Справа № 715/1627/20
Провадження № 1-кп/715/112/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
обвинувачений ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.1 ст. 369, ч.4,5 ст. 27 ч.1 ст. 366 КК України,-
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачуєтьтся у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень при наступних обставинах.
Так, в митному пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС (надалі МП «Вадул- Сірет») було організовано злочинну діяльність, за якою транспортні засоби іноземної реєстрації, що перебували на території України без сплати будь-яких митних платежів, попереднє митне оформлення яких здійснено на громадян - нерезидентів України в режимі тимчасового ввезення строком до 1 року, за умови надання неправомірної вигоди працівникам митниці та прикордонної служби, або вивозились за межі України та щодо них здійснювалось митне оформлення за умови надання неправомірної вигоди в режимі «виїзду з зони митного контролю» на громадян іноземних одержав за фактичної відсутності цих нерезидентів, або, за відсутності транспортного засобу, таке митне оформлення в режимі «виїзду з зони митного контролю» здійснювалось на громадян іноземних держав без фактичного вивезення автомобіля. При цьому, ці громадяни іноземних держав жодного відношення до цих транспортних засобів не мали і фактичного вивезення транспортного засобу не здійснювали. Відшуканням осіб, які мають намір та бажання вивезти з території України попередньо ввезені в режимі «тимчасового ввезення» строком до 1 року транспортні засоби займався мешканець села Тереблене Глибоцькго району Чернівецької області, яке межує із МП «Вадул-Сірет», ОСОБА_4 , який особисто був знайомий із працівниками ВМО №1 МП «Вадул- Сірет» митного поста «Порубне» Чернівецької митниці ДФС та, зокрема, із інспектором цього ВМО №1 - особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, а також із співробітниками ВПС «Порубне» ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В 2019 році ОСОБА_4 познайомився із громадянином ОСОБА_6 , в користуванні якого перебував транспортний засіб іноземної реєстрації марки «AUDI А4» p.н. НОМЕР_1 , який перебував на території України в режимі тимчасового ввезення громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_7 строком до 1 року. ОСОБА_4 повідомив про свою спроможність завдяки тісним стосункам із працівниками митниці та прикордонного загону, здійснити за неправомірну вигоду як митне оформлення транспортного засобу в режимі тимчасового ввезення строком до 1 року, так і митне оформлення вивезення транспортного засобу такої категорії без фактичного вивезення, обумовивши при цьому орієнтовні розміри неправомірної вигоди, яку необхідно надати в кожному із варіантів.
В двадцятих числах жовтня 2019 року ОСОБА_6 зателефонував громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_7 та попросив забезпечити митне оформлення вивезення з території України транспортного засобу марки «AUDI А4» p.н. НОМЕР_1 до 06.11.2019, оскільки станом на цю дату строк перебування зазначеного автомобіля на території України спливав, і в разі нездійснення вивезення, працівниками митниці могли бути вжиті заходи до притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, що могло створити йому додаткові перешкоди під час переміщення через державний кордон, а також фінансові витрати, пов`язані із сплатою штрафу. ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що нездійснення митного оформлення вивезення транспортного засобу з території України до 06.11.2019 створить серйозні проблеми ОСОБА_9 , маючи перед останнім моральні зобов`язання та, побоюючись, що на нього ОСОБА_7 будуть в подальшому покладені і фінансові зобов`язання через необхідність сплати штрафу, виходячи із попередньої розмови із ОСОБА_4 , звернувся до того за позитивним вирішенням наявних труднощів. При цьому ОСОБА_4 був поставлений до відома ОСОБА_6 про фактичну відсутність транспортного засобу через його розукомплектування.
Під час розмов із ОСОБА_6 усвідомлюючи, що той через відсутність транспортного засобу неспроможний його фактично вивезти та оформити виїзд транспортного засобу із зони митного контролю України, ОСОБА_4 визначив ОСОБА_6 необхідність надання неправомірної вигоди в сумі 1000 Євро працівникам митниці та прикордонної служби за оформленням виїзду за межі державного та митного кордону України транспортного засобу, тим самим, користуючись безвихідним станом ОСОБА_6 , підбурив останнього до надання неправомірної працівникам митниці та прикордонної служби. Також ОСОБА_4 обумовив, що зазначена сума включає і неправомірну вигоду, яка призначається безпосередньо йому і становить 50-100 Євро. При цьому ОСОБА_6 був поставлений до відома, що задля забезпечення такого оформлення будуть внесені відповідні недостовірні відомості до електронних документів відповідних програмних комплексів митниці та державної прикордонної служби. Одночасно ОСОБА_6 мав надати ОСОБА_4 вирізаний із кузову автомобіля він-код, який той мав передати митникам та прикордонником в якості підтвердження фактичної відсутності автомобіля, що виступить гарантією неможливості винайдення працівниками правоохоронних органів зазначеного транспортного засобу та, як наслідок, викриття ними існуючої злочинної діяльності. ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що без надання такої неправомірної вигоди ОСОБА_4 для оформлення вивезення за межі державного та митного кордону України транспортного засобу іноземної реєстрації, строк перебування якого на території України спливає, та через того, відповідно, митникам і прикордонникам, ОСОБА_4 не сприятиме у здійсненні митного оформлення вивезення транспортного засобу за відсутності автомобіля, а працівники митниці та прикордонної служби, відповідно, не здійснять таке оформлення виїзду транспортного засобу за межі державного та митного кордону України, а навпаки, ініціюють притягнення громадянина Республіки Білорусь до адміністративної відповідальності, був вимушений погодитись на надання ОСОБА_4 неправомірної вигоди у розмірі, визначеному останнім, який в подальшому взяв на себе обов`язок, щодо сприяння у вирішенні питанні із службовими особами МП «Вадул- Сірет» митного поста «Порубне» Чернівецької митниці ДФС про оформлення митними органами вивезення транспортного засобу в режимі «виїзд з зони митного контролю». На виконання взятих на себе зобов`язань щодо надання
ОСОБА_4 для нього особисто та службових осіб ВМО №1 МП «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС і ВПС «Порубне» ІНФОРМАЦІЯ_2 неправомірної вигоди, 23 жовтня 2019 року ОСОБА_6 зустрівся близько 11 години в селі Тереблене Глибоцького району на автозаправній станції «WOG» по вулиці Головній, 134 із ОСОБА_4 . Під час цієї зустрічі ОСОБА_4 , діючи з метою реалізація умислу на надання
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України, а саме в підбурюванні особи до надання третій особі неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їм влади чи службових повноважень.
Наступного дня ОСОБА_6 передав ОСОБА_4 він-код транспортного засобу, вирізаний із кузова автомобіля.
04 листопада 2019 року ОСОБА_4 прибув на територію пункту пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС, де надав інспектору ВМО №1 - особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, він-код транспортного засобу та документи на автомобіль. При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що відомості, які містяться у зазначених документах, будуть використані для надання можливості співробітнику ВМО №1 забезпечити митне оформлення транспортного засобу «AUDI А4» p.н. НОМЕР_1 в режимі «виїзд з зони митного контролю» за відсутності автомобіля, шляхом внесення недостовірних відомостей про здійснення вивезення цього транспортного засобу громадянином Республіки Білорусь ОСОБА_7 в програмний комплекс «Інспектор» в електронний документ, що забезпечить процедурне оформлення бажаної для ОСОБА_6 дії. При цьому ОСОБА_4 достовірно знав та усвідомлював, що здійснюючи митне оформлення транспортного засобу в режимі «виїзд з зони митного контролю» на іноземного громадянина, за відсутності і автомобіля і такого громадянина, працівник митниці, діючи на користь ОСОБА_6 , будучи підбуреним до цього, вчиняє службове підроблення.
Цього ж дня о 15 годині 43 хвилини інспектор ВМО №1 ОСОБА_10 , використовуючи надані ОСОБА_4 дані, вніс до Електронного журналу пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор», який є офіційним документом, завідомо для нього та ОСОБА_4 недостовірні відомості щодо особи, яка здійснює виїзд із зони митного контролю на транспортному засобі іноземної реєстрації, вказавши в якості такої особи громадянина республіки Білорусь ОСОБА_8 , а також вніс недостовірні відомості про здійснення митного оформлення виїзду автомобіля «AUDI А4» p.н. НОМЕР_1 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що зазначена ним в електронному документі особа та транспортний засіб зону митного контролю не перетинають, оскільки взагалі відсутні. Цим самим було виконано зобов`язання, взяті на себе ОСОБА_4 щодо забезпечення, за умови надання неправомірної вигоди, митного оформлення вивезення транспортного іноземної реєстрації за відсутності правових підстав для такого оформлення та заперечень і перешкод зі сторони працівників ВМО №1 митного поста «Вадул-Сірет» та ВПС «Порубне» шляхом внесення недостовірних даних в Електронний журнал пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор», який є офіційним документом, за активним сприянням зі сторони ОСОБА_4 у проведенні незаконного митного оформлення.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4, ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, - а саме в підбурюванні та пособництві у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
06 серпня 2020 року між прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Чернівецьку область прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника, було укладено угоду про визнання винуватості.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України - підбурювання особи до надання третій особі неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їм влади чи службових повноважень, за ч.4, ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України - підбурювання та пособництво у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі висунотого обвинувачення та зобовязується в подальшому беззастережно визнати свою.
Крім цього, на обвинуваченого ОСОБА_4 покладається обов`язок щодо співпраці у викритті у вчиненні інкримінованого у цьому ж кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_11 злочину, а саме: надання суду під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, викривальних показів щодо інкримінованого сотанньому кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаюється в скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяє розкриттю кримінальних правопорушень, тобто добровільно своїми активними діями надає та в подальшому готовий надавати допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття.
При вирішенні питання про укладення даної угоди про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 470 КПК України враховано наступні обставини:
1) ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього, а саме щире каяття та активне сприяння підозрюваного ОСОБА_4 розкриттю злочину.
2) позитивні характеризуючі дані за місцем проживання.
3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження;
4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Крім цього, при укладенні угоди враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий, а також його роль пособника у вчиненюваних лочинах.
Сторони погоджуються пропопнувати суду призначити наступне покарання ОСОБА_4 :
- за ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.;
- за ч.4, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн;
На підставі ст. 70 КК України шляхом складання призначених покраннь, остаточно призначити покарння у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку згідно ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що даний час відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Як було встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України - підбурювання особи до надання третій особі неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їм влади чи службових повноважень, за ч.4, ч.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України - підбурювання та пособництво у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за його вчинення законом передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років , ч.1 ст.369 КК України до категорії нетяжких злочинів, за його вчинення законом передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Чернівецьку область прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 376,468-469,471, 475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду, укладену 06 серпня 2020 року між прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Чернівецьку область прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника, про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 та ч.ч. 4, 5 ст. 27, ч.1 ст. 366 КК України і призначити йому міру покарання:
- за ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;
- за ч.4, ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень;
На підставі ст. 70 КК України шляхом складання призначених покрань остаточно призначити покарння у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 6908 (шість тисяч дев`ятсот вісім) гривень 44 копійки.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя: