Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
4 листопада 2020 року Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Орищі Іваничівського району Волинської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

-10.12.2009 року Іваничівським районним судом Волинської області за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 4 років позбавлення волі;

-22.04.2014 року Романівським районним судом Житомирської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

-10.09.2014 року Романівським районним судом Житомирської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

-23.06.2017 року Іваничівським районним судом Волинської області за частиною 2 статті 185 КК України до 3 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи судимим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисні злочини проти власності.

Так, 08.03.2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_3 , отримав від останнього сувенір у вигляді банкноти номіналом 500 грн. В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 08.03.2020 близько 12 години, ОСОБА_4 прибув до домогосподарства, що в АДРЕСА_4 , де під приводом придбання семи стаканів тютюну, на суму 100 грн., приховав відомості про справжність банкноти номіналом 500 грн., тим самим ввів ОСОБА_7 в оману, розрахувавшись з нею за придбаний товар сувенірною картонкою у вигляді банкноти номіналом 500 (п`ятсот) гривень та отримавши решту в сумі 400 грн.

Заволодівши чужим майном та грошовими коштами, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 500 грн.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною 2 статті 190 КК України.

Окрім того, 04 червня 2020 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з території домогосподарства, що в АДРЕСА_5 .

Реалізуючи свій, злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 04 червня 2020 року близько 15 години прибув до території вказаного домогосподарства, де переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власників домогосподарства, які б могли перешкодити вчиненню злочину, шляхом зняття металевої клямки з вхідних дверей, проник до приміщення горища будинку за адресою АДРЕСА_5 , звідки намагався таємно викрасти оприскувач марки «КАСКАД», моделі ОП-209, вартістю 137,88 грн. та дві алюмінієві тарілки до терезів, загальною вартістю 86,66 грн., які склав до поліетиленового мішка, та з викраденим майном намагався залишити місце вчинення злочину, однак не довів свій злочинний намір до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були помічені сусідами даного домогосподарства.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене, частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням винуватим себе визнав повністю та погодився з правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальних актах, і суду пояснив, що кримінальні правопорушення вчинені ним саме за таких обставин, що зазначені в актах.

Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорили обставини скоєння злочинів, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши відповідні процесуальні наслідки, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вищевказаних обставин.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що злочини, скоєні ним, є нетяжким (частина 2 статті 190 КК України) та тяжким (частина 3 статті 15, частина 3 статті 185 КК України).

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є високим.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, та відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги статті 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за частиною 2 статті 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, та за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, і останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції зазначених норм, з урахування положень статті 70 КК України, у мінімальному розмірі. Саме таке покарання, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості вчинених ним правопорушень, є необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання. Підстав для застосування положень статей 75,76 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд не вбачає.

Під час досудового розслідування інкримінованих ОСОБА_4 злочинів та в ході судового провадження, обвинувачений нових злочинів чи адміністративних правопорушень не вчинив, з`являвся на судові виклики, визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, а суд прийшов до переконання про можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, що свідчить про недоведеність існування ризиків вчинення нових злочинів та переховування від суду, тому клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся, судові витрати відсутні, речові докази суду не надавалися.

Керуючись статтями 368-374 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 та частиною 2 статті 190 КК України та призначити покарання:

за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

за частиною 2 статті 190 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарань більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

У задоволенні клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляції, яка подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1