Справа №295/6691/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянув у підготовчому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальне провадження № 0000498 від 07.02.2020 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степаши Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, розлученого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше судимого:
-14.12.2011 Гайсинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 152 ч. 1, 309 ч. 2, 307 ч. 2, 315 ч. 1, 70 КК України на 5 років позбавлення волі;
-15.06.2015 Гайсинським районним судом Вінницької області за ст.ст. 395, 71 КК України на 1 рік 7 місяців позбавлення волі,
по обвинуваченню за ст.ст. 185 ч. 2, 357 ч. 1 КК України,
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2020 приблизно о 05 годині у ОСОБА_6 , який перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, реалізуючи який, скориставшись тим, що ОСОБА_5 спить, та за його діями ніхто не спостерігає, вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу зняв з правої руки ОСОБА_5 золоту каблучку, 585 проби, вагою 2,36 г, 19 розміру, вартістю 4012 гривень та поклав її до кишені одягу в який був одягнутий, викравши її в такий спосіб. Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_6 в одній з кімнат вищевказаного будинку на тумбі помітив пластикову універсальну банківську кредитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк», яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_5 , та яка є офіційним документом, та з метою подальшого викрадення грошових коштів з карткового рахунку шляхом зняття грошових коштів з неї через банкомат, ОСОБА_6 скориставшись вільним доступом до майна, а також тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи та вони залишаться непоміченими, тобто таємно, незаконно заволодів зазначеною пластиковою універсальною банківською кредитною карткою ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 . Утримуючи викрадені речі при собі, ОСОБА_6 місце вчинення злочину залишив.

27.01.2020 близько 05 годині 30 хвилин у ОСОБА_6 , який перебував поблизу ПАТ КБ «ПриватБанк» по вулиці Покровській, 135, вм. Житомирі, виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення майна, а саме грошових коштів з карткового рахунку універсальної банківської кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 ,шляхом зняття грошових коштів з неї через банкомат вказаного банку. 27.01.2020 о 05 годині 38 хвилин ОСОБА_6 підійшов до банкомату та із використанням останнього, переконавшись, що на картковому рахунку викраденої картки знаходяться грошові кошти та знаючи пін код до карти, здійснив транзакцію по зняттю грошових коштів з вищевказаного банкомата, тобто таємно викрав із банківської картки, яка належить ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1400 грн. 00 коп..

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 357 ч. 1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла та обвинувачений надали угоду про примирення, яку просили затвердити.

Прокурор висловив думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Відповідно до угоди про примирення, обвинувачений визнав свою винуватість за вказаними в обвинувальному акті статтями кримінального кодексу, відшкодував спричинену шкоду, було визначено та узгоджено вид та розмір покарання з урахуванням вимог ст. 70 ч. 1 КК України у виді 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України встановлення іспитового строку та з покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Суд з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки відмови від свого права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: на мовчання, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника; право на допит під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачу клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що укладена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, умови угоди не суперечать вимогам кодексу (зокрема в частині кваліфікації дій), умови відповідають інтересам суспільства; не порушують прав, свобод чи інтересів інших громадян або осіб; укладені обвинуваченим та потерпілою добровільно, а тому затверджує угоду про примирення.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України; цивільний позов та процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 394, 473-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , укладену 28.05.2020 р. по кримінальному провадженню № 0000498 від 07.02.2020, по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст.ст. 185 ч. 2, 357 ч. 1 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ст. 185 ч. 2, 357 ч. 1 КК України та призначити покарання:

- за ст. 185 ч. 2 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;

- за ст. 357 ч. 1 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: CDR-диск з інформацією про рух коштів по банківській картці залишити в матеріалах провадження.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до Житомирського апеляційного суду:

1) обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілою, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1