КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 жовтня 2020 року,
за участю сторін провадження:
особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 жовтня 2020 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000459 від 19 серпня 2020 року на бездіяльність органу досудового розслідування.
Одночасно слідчим суддею зазначений строк та порядок оскарження вказаної ухвали.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою забовтати службову особу органу досудового слідства, у чийому провадженні знаходиться кримінальне провадження № 0000459 від 19 серпня 2020 року за ч. 1 ст. 286 КК України, вчинити необхідні процесуальні дії щодо залучення ОСОБА_6 у якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, роз`яснити його права у якості потерпілого.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що з оскаржуваною ухвалою неможливо погодитись з огляду на те, що, з урахуванням положень ст. 116 КПК України факт направлення рекомендованим листом на адресу органу досудового слідства відповідної заяви підтверджено чеком поштового відділення, і це визнано в тексті ухвали. Тобто, відповідні права та обов`язки виникли саме з цього моменту.
Апелянт зазначає про те, що позиція суду буде означати, що орган досудового слідства може ухилятися від належного процесуального реагування на заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників процесу просто шляхом ухилення від отримання документів направлених поштою, або просто шляхом заяв про неотримання відповідних документів.
Адвокат вказує на те, що у даному випадку учасники процесу проживають у м. Києві. Тому, звичайно, особисте подання процесуальних документів у м. Переяславі є утрудненим.
Звертає увагу апелянт і на той факт, що заяву направлено поштою 17 вересня 2020 року. Справа розглядалася 5 жовтня 2020 року, й слідчий у судовому засіданні стверджував, що заяви не отримував. Вказані обставини, враховуючи те, що пошта доставляється до м. Переяслава протягом приблизно 2 днів (що підтверджується тим, як доставлено поштою саму скаргу до суду, - дату відправлення можна подивитися за поштовим штемпелем, а у самій ухвалі стверджується, що вона надійшла 1 жовтня 2020 року), свідчать про свідоме ухилення органу досудового слідства від отримання відповідної заяви.
Крім того, при дослідженні у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, з`ясувалося, що по справі органом досудового слідства нічого не зроблено взагалі, не призначено жодної експертизи ані щодо обставин ДТП, ані щодо тяжкості тілесних ушкоджень, не зроблено процесуальних кроків для отримання доступу до медичної документації, тощо. Усе наведене, на переконання апелянта свідчить саме про бездіяльність органу досудового слідства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Вирішуючи питання щодо можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000459 від 19 серпня 2020 року на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_6 про визнання його потерпілим, колегія суддів враховує, що відповідно до положень ст. 307 КПК України така ухвала не підлягає апеляційному оскарженню. Разом з тим в оскаржуваній ухвалі зазначені строк та порядок її оскарження, у зв`язку з чим колегія суддів доходить висновку, що з метою доступу апелянта до правосуддя апеляційна скарга підлягає до розгляду.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то, на переконання колегії суддів, вони є необґрунтованими.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною другою ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Так з матеріалів судового провадження встановлено, що 19 серпня 2020 року до ЄРДР за № 0000459 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

1 жовтня 2020 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність органу досудового слідства, в якій вказав про те, що 17 вересня 2020 року ним на адресу слідчого направлена заява про визнання його потерпілим та надання йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого. Проте, оскільки слідчим жодних дій для вирішення його заяви не вчинено, у зв`язку з чим ним оскаржується бездіяльність слідчого та він просить зобов`язати службову особу органу досудового слідства вчинити необхідні процесуальні дії щодо залучення його у якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, роз`яснення йому прав як потерпілому (ас. 1).
На підтвердження обставин направлення заяви ОСОБА_6 до скарги долучена копія поштової квитанції (ас. 2).

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що квитанція про відправлення рекомендованого поштового відправлення (клопотання), додана до матеріалів скарги, містить дату відправлення 17 вересня 2020 року, однак, факт отримання слідчим такого клопотання у судовому засіданні не підтверджений. Окрім того, фотокопія самого клопотання, додана захисником до скарги та наявна у матеріалах судового провадження, не містить відмітки про отримання клопотання адресатом та не містить підпису автора клопотання. Також слідчий суддя зазначив про те, що факт отримання слідчим клопотання адвоката ОСОБА_5 , матеріалами кримінального провадження не підтверджується та в судовому засіданні не встановлений, а порушення слідчим, у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000459 від 19 серпня 2020 року, порядку розгляду клопотання може бути підставою окремого оскарження до слідчого судді. За таких обставин скарга є передчасною, у зв`язку з чим скарга не підлягає до задоволення.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів, з огляду на таке.

Відповідно до положень КПК України обов`язок слідчого виконати певну дію у передбачений законом строк виникає у передбачених кримінальним процесуальним законом випадках (ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України та інш.). При цьому встановлена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, на що посилається ОСОБА_6 у скарзі, передбачає наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України процесуальні дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
Строки можуть визначатися вказівкою на подію, яка відбулась у кримінальному провадженні, та надає можливість продовжувати процесуальну дію. До таких подій, з моменту настання яких розпочинається відлік строку, можна віднести «момент звільнення», «до першого допиту», «перед початком процесуальної дії», «після виконання підготовчих дій», «з дня вручення копії судового рішення», тощо. Частиною 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Проте, будь-які докази на підтвердження отримання слідчим заяви ОСОБА_6 , відповідно до яких у слідчого виникає обов`язок здійснити певні процесуальні дії, матеріали справи не містять.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, на переконання колегії суддів, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутня, а, відтак, апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 5 жовтня 2020 року, якою скаргу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000459 від 19 серпня 2020 року на бездіяльність органу досудового розслідування, залишено без задоволення, - залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3