Номер справи: 521/8762/20
Номер провадження:1-кп/521/1074/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відео конференції, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Маяки, Біляївського району, Одеської області, з середньою освітою, офіційно не одруженого та не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуваючого за вироком суду покарання в ДУ «ОВК № 14», за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2а, раніше судимого:

-11.12.2018 року вироком Біляївського районного суду Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 за час відбування покарання в ДУ « ОВК № 14», отримав 14 стягнень, з яких 4 рази переводився до дисциплінарного ізолятору ДУ «ОВК № 14» та 1 раз за систематичне порушення режиму тримання був переведений до ПКТ установи, однак належних з цього висновків для себе не зробив, ставати на шлях виправлення не бажав та продовжував негативно впливати на поведінку інших засуджених.
25.03.2020 року, засуджений ОСОБА_4 допустив порушення режиму тримання, за що постановою Малиновського районного суду м. Одеси його було переведено до ПКТ установи терміном на 20 діб.
Крім того, 01.04.2020 року, ОСОБА_4 знову допустив порушення установленого порядку відбування покарання, що виразилось у тому, що зберігав заборонний предмет (мобільний телефон). За даним фактом 01.04.2020 було оголошено «догану».
Крім того, засуджений ОСОБА_4 знову допустив порушення установленого порядку відбування покарання, що виразилось у тому, що ОСОБА_4 не вийшов на ранкову поіменну перевірку. За даним фактом 05.04.2020 йому було оголошено «сувору догану».
В подальшому, в період перебування в приміщенні камерного типу, засуджений ОСОБА_4 знову допустив порушення установленого режиму утримання. За даним фактом засудженого ОСОБА_4 було поміщено в ДІЗО строком на 14 діб.
Крім того, 30.04.2020 року приблизно о 8 годині 05 хвилин, перебуваючи в дисциплінарному ізоляторі установи, ОСОБА_4 знову допустив порушення установленого порядку відбування покарання, що виразилось у тому, що в ранковий час, після закінчення прогулянки в прогулянковому дворику ДІЗО/ПКТ ДУ «ОВК №14», згідно ст. 107 ч. 3 КВК України та правил внутрішнього розпорядку ДУ «ОВК № 14», адміністрацією ОСОБА_4 було висунуто законну вимогу, а саме здійснити прибирання вищевказаного дворику та йому було видано для цього необхідний інвентар. Крім того, особі було роз`яснено на підставі чого ставиться така вимога, роз`яснені його права, він був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України. Проте, засуджений ОСОБА_4 категорично відмовився виконувати дану вимогу.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненому злочину, щиро розкаявся, та повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини за яких він відбуваючи покарання в ДУ «ОВК № 14» порушував режим утримання та не виконував законні вимоги представників адміністрації установи виконання покарань.
Окрім повного визнання своєї вини, винна обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та учасниками обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана та кваліфікує його дії за ст. 391 КК України, за кваліфікуючими ознаками: злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо така особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його соціальне та матеріальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає повне визнання вини у скоєному злочину та щире каяття.

Обставин справи, що обтяжують покарання, в ході судового розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в нижніх межах санкції осудної статті, із застосуванням положень ст. 71 КК України, вважаючи, що його перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства, а обраний вид та розмір покарання, за сукупністю вироків, буде достатніми для попередження скоєння ОСОБА_4 нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 11.12.2018 року, та, за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на один рік та дев`ять місяців.

Строк відбування покарання вирахувати з дня постановлення даного вироку, тобто з 30.10.2020 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати, судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1