Справа №463/8038/20
Провадження №1-кс/463/4711/20
У Х В А Л А

10 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, погоджене прокурором відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Івано-Франківську область прокуратури Івано-Франківської області про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, вилучене 09.09.2020р. в ході проведення затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, а саме мобільного телефону марки «Хуавей» чорного кольору в чохлі чорного кольору з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_1 .

Клопотання мотивує тим, що слідчим управлінням Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 31.08.2020р. за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно клопотання 25.08.2020 року ОСОБА_4 звернувся із заявою в Коломийський міськрайонний відділ Управління ДСНС України в Івано-Франківській області для отримання дозвільних документів на роздрібну торгівлю пальним, а саме подання декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

В подальшому 27.08.2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області за адресою: м. Коломия, вул. І.Мазепи, 237, Івано-Франківської області, з метою подачі декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки зустрівся з ОСОБА_3 , який згідно своїх посадових обов`язків відповідав за даний напрямок роботи. В ході розмови із ОСОБА_3 останній повідомив що на даний час виконує обов`язки начальника Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області і одночасно є головним інспектором Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області та може посприяти у вирішенні даного питання. При цьому, ОСОБА_3 зазначив перелік необхідних документів для оформлення вказаної дозвільної документації. Отримавши перелік необхідних документів ОСОБА_4 вказав коли він збере всі необхідні документи, то зателефонує ОСОБА_3 .

Цього ж дня, у відповідності до попередньої домовленості у телефонному режимі ОСОБА_4 , близько 15.00 год., виконуючи вказівку ОСОБА_3 , прибув на зустріч з останнім, яка відбулась неподалік тенісного корту в АДРЕСА_1 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 всі необхідні оригінали документів для погодження декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та в подальшому її затвердження. Тоді ж ОСОБА_3 переглянувши наданий ОСОБА_4 пакет документів та переконавшись, що вони є достатніми для затвердження вищевказаної декларації, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди, у категоричній формі вказав останньому, що виключно при умові передачі йому грошових коштів в сумі 400 (чотириста) доларів США він особисто затвердить декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та не внесе об`єкт здійснення господарської діяльності до списку планових перевірок на 2021 рік.

За таких обставин ОСОБА_4 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання ОСОБА_3 неправомірної вигоди, могла б потягнути порушення його законних прав та інтересів, не бажаючи, у зв`язку з цим, настання для себе негативних наслідків, будучи поставленим у безвихідь був вимушений погодитися на його протиправні вимоги.

Однак, розуміючи незаконність зазначених вимог та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_3

02.09.2020 року, близько 15.00 год., ОСОБА_4 бажаючи у законний спосіб здійснювати підприємницьку діяльність пов`язану із роздрібною торгівлею нафтопродуктами та маючи на меті підготувати документи необхідні для законної роботи автозаправної станції, зустрівся із ОСОБА_3 у приміщенні Коломийського міськрайонного відділу Управління ДСНС України в Івано-Франківській області за адресою: м. Коломия, вул. І.Мазепи, 237, Івано-Франківської області. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 необхідні для подачі в центр надання адміністративних послуг документи, які були обов`язковою умовою і підставою реєстрації та погодження в ГУ ДСНС в Івано-Франківській області. При цьому, ОСОБА_3 , не припиняючи своїх злочинних дій, з метою особистого збагачення, повторно висловив категоричну вимогу надання особисто йому неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 400 доларів США, як обов`язкову умову для подальшого затвердження ним декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та не внесення до списку планових перевірок на 2021 рік.

У подальшому 09.09.2020 року, близько 15.50 год., ОСОБА_3 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого протиправного збагачення, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, перебуваючи в салоні автомобіля яким користувався останній, перебуваючи за адресою: село Шепарівці вул. Шевченка, Коломийського району, Івано-Франківської області, поблизу будинку № 157, отримав грошові кошти в сумі 400 (чотириста) доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 09.09.2020 становить 11 204 грн.), за затвердження декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та не внесення об`єкту здійснення господарської діяльності до списку планових перевірок на 2021 рік. Одразу після цього ОСОБА_3 був затриманий.

За результатами проведення затримання ОСОБА_3 було виявлено та вилучено згадане вище майно, яке має доказове значення для встановлення істини у кримінальному провадженні і тому, просить накласти арешт на таке майно.

В судове засідання слідчий, прокурор та представники власника майна не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Скерували до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення клопотання не заперечують. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у клопотанні майно постановою слідчого від 10.09.2020р. визнано речовим доказом.

Відповідно до встановлених в ході досудового розслідування обставин, згадане вище майно відповідає ознакам речових доказів, визначеним у статті 98 КПК України, було вилучено безпосередньо після вчинення злочину, а відтак може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

З метою унеможливлення його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування, клопотання слідчого слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст. 9, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львова про арешт майна задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000060 від 31.08.2020р. за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України арешт на майно, вилучене 09.09.2020р. в ході проведення затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, а саме мобільний телефон марки «Хуавей» чорного кольору в чохлі чорного кольору з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, після чого про арешт майна слідчий та прокурор зобов`язані повідомити всіх заінтересованих осіб.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1