Справа № 288/1435/20
Провадження № 1-кп/288/134/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 22 вересня 2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Чаплинка, Чаплинського району, Херсонської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта середня, не одружений, не працює, раніше судимий 16.09.2016 року Попільнянським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 13.07.2020 року ухвалою Попільнянського районного суду встановлено адміністративний нагляд,

що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи особою, раніше неодноразово судимою за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, ухвалою Попільнянського районного суду від 13 липня 2020 року ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік із застосуванням до нього наступних обмежень: з`являтися на реєстрацію до Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області перший та третій понеділок кожного місяця для проведення профілактичної роботи, заборонити відвідувати торгові заклади, де є в наявності спиртні напої на розлив, заборонити виїзд за межі Попільнянського району без дозволу Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, знаходитись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21:00 години до 05:00 години наступної доби.

31 липня 2020 року ОСОБА_4 письмово роз`яснено його обов`язки у зв`язку з встановленням адміністративного нагляду відносно нього.

Згідно ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Згідно ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Згідно ст. 7 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд здійснюється поліцією.

Згідно ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержувати таких правил:

а) прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції;

б) з`являтися за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

в) повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи, місця проживання чи перебування, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

г) в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції.

Згідно ст. 11 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» у разі злісного порушення правил адміністративного нагляду, передбачених статтями 9 і 10 цього Закону, особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, притягаються до відповідальності згідно з законодавством.

Проте, ОСОБА_4 , всупереч вимогам пункту «в» та пункту «г» Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року, де зазначено, що особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд про зміну місця роботи чи проживання, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах та в разі від`їзду в інший населений пункт в особистих справах з дозволу поліцейського та перебування там більше доби, зобов`язані зареєструватися у відповідному органі Національної поліції, 12 серпня 2020 року умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин, не повідомивши поліцейського, який здійснює адміністративний нагляд про зміну місця проживання, а також про виїзд за межі району, без дозволу покинув постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та виїхав до міста Київ де проживав на території будівельного майданчика по вулиці Центральний м. Київ що обслуговується Дарницьким ВП ГУНП в м. Києві.

У подальшому, у період з 12.08.2020 року по 28.09.2020 року ОСОБА_4 проживаючи на території будівельного майданчика по вулиці Центральній м. Київ, всупереч вимогам пункту «г» ст. 9 Закону, який передбачає вимогу про обов`язкову реєстрацію в органах Національної поліції в період доби при зміні місця проживання, на облік в Дарницькому ВП ГУНП в м. Києві за місцем тимчасового проживання не став.

Таким чином ОСОБА_4 у період з 12.08.2020 року по 28.09.2020 року самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Підставою для повідомлення підозри, є достатність доказів, зібраних шляхом проведення дізнання, які встановлюють наявність у діях ОСОБА_4 ознак кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України.

Своїми діями, які виразились в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України, визнав повністю, дав покази, які відповідають змісту обвинувачення та погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення проступку, не оспорював їх, позиція його є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку згідно ст. 349 КПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує дії ОСОБА_4 за статтею 395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він не одружений, не працює, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Враховуючи вищевикладені обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, його суспільну небезпечність, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, позицію прокурора, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті 395 КК України, у виді арешту, так як таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Судові витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`явлено.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись статтями 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України та призначити йому покарання за статтею 395 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1