Справа № 361/5966/20
Провадження № 1-кп/361/790/20
В И Р О К
Іменем України

09 вересня 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження № 0002267 від 21.08.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не інваліда, не маючого на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: Київська область, м. Бровари, перехрестя вулиць Гагаріна та Незалежності на асфальтному покритті помітив згортки з речовиною рослинного походження, після чого зрозумів, що це наркотичний засіб «канабіс», оскільки раніше його вживав, після чого в останнього виник умисел, направлений на незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу «канабісу», без мети збуту, в подальшому останній поклав вказаний наркотичний засіб до своєї кишені, чим розпочав його незаконне зберігання, після чого на маршрутному таксі перевіз до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив його незаконне зберігання, без мети збуту.

11 квітня 2020 року в період часу з 06 години 43 хвилини по 09 годину 28 хвилин під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено суху речовину рослинного походження зеленого кольору особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» загальною масою 9,19 г, частину полімерної пляшки та пробку з нашаруванням речовини коричневого кольору особливо небезпечний наркотичний засіб «екстракт канабісу» загальною масою 0,531 г, який останній незаконно зберігав за місцем свого проживання без мети збуту.

Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів, надані на дослідження речовини рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабісом», масою в перерахунку на висушену речовину 0,49 г.

Згідно висновку експертизи матеріалів речовин та виробів, нашарування речовини коричневого кольору із специфічним запахом, які знаходились на внутрішній поверхні наданої на дослідження частини полімерної пляшки та на поверхні пробки з вмонтованою металевою деталлю з наскрізними отворами, що була в горловині, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «екстрактом канабісу», масою в перерахунку на висушену речовину 0,531 г.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, без мети збуту.
Частинами 2,3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором, на виконання вимог ст. 302 КПК України, викладено клопотання, про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у порядку.
До обвинувального акту долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Також, у вказаній заяві обвинувачений зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту в спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, перевезення та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.
При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, посилено санкцію ч. 1 ст. 309 КК України і таке кримінальне правопорушення віднесено до проступків. За змістом ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння, визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння; за правилами ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, який встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Таким чином, покарання ОСОБА_2 має бути призначене за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону, що діяв на час вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, рекомендаціям, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , запобігання вчиненню ним нових злочинів. Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у даному кримінальному проваджені відсутні.

Питання щодо процесуальних витрат у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави судові витрати, а саме: за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/2557 від 29.04.2020 року у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 (сімдесят) копійок; за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/2556 від 20.05.2020 року у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 (сімдесят) копійок; за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/2606 від 31.07.2020 року у розмірі 5 884 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок, усього у розмірі 7 845 (сім тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному КПК України. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Копії вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження - прокурору, засудженому ОСОБА_2 , захиснику ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1