Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

12 серпня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі прокурор) на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 10 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000647 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 07 липня 2020 року) за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сарни Рівненської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, грамадянки України, раніше не судимої, офіційно не працевлаштованої, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, без визначення розміру застави.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, у задоволенні клопотання слідчого відмовлено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, а саме ОСОБА_8 являється дочкою підозрюваної та на даний час органом досудового розслідування не допитана, тому підозрювана перебуваючи на волі, буде мати реальну можливість шляхом погроз, вмовляння чи переконання впливати на свідка, з метою зміни її показань у провадженні, у зв`язку з чим лише перебування підозрюваної у слідчому ізоляторі унеможливить їх спілкування. Вказує, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування через тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначив в ухвалі, що вона не судима, має постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, має стійки соціальні зв`язки. Крім того, ОСОБА_5 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яким потрібен постійний догляд,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваної та її захисника, які заперечували відносно прийняття судом апеляційної інстанції рішення про задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла таких висновків.

Із оскаржуваного судового рішення слідує, що СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000647 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 07 липня 2020 року) за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

08.07.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В силу ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини і матеріали кримінального провадження та дійшов висновку про те, що прокурором та слідчим у судовому засіданні не було надано жодних документів які б, підтверджували твердження того, що перебуваючи на волі, підозрювана буде порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки та не обгрунтовано недостатність застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя у судовому засіданні також встановив, що підозрювана не судима, має постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, як особа на яку скарги не надходять, має стійкі соціальні зв`язки та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з якими проживає однією сім`єю в АДРЕСА_1 , за якими потрібен постійний догляд.

Таким чином, на думку колегії суддів, підозрювана має стійкі соціальні зв`язки по місцю свого проживання. Інших вагомих ризиків, для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим та прокурором не наведено.

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча би один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до вищевказаної норми кримінального процесуального закону, слідчий суддя визнав доцільним застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, покладених на неї, на думку слідчого судді, та попередить вчинення нею дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції уважає, що доводи апеляційної скарги прокурора, висновків слідчого судді у ході розгляду такої скарги не спростували. Також апеляційна скарга не містить належного обгрунтування чому ж все таки є необхідність застосувати до підозрюваної найсуворіший запобіжний захід.

В суді апеляційної інстанції прокурор не зміг пояснити, з ким будуть жити діти і хто їх буде доглядати, в разі обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Як убачається із ухвали слідчого судді, в порядку ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя поклав на ОСОБА_5 обов`язки, зокрема: 1) прибувати до кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З апеляційної скарги прокурора убачається, що за основу необхідності взяття під варту ОСОБА_5 , ним зроблені посилання лише на ризики, встановлені ст.177 КПК України, зокрема на можливе переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05( рішення від 11 липня 2006 року) «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

З огляду на характеризуючі дані особи підозрюваної ОСОБА_5 , наявність на утримані двох малолітніх дітей, стан її здоров`я, відсутність порушень обраного запобіжного заходу та виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, застосований запобіжний захід слідчим суддею у вигляді цілодобового домашнього арешту буде цілком достатнім стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки підозрюваної на даному етапі досудового розслідування.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону слідчим суддею у ході розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів суду апеляційної інстанції не встановила.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 10 липня 2020 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3