Справа №589/2734/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/952/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2020 року, якою відмовлено в затверджені угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_9 , укладеної між ними 13.08.2020 року, а кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування,-

ВСТАНОВИЛА:

14.08.2020 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з угодою про примирення.

11.09.2020 року, в ході підготовчого судового засідання, ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області відмовлено в затверджені угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_9 , укладеної між ними 13.08.2020 року. Підставою відмови виступило те, що укладення такої угоди добровільним рішенням не було, сторони не примирилися, з пояснень обвинуваченого, викладене відносно нього в обвинувальному акті не відповідає дійсності, захисника в ході досудового розслідування він не мав, а угоду укладав виключно під тиском слідчого. З огляду на викладене, суд в затвердженні угоди відмовив, а матеріали кримінального провадження, згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, повернув прокурору для продовження досудового розслідування.

Не погодившись з таким рішення суду, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку. Просив ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2020 року, скасувати у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження просив направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

В обґрунтування своїх вимог стверджував, що право на відмову у затвердженні угоди суд має, однак не має права повернути матеріали кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування. Суд проігнорував клопотання прокурора про продовження слухання справи в загальному порядку, не вислухана думка обвинуваченого, та проігнорував факт закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню і відкриття матеріалів сторонам. На переконання сторони обвинувачення суд мав прийняти рішення про продовження підготовчого судового засідання на загальних підставах та вирішити питання в порядку ст. 314 КПК України і призначити судовий розгляд на підставі надісланого обвинувального акту.

Про дату, час і місце судового розгляду учасники кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_9 повідомлені належним чином про свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень, однак до суду не з`явились, причин неявки не повідомили та клопотань про відкладення слухання справи на іншу дату не подавали, а тому, з урахуванням ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе апеляційний розгляд справи провести у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження просив направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора.

Як вбачається з вимог апелянта, прокурор просив ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2020 року, скасувати, а кримінальне провадження направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду, оскільки суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України з угодою про примирення.

В підготовчому судовому засіданні головуючим була з`ясована думка учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди про примирення на що, обвинувачений ОСОБА_8 вказав, що не визнає себе винуватим у інкримінованому йому кримінальному проступку, оскільки зазначене в обвинувальному акті не відповідає дійсності. Крім того, вказав, що на складання угоди про примирення він погодився лише під тиском слідчого. Прокурор висловив думку, що, зважаючи на пояснення обвинуваченого, угода про примирення не підлягає затвердженню. Вваважав, що справу треба розглядати в загальному порядку. Потерпіла поклалась на розсуд суду.

Дослідивши викладене, ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2020 року в затвердженні угоди про примирення укладеної 13.08.2020 між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_9 було відмовлено , а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд вирішив повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.469 КПК України домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися (п.4 ч.7 ст.474 КПК України).

Зважаючи на пояснення обвинуваченого, що угода була укладена ним під тиском слідчого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про існування підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, а тому відмову суду в її затвердженні суд апеляційної інстанції вважає правильною.

Однак, колегія суддів не може погодитись з іншим висновком суду першої інстанції, а саме в частині необхідності повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадженні прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України передбачено, що у разі відмови в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

Отже, повернення кримінального провадження для продовження досудового розслідування має місце лише у тому випадку, коли досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено не в повному обсязі, але сторонами провадження досягнуто угоди про примирення.

Відповідно до положення п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення кримінального провадження на підставі угод», якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених ст.ст. 290, 291 КПК України, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Відповідно до вимог п. 18 зазначеної вище Постанови за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має право прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову в затвердженні угоди та подальшого повернення матеріалів кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, не враховано, що угода про примирення в даному випадку була укладена після закінчення досудового розслідування, була направлена до суду з обвинувальним актом, відтак всі необхідні слідчі процесуальні дії органом досудового розслідування були проведені, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено складанням обвинувального акта, тому необхідності повернення матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування в даному випадку не було.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що питання щодо можливості призначення судового розгляду обвинувального акта в загальному порядку, у відповідності до положень п. 5 ч. 1 ст. 314 КПК України, суд першої інстанції при таких обставинах взагалі не вирішував.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції наголошував, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 було завершено з дотриманням вимог відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження, у зв`язку із чим до суду скеровано обвинувальний акт, а угода укладена вже після завершення досудового розслідування. Натомість, повертаючи кримінальне провадження прокурору з вказівкою продовжити досудове розслідування, районний суд не навів у своєму рішенні обґрунтованих підстав такого продовження.

Щодо пояснень обвинуваченого, що викладене в обвинувальному акті не відповідає дійсним обставинам справи, про тиск на нього з боку слідчого та про те, що він під час досудового розслідування не мав захисника, повинно виступити предметом перевірки та дослідження суду першої інстанції при безпосередньому розгляді справи по суті, однак не може бути підставою для повернення прокурору матеріалів провадження для проведення додаткового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову в затвердженні угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілою та повернення прокурору кримінального провадження щодо ОСОБА_8 для продовження досудового розслідування не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково з тих підстав, що оскаржуване ним рішення суду першої інстанції є неправильним тільки в частині безпідставного повернення прокурору матеріалів провадження для продовження проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.09.2020 року, якою відмовлено в затверджені угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_9 , укладеної між ними 13.08.2020 року, а кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування, скасувати в частині повернення провадження прокурору для продовження досудового розслідування, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, і призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4