Справа №: 398/3798/20
провадження №: 1-кп/398/491/20
ВИРОК
Іменем України

"10" грудня 2020 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії кримінальне провадження №0001518 від 13.10.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, українця, непрацюючого, розлученого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 12.05.2020 року за скоєння злочину передбаченого ч. 1, 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, згідно ст. 75, 76 КК України - іспитовий строк 3 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020 року близько 13 години, 00 хвилин, ОСОБА_6 перебував на автобусній зупинці біля магазину «Оптовичок», розташованої біля будинку №111 у місті Олександрія Кіровоградської області, де помітив раніше знайомого ОСОБА_7 , який стояв з телефоном в руках.

ОСОБА_6 з метою зателефонувати попросив ОСОБА_7 надати йому свій мобільний телефон, на що останній погодився та набравши продиктований номер передав мобільний телефон ОСОБА_6 .

У цей час, у ОСОБА_6 , який в ході розмови по мобільному телефону відійшов на деяку відстань від ОСОБА_7 раптово виник умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а саме на відкрите викрадення належного ОСОБА_7 мобільного телефону.

Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, усвідомлюючи, що його дії будуть помічені та несуть відкритий характер ОСОБА_6 , ігноруючи зауваження ОСОБА_7 про необхідність повернути мобільний телефон, з місця скоєння кримінального правопорушення втік, відкрито заволодівши належним ОСОБА_7 мобільним телефоном марки Meizu M5s 16GB, чорного кольору, в прозорому чохлі, вартість якого згідно висновку експерта №3477 від 19.10.2020 року становить 1 262,00 грн.

ОСОБА_6 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений визнав себе винним та суду повідомив наступне.

13.10.2020 року зустрів свого знайомого ОСОБА_7 та попросив у нього мобільний телефон. Під час розмови за допомогою мобільного телефону у нього виник умисел забрати телефон, який він хотів залишити у ломбарді з метою отримання коштів. Однак запевняє суд, що мав намір пізніше повернути телефон, але не встиг. У судовому засіданні щиро кається у скоєному злочині.

Обвинувачений зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора, обвинуваченого та адвоката, суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав у повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - доведена та підтверджена самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені обвинуваченому покарання судом враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Судом враховується особа обвинуваченого, зокрема поведінку обвинуваченого за час досудового розслідування, а також те, що під час судового розгляду він щиро покаявся у вчиненому злочині. Також суд враховує вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2020 року, де призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосування ст. 75, 76 КК України, іспитовий строк 3 роки.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, повернення неушкодженим мобільного телефону, відсутність претензій потерпілої та його вимог про призначення суворого покарання.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд встановив декілька обставин, що пом`якшують покарання, які з урахуванням особи винного істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і відповідно до ч. 1 ст. 69 КК є підставою для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Обґрунтовуючи можливість застосування ст. 69 КК України, суд вказує, що ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

Суд звертає увагу, що вчинення злочину, що інкримінується обвинуваченому безпосередньо пов`язано із «завданням негативних наслідків потерпілому», а тому повернення мобільного телефону демонструє наявність «компенсації» за вчинене і пов`язано із усуненням негативних наслідків від вчиненого, що свідчить про те, що такі дії в даних правовідносинах істотно знижують тяжкість вчиненого злочину.

Суд взяв до уваги взаємозв`язок із іншою, пом`якшуючою обставиною - відсутність претензій потерпілого та його вимог про призначення суворого покарання, яка свідчить про те, що потерпілий внаслідок «компенсації негативних наслідків від злочину» висловив своє відношення до дій обвинуваченого і така позиція вказує, що винуватець не є для нього небезпечним і як наслідок демонструє «істотне зниження тяжкості вчиненого злочину».

Також має місце основний фактор щире каяття обвинуваченого, що вказує на особу обвинуваченого і має наслідком позитивний вплив, як на потерпілого, так і на обвинуваченого характеризує «істотне зниження тяжкості вчиненого злочину».

Аналізуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що можливо призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі.

Так, згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15рп/2004"у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

Судом враховано, що злочин скоєно в період іспитового строку, так як 12.05.2020 року засуджений Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1, 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, з застосуванням ст. 75, 76 КК України, іспитовий строк 3 роки.

Таким чином, при призначені покарання за даним злочином необхідно слідувати приписам статті 71 КК України та призначити частину покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2020 року.

Між тим, суд дійшов висновку, що необхідно призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 та ст. 71 КК України, бо на думку суду саме дане покарання демонструє «принцип пропорційності», справедливо співвідноситься із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, можливість його призначення передбачена законом (стаття 69 КК України), воно не становитиме "особистий і надмірний тягар для особи".

Цивільний позов не заявлено.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України та з урахуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на 1 (один) рік.

На підставі статті 71 КК України, шляхом часткового складання приєднати частину покарання, призначеного за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання, тобто з 20 жовтня 2020 року до дня набрання вироком законної сили, де один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, а також зарахувати фактично відбуте покарання за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2020 року, а саме період з 13 серпня 2018 року до 12 травня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 150 (сто п`ятдесят) грн 00 коп.

Речові докази: договір про надання фінансового кредиту №Т00001108/02 від 13.10.2020 року, який перебуває при матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах провадження; мобільний телефон марки Meizu M5s 16GB, модель М710Н, чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , в прозорому силіконовому чохлі, з сім картою на номер НОМЕР_3 з пошкодженням в лівому верхньому куті у вигляді тріщини, який упаковано до спецпакету НПУ №ЕХР0222132 та повернуто потерпілому ОСОБА_7 залишити йому в користування.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_8 НЕРОДА