BMW 320 D, д. н. НОМЕР_1 , Mazda 6, д. н. НОМЕР_2 , Fiat Doblo, д. н. НОМЕР_3 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , д. н. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_6 , посвідчення водія серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Mazda 6, д. н. НОМЕР_2 , серії НОМЕР_8 , на підставі ухвал слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2020, скасувати.

Речові докази:

- транспортні засоби марок BMW 320 D, д. н. НОМЕР_1 , та Mazda 6, д. н. НОМЕР_2 , які знаходяться на майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області (вул. Ботанічна, 30/32, м. Вінниця) повернути їхнім законним володільцям або іншім уповноваженим особам;

- посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , д. н. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_6 , що зберігаються при матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_7 ;

- посвідчення водія серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Mazda 6, д. н. НОМЕР_2 , серії НОМЕР_8 , що зберігаються при матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_8 ;

- диски з відеозаписом з камер «Ситуаційного центру ВМР» та з відеозаписом з камери відеореєстратора, що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- диск з відеозаписом з камери відеореєстратора, що зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 6047 (шість тисяч сорок сім) гривень 49 копійок витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: