У Х В А Л А
Іменем України

01 жовтня 2020 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого з ОВС третього слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у м. Києві капітана податкової міліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000440 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший з ОВС третього слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у м. Києві капітан податкової міліції ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 28.09.2020 року слідчим суддею по розгляду даного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали поданого до суду клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.2ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено п.2 цієї частини.

При цьому органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють:

1)слідчі підрозділи:

а) органів Національної поліції;

б) органів безпеки;

в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства;

г) органів Державного бюро розслідувань;

2)підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів:

а) органів Національної поліції;

б) органів безпеки;

в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства;

г) органів Державного бюро розслідувань;

ґ) Національного антикорупційного бюро України (ч.ч.1,2 ст. 38 КПК України).

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Такий висновок узгоджується й з позиціями Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (№ 51-1901впс20) та від 13.05.2020 року у справі № 643/7208/20 (№ 51-2272впс20)».
Як вбачається з матеріалів клопотання, а саме витягу з ЄРДР, органом, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000440 від 10.09.2020 року є ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до підсудності ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, судом приймається до уваги ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.09.2020 року, постановлена за наслідками розгляду подання в.о. голови ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо вирішення питання про направлення клопотання старшого слідчого з ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення клопотання з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
Так, колегія суддів апеляційної інстанції в своїй ухвалі від 10.09.2020 року дійшла висновку, що орган досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому їх клопотання підлягає розгляду по суті в ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 цього Кодексу.
Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Відповідно до ч.1 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що 1) кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
З огляду на абз.1 ч.2 ст.34 цього Кодексу питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Отже, з метою недопущення порушення правил територіальної підсудності під час розгляду даного клопотання, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 34 КПК України, є достатні підстави для направлення матеріалів даного клопотання з поданням до ІНФОРМАЦІЯ_3 для вирішення питання про його направлення з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 32, 34, 38, 132 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого з ОВС третього слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у м. Києві капітана податкової міліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000440 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та додані до нього матеріали, з поданням направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення клопотання з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1