08.12.2020 Справа № 694/1685/19
Провадження № 1-кп/696/93/20
УХВАЛА
Іменем України

08 грудня 2020 року м. Кам`янка

Колегія суддів Кам`янського районного суду Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000031 від 31.01.2019 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пединівки Звенигородського району Черкаської області, працюючого директором ГО «ВПЦ Шампань» та директором СФГ «Бойко О.Л.», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, депутатом не являється,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченому статтею 348 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Кам`янського районного суду Черкаської області з Черкаського апеляційного суду надійшов для розгляду обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого статтею 348 КК України.

Прокурор, потерпілий просили провести підготовку до судового розгляду, який належить призначити на підставі даного обвинувального акту, вважаючи, що дотримані вимоги ст. 291 КПК України.
Обвинувачений та його захисники просили повернути обвинувальний акт, так як його зміст не відповідає законодавчим вимогам.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, його захисників, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення. Вказаних вимог закону не було виконано.

Відповідно до частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити фактичні обставини справи та в ньому має міститись повне формулювання обвинувачення.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунете в порядку, встановленому цим Кодексом. У частині 1 статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах, крім випадків, передбачених цією статтею.

Розгляд справи без конкретного формулювання обвинувачення є неможливим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2008 року по справі «Абрамян проти Росії» вказано, що деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Аналогічні висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини від 26.06.2008 року «Ващенко проти України», від 25.07.2000 року «Маттоціа проти Італії».

Таким чином, відомості, надані в обвинуваченні, повинні бути достатні для повного розуміння висунутого обвинувачення, що і є гарантією забезпечення права на захист.

Водночас, вказаний акт не містить повного обвинувачення, а сформоване у ньому обвинувачення є неконкретним, що позбавляє обвинуваченого належно усвідомлювати його суть та захищатись від нього.

Прокурором при складанні обвинувального акту повністю знівельовано постулати провадження у справах щодо злочинів проти працівників правоохоронних органів.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у висловленні погроз та здійсненні пострілів у працівника поліції з метою позбавлення життя останнього.

Проте, формулювання обвинувачення всупереч вимогам пункту 2 частини 1 статті 91 та пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України не містить зазначення мотиву вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 348 КК України, що підлягає обов`язковому встановленню та доказуванню, і має суттєве значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого.

Вчинення злочину у зв`язку із виконання особою, яка відповідає ознакам потерпілого, службових обов`язків означає, що посягання має місце під час реалізації цією особою наданих їй прав та виконання обов`язків, які встановленні нормативно-правовими актами.

Значення слів «у зв`язку з виконанням службових обов`язків» суд розуміє як через виклад мети дій винного, що мають три прояви: 1) не допустити виконання таких обов`язків; 2) зупинити та перервати їх виконання; 3) помститися потерпілому.

Але і такий мотив не викладений в обвинувальному акті.

У той же час, у викладі фактичних обставин не відображено, які саме стосунки поєднують обвинуваченого та потерпілого, чи були вказані особи раніше знайомі і чи мали місце між ними неприязні відносини на якомусь підґрунті, а натомість, виходячи із такого викладу обвинувачення, дії обвинуваченого носили безпричинний характер.

Більш того, виклад фактичних обставин містить протиріччя, а саме в абзаці 1 формулювання обвинувачення йдеться про бажання обвинуваченого настання наслідку як у вигляді вбивства, так і в замаху на вбивство, тоді як ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у замаху на вбивство і обвинувачення не містить даних про причини, з яких такий результат не був досягнутий, і чи залежало це від волі обвинуваченого.

В обвинувальному акті відсутні однозначні відомості про наявність або відсутність потерпілого по кримінальному провадженню, хоча цього вимагає пункт 3 частини 2 статті 291 КПК України. Зокрема, на початку акту відсутні відомості про потерпілого, тоді як на аркуші 7-8 акту зазначено, що злочин був спрямований відносно потерпілого ОСОБА_9 , але його анкетні дані не вказані і його виклик суд проводив через СМС повідомлення.

Кримінальним процесуальним Кодексом передбачена заборона надання будь-яких доказів вини (невинуватості) особи до початку судового розгляду справи по суті з метою забезпечення рівності процесуальних прав сторін у справі та попередження завчасного формування у суду певного уявлення щодо обставин кримінального провадження, в тому числі щодо наявності або відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення.
Разом з цим, при складанні обвинувального акту прокурором не дотримані зазначені вище положення кримінального процесуального Закону, оскільки при викладі фактичних обставин за епізодом вчинення ОСОБА_6 злочину, містяться переліки доказів винуватості обвинуваченого, тоді як прокурор згідно внесених змін до КПК України на підставі Закону № 187-IX від 04.10.2019 року має право це робити під час проголошення вступної промови на початку стадії судового розгляду по суті.
Такі порушення кримінального процесуального закону та приписів європейської практики судочинства являються перешкодою до призначення справи до судового розгляду, а тому у відповідності до статті 314 КПК України обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами підлягає поверненню прокурору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 109, 290, 291, 314, 315, 316, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000031 від 31.01.2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченому статтею 348 КК України повернути для усунення недоліків через його невідповідність вимогам КПК України прокурору відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 як визначеному старшим групи прокурорів згідно постанови першого заступника Черкаської обласної прокуратури від 07 грудня 2020 року після виключення з такої групи прокурора, який затверджував обвинувальний акт.

Ухвала може бути оскаржена через Кам`янський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2