Провадження №1-кс/523/4522/20
УХВАЛА
про відмову у наданні дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
11 грудня 2020 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 09.12.2020 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000985, внесеному до ЄРДР 21.11.2020 року, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в:
09.12.2020 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надійшли одночасно погоджені прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за якими відносно зазначеної особи складено повідомлення про підозру в тому, що він 21.11.2020 року приблизно о 01:00 годині, знаходячись напроти торгівельного павільйону «7 квартал», розташованого за адресою: м.Одеса, вул.7 Пересипська 9А/2, наніс ОСОБА_6 не менше одного удару правою рукою, кисть якої була стиснута в кулак, в область голови останнього, тим самим спричинивши вказаній особі тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, гострої субдуральної гематоми над правою півкулею, перелому лобно-тім`яно-потилочних кісток справа.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що за заявою ОСОБА_7 , 21.11.2020 року до ЄРДР внесені відповідні відомості за №0000985, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а 24.11.2020 року слідчим ОСОБА_4 складено та прокурором ОСОБА_3 погоджено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_4 посилається на дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , на тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та міру покарання, що на думку сторони обвинувачення, обумовлює існування ризиків ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
З`ясувавши в судовому засіданні позицію прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, дослідивши надані до суду матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури, а за ст.7 цього Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження.

Частина 4 ст.189 вказаного Кодексу встановлює, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого; є підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу.
Положення ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 означеного Кодексу встановлюють, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Втім, згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підставі слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Проте, згідно обліково-статистичної інформації, яка міститься в Автоматизованій системі документообігу суду, ідентичне клопотання слідчого ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні №0000985, було залишено без задоволення ухвалою слідчого судді від 21.11.2020 року, у зв`язку із не доведенням стороною обвинувачення належного набуття вказаною особою статусу підозрюваного та існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування, приймаючи до уваги недотримання стороною обвинувачення порядку внесення до суду розглядуваного клопотання, невідповідності його матеріалів вимогам ст.ст.177, 188-190 означеного Кодексу.
Втім, аналіз вдруге викладених у розглядуваному клопотанні відомостей свідчить про невідповідність його змісту вимогам п.6 ч.1ст.184 та абз.1 ч.4 ст.189 КПК України, зокрема й всупереч цієї норми закону, в клопотанні лише наведені посилання на відповідні матеріали досудового розслідування, без визначення їх змісту і обставин, що надають підстави підозрювати певну особу у вчиненні відповідного кримінального правопорушення.

Між тим, як слідує зі ст.278 означеного Кодексу, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором та у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а за ч.1 ст.42 цього ж Кодексу, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, чи особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
За приписами ч.3 ст.111 вказаного Кодексу, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи, а у цьому контексті за ст.136 глави 11 цього ж Кодексу, належним підтвердженням отримання особою повідомлення або ознайомлення з його змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повідомлення, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення такого повідомлення чи будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення або ознайомлення з його змістом.

Однак, матеріали розглядуваного клопотання знову не містять відомостей на підтвердження отримання повідомлення про підозру від 24.11.2020 року ОСОБА_5 або дорослим членом його сім`ї, а додана до клопотання копія поштового відправлення не є належним документом, яким у розумінні ст.136 КПК України підтверджується отримання особою надісланого на його адресу повідомлення про підозру, та на додаток до цього, - означене повідомлення про підозру налічує лише два аркуші замість трьох.

Наведені обставини з урахуванням положень ст.ст.42, 188, 276-279, Глави 6, 11 КПК України, свідчать про не набуття вказаною особою належним чином статусу підозрюваного у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та обумовлюють неможливість застосування до цієї особи будь-якого запобіжного заходу, а відтак, - й дозволу на затримання з метою приводу.

Крім того, аналіз матеріалів розглядуваного клопотання вкотре свідчить про те, що всупереч приписам ч.3 ст.188, ч.4 ст.189 КПК України, незважаючи на посилання слідчого у клопотання на оголошення розшуку ОСОБА_5 , надані до суду матеріали клопотання не містять копії означеної постанови або навіть витягу з ЄРДР, за яким згідно положень ч.4 ст.280, ч.2 ст.280 цього ж Кодексу мають бути внесені відомості про таке оголошення розшуку, що мали б свідчити про переховування останнього від органу досудового розслідування, а додане до клопотання доручення оперативному підрозділу від 25.11.2020 року на проведення слідчих (розшукових) дій та складений рапорт від невизначної дати, за відсутності інших будь-яких процесуальних документів, обумовлюють висновок слідчого судді про сумнівну неможливість встановлення місцезнаходження та належного розшуку органом досудового розслідування вказаної особи.

Разом із тим, наявний в матеріалах клопотання рапорт оперуповноваженого СКП Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 не містить дати його складення, належним чином не зареєстрований та згідно з «Інструкцією з оформлення документів в системі МВС України» (затверджено наказом Міністра внутрішніх справ України №650 від 27.07.2012 року), є лише документом внутрішнього обігу в системі МВС, письмовим зверненнями працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання, та не уявляє належного підтвердження переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, містить лише дані щодо необхідності проведення обшуку місця проживання вказаної особи і автомобіля марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , а відтак не може бути взятим слідчим суддею до уваги та ним не може бути обґрунтоване відповідне процесуальне рішення в силу ст.ст.84-86, 94, 188 КПК України.

В силу ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а за ст.94 цього ж Кодексу, жодний доказ не має наперед встановленої сили і слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності й взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається зі змісту розглядуваного клопотання, стороною обвинувачення в обґрунтування висунутої ОСОБА_5 підозри, наведені посилання на: протоколи огляду місця події, довідку КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР, протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколи впізнання особи за фотознімками за участю вказаних свідків, протоколи проведення слідчих експериментів, інші докази у їх сукупності.
Втім, слідчим суддею в порядку ст.ст.94, 132, 184 КПК України вкотре не приймаються до уваги наведені у розглядуваному клопотанні доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтування висунутої ОСОБА_5 підозри протоколами огляду місця події, довідкою КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколами проведення слідчих експериментів, іншими доказами у їх сукупності, оскільки вказані протоколи та докази до суду не надані й до матеріалів клопотання не долучені, що у свою чергу перешкоджає слідчому судді належним чином надати оцінку цим процесуальним документам та унеможливлює посилання слідчого судді на означені докази при прийнятті відповідного процесуального рішення.
Наряду з викладеним, згідно наявного в матеріалах клопотання витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000985, датою та часом внесення відповідних відомостей до реєстру є 18:13 година 21.11.2020 року, тоді як проведений слідчим ОСОБА_13 допит свідка ОСОБА_9 та пред`явлення особи для впізнання за фотознімками відбувались в період часу з 16:00 до 16:40 години, та з 16:50 до 18:00 години того ж дня, відповідно (тобто, до внесення відомостей в ЄРДР), що у контексті приписів ч.3 ст.214 КПК України є неприпустимим та свідчить про реалізацію вказаним слідчим повноважень, не передбачених цим Кодексом.
Разом із тим, змістовний же аналіз протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідчить про відсутність відомостей про належність впізнаного свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 фотознімка особи саме ОСОБА_5 , що за сукупністю з викладеним вище та із сумнівним джерелом отримання органом досудового розслідування впізнаного вказаними свідками фотознімка обумовлює передчасність версії органу досудового розслідування щодо причетності зазначеної особи до скоєння визначеного у клопотанні кримінального правопорушення.
Сукупність наведених обставин у причинному взаємозв`язку з ненаданням до суду зазначених вище доказів на підтвердження обґрунтованої підозри у конкретному випадку та законодавчо визначеного порядку набуття особою статусу підозрюваного, унеможливлює в теперішній час задоволення розглядуваного клопотання.

Слід також відмітити, що додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені слідчим ОСОБА_4 , всупереч вимогам «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не складений опис та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх складення, відсутній супровідний лист на матеріали клопотання й реєстраційний номер вихідної кореспонденції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та у дотриманні встановленого порядку надання таких матеріалів до суду.
Опріч викладеного, посилання слідчого у розглядуваному клопотанні на рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», за переконанням слідчого судді є важливим аспектом захисту прав людини, але зазначена у цьому клопотанні практика ЄСПЛ використовується не на користь особи, що може становити ризики для справедливості кримінального провадження в частині дотримання закону при забезпеченні заходів кримінального провадження.

Необхідно також зауважити на тому, що Європейський суд з прав людини, як міжнародний орган, діючий згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, створений з метою захисту прав та основоположних свобод людини від свавільного порушення органами державної влади вимог Конвенції.
За п.п.175, 180 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Крім того, за відсутності обґрунтованої підозри особу за жодних обставин не може бути затримано або взято під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити про інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри. Для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні п.1 ст.5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо та застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин.
На підставі сукупності викладеного, оцінюючи доводи клопотання слідчого ОСОБА_4 і позицію прокурора ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо підтримки внесеного до суду клопотання та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із не доведенням стороною обвинувачення належного набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного та існування ризиків переховування останнього від органу досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, приймаючи до уваги невідповідність матеріалів клопотання вимогам ст.ст.177, 188-190 означеного Кодексу та з огляду на його безпідставність й необґрунтованість, слідчий суддя доходить висновку про те, що єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання є його залишення без задоволення, в порядку ч.4 ст.189 цього ж Кодексу.

Аналогічні висновки, що обумовлюють відмову у задоволенні клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, викладені в Розділі 1, п.6 Розділу 2.5, п.11 Розділу 3.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, обговорених на засіданні Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 року.

Керуючись ст.ст.2-3, 7-9, 26, 42, 84, 94, 99, 111, 132, 135-136, 177, 188-190, 278, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 09.12.2020 року, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000985, внесеному до ЄРДР 21.11.2020 року, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без задоволення.

Копії ухвали надати заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1