Справа № 569/2658/18
УХВАЛА

24 листопада 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за №569/2658/18 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 1, 4, ч. 3, 4 ст. 358 КК України, -
в с т а н о в и в :
До Рівненського міського суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за №569/2658/18.
Свою заяву обґрунтовує тим, що суддя ОСОБА_4 модулем автоматизованого розподілу не закріплений за кримінальним провадженням ЄРДР №0000162. Вказує, що здійснення суддею ОСОБА_4 правосуддя в кримінальному провадженні ЄРДР 0000162 суперечить ч. 1 ст. 30, ч. 1 ст. 31, ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 35 КПК, ст.ст. 8, 13, 15 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», р. VIII про АСДС, ч. 1 ст. 6 Конвенції. Зазначає, що ініціатива судді ОСОБА_4 об`єднати кримінальне провадження ЄРДР №0000162 (закріплене за суддею ОСОБА_5 справа №569/20741/13) до справи №569/15948/13, яке стосується кримінального провадження ЄРДР №0000004, суперечить ч. 1 ст. 1 КПК та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» та іншим вимогам КПК, так як ОСОБА_3 по реєстру матеріалів ЄРДР №0000004 має статус свідка. Вказує, що в справі №569/15948/13 ОСОБА_3 отримав по досудовому розслідуванні статус свідка, а по судовому розгляду обвинуваченого. Вважає, що виділення суддею зі справи №569/15948/13 кримінального провадження ЄРДР №0000162 та отримання справою №569/2658/18, задокументувало факт прагнення судді розглядати справу ЄРДР №0000162 з недотриманням вимоги ч. 1 ст. 1 КПК, ч. 1 ст. 30 КПК та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів».
19 листопада 2020 року заявник ОСОБА_3 подав до Рівненського міського суду пояснення до заяви про відвід, відповідно до якого вказує, що автоматизованою системою кримінальне провадження ЄРДР №0000162 по обвинуваченню ОСОБА_3 закріплено за суддею ОСОБА_5 та отримало №569/20741/13, який проводив підготовче засідання. Зазначає, що всупереч встановленого порядку справа 569/20741/13 була передана судді ОСОБА_4 19.02.2014 року, який 13.03.2014 року виніс ухвалу про об`єднання справ та почав судовий розгляд. Вказує, що розгляд кримінального провадження ЄРДР №0000162 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 проводить суддя не визначений автоматизованим розподілом.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився.
Прокурор викликався в судове засідання, проте не з`явився, суд вважає за можливе розглянути заяву у його відсутність.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім"ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім"ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону.
Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так, у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що підставою для заявлення відводу стали прийняті головуючим суддею процесуальні рішення з яким не погоджується обвинувачений, що не позбавляє його права на оскарження зазначеного рішення при оскарженні вироку суду.
Разом з цим, сам по собі факт прийняття суддею процесуального рішення у кримінальному провадженні, так само, як і дії судді в судовому засіданні не можуть бути розціненими як обставини, що створюють сумніви з приводу неупередженості судді у кримінальному провадженні, оскільки оцінка таким рішенням та діям повинна надаватись судами вищих інстанцій під час перегляду кінцевого судового рішення у кримінальному провадженні.
Обставини, що виключають участь судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, чи обставин, які б свідчили про його особисту заінтересованість в результатах провадження або викликали б обґрунтовані сумніви у його упередженості, чи необ`єктивності судом не встановлено, а отже у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80- 82, 376, 395 КПК України, суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №569/2658/18 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 1, 4, ч. 3, 4 ст.358 КК України - відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Суддя Рiвненського мiського суду ОСОБА_1