Справа №: 291/1292/20
Провадження № 1-кп/272/225/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої -судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в в залі судових засідань в м.Андрушівка кримінальне провадження № 0000183 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
смт. Червоне Андрушівського району,
Житомирської області,
українця, громадянина України ,
зареєстрованого та проживаючого:

АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого,
раніше не судимого, не депутата,-

за ст. 263 ч.1 КК України,-

встановив :

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 28.10.2020 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_4 наприкінці травня 2005 року (більш точного часу досудовим слідством не встановлено) перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , який належав його покійному батьку ОСОБА_6 , знайшов вибухову, а саме чотири металеві банки із вмістом речовини схожої на порох, після чого, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи в порушення вимог п.2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-ХПта п.2, 4, 9, 15 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622, умисно привласнив та того ж дня переніс до свого господарства, що по АДРЕСА_1 , де заховав у підсобному приміщенні гаража, чим вчинив дії з незаконного придбання вибухових речовин, які в подальшому незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав за вищевказаною адресою до 19 вересня 2020 року.
19 вересня 2020 року під час проведення санкціонованого обшуку у будинку за місцем проживання ОСОБА_4 в підсобному приміщенні гаража, працівниками Ружинського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області під час якого виявлено та вилучено 4 металеві ємності, в якій знаходилась сипуча речовина в першій металевій ємності, яка згідно висновку експерта № 9/1-143-13/1-73 є вибуховою речовиною метальної дії - димним порохом масою 383,2 г., сипуча речовина в другій та четвертій металевій ємності, є вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним (бездимним одноосновним) порохом масою 135,8 г., сипуча речовина в третій металевій ємності є вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним ( бездимним двохосновним) порохом масою 74,8 г., загальною масою 593, 8 г..
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. ОСОБА_4 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин в вигляді 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України . Також, у даній угоді зазначено роз`яснення обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Захисник підтримав угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, не порушує прав обвинуваченого.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину злочину, оскільки санкція ч.1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду та просив затвердити, так як угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Враховуючи, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 75 КК України та п. 3 укладеної угоди, за якою ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання виконувати всі обов`язки, які будуть покладені на нього судом, суд призначаючи погоджену міру покарання, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 ..

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 залишити без змін - особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду від 28.10.2020 року по кримінальному провадженню № 0000183 між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 4249 грн. 70 коп..

Речові докази: сипучу речовину, схожу на метальну вибухову речовину, яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області - знищити.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 залишити без змін - особисте зобов`язання.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 394, 473 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1