Справа № 461/1402/18
У Х В А Л А

10 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в колегіальному складі:

головуюча суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря судових засідань ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представників потерплого ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР №0000257 від 14 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України, -

у с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова знаходяться матеріали кримінального провадження №0000257 від 14 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні від адвоката ОСОБА_11 поступило клопотання про передачу власнику (законному володільцю) ОСОБА_15 речовий доказ на відповідальне зберігання, а саме: транспортний засіб Mitsubishi Lancer 10, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування вказаного клопотання покликається на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08.09.2017 року накладено арешт на транспортний засіб Mitsubishi Lancer 10, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний транспортний засіб після вилучення зберігається у автогосподарстві ГУ НП у Львівській області.

Власник автомобіля ОСОБА_15 позбавлена можливості ним користуватися, підтримувати його в належному технічному стані.

Адвокат ОСОБА_11 в клопотанні зазначив, що власник автомобіля ОСОБА_15 не була обізнана про те, що її автомобіль використовується для скоєння злочину.

На підставі викладеного вважає, що з моменту накладення арешту пройшов значний час, власник майна потребує його назад, а тому відпала потреба в подальшому зберіганні майна не у його власника, та керуючись ст. 100 КПК України, просить передати їй на відповідальне зберігання вказаний автомобіль.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, думку прокурора та представників потерпілих, які просили відмовити у задоволенні клопотання, думку обвинувачених та їх захисників, які клопотання підтримали, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 08.09.2017 року накладено арешт на транспортний засіб Mitsubishi Lancer 10, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mitsubishi Lancer 10, реєстраційний номер НОМЕР_1 його власником є ОСОБА_15 .

Проте, з ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08.09.2017 року вбачається, що фактично транспортним засобом Mitsubishi Lancer 10, реєстраційний номер НОМЕР_1 користувався ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 14, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до положень ч.1,4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний,обвинувачений,їх захисник,законний представник,інший власник або володілець майна,які не були присутні при розгляді питання про арешт майна,мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею,а підчас судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 1 п. 6. ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Оглянувши клопотання та додані до нього докази, враховуючи те, що кримінальне провадження лише розпочато судовий розгляд, ще не було оголошено обвинувального акту, не встановлено порядку дослідження доказів та не досліджувалися речові докази, а відтак, неможливо зробити висновок про роль, яку відігравав вищевказаний речовий доказ у вчиненні кримінальних правопорушень, колегія суддів приходить до висновку, що у клопотання адвоката ОСОБА_11 про передачу власнику (законному володільцю) ОСОБА_15 речового доказу на відповідальне зберігання, а саме: транспортного засобу Mitsubishi Lancer 10, реєстраційний номер НОМЕР_1 слід відмовити. Колегія суддів вважає, що передача вищевказаного речового доказу на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_15 може зашкодити розгляду кримінального провадження та встановленню істини по справі.

Керуючись ст.ст.100, 131, 170, 174 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 про передачу власнику (законному володільцю) ОСОБА_15 речовий доказ на відповідальне зберігання, а саме: транспортний засіб Mitsubishi Lancer 10, реєстраційний номер НОМЕР_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_2 на лікарняному з 14.09.2020 року по 09.10.2020 року повний текст ухвали складено 12.10.2020 року.

Головуючий суддя Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3