ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2214/20 Номер провадження 11-кп/814/1215/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні № 0000124 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 24 листопада 2020 року,

встановила:

Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Яроші Глобинського району Полтавської області, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , судимому:
14.06.2012 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік;
24.01.2014 Апеляційним судом м. Києва за ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 186 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі, 04.11.2019 звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 22 січня 2021 року включно.
Таке рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання до 6 років позбавлення волі. При цьому судовий розгляд ще не закінчено, існує велика ймовірність впливу з боку обвинуваченого на потерпілих та свідків, обвинувачений не працює та не має стійких соціальних зв`язків, те, що нові злочини вчинив через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, тобто існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. На переконання суду, більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої апеляційні вимоги мотивувала тим, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Не надано підтвердження того, що обвинувачений впливатиме на потерпілу, яка не з`являється в судові засідання, та на свідків, а тяжкість покарання не може бути підставою для подальшого тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того зазначила, що розглянути провадження в розумні строки не вдається не з вини обвинуваченого.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000124 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. В ході судового розгляду 24 листопада 2020 року судом першої інстанції постановлено ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 22 січня 2021 року.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, те, що розгляд провадження на час вирішення питання не завершений.

Тому, враховуючи тяжкість злочинів, вчинених ОСОБА_8 , які відносяться до тяжких, та даних про його особу, встановлених судом першої інстанції, суд дійшов правильного висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за вчинення подібних злочинів, а саме: злочинів проти власності із застосуванням насильства, обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кількох умисних тяжких злочинів, а саме 6 епізодів відкритого викрадення чужого майна (грабіж), у тому числі поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та в даному провадженні судовий розгляд не завершено, не допитано всіх учасників провадження, свідків та не досліджені матеріали. Інкриміновані дії вчинено через два місяці з дня звільнення з місць позбавлення волі, що вказує на схильність до злочинної діяльності.

Окрім цього, у разі визнання обвинуваченого винуватим, йому загрожує покарання до 6 років позбавлення волі. Такі обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 392, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 24 листопада 2020 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_9 Нізельковська

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4