ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/91/20 Номер провадження 11-кп/814/769/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 /в режимі відеоконференції/

та його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Даною ухвалою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тимченки Чорнобаївського району Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України, засудженого:

-13.08.2018 року Коломацьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.286, ч.5 ст. 72 КК України до 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, зараховано термін попереднього ув`язнення з 21.04.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,-

відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Мотивуючи своє рішення, суддя вказав, що ОСОБА_7 відбув строку покарання, але сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування ухвали суду та звільнення засудженого умовно-достроково від відбування покарання.

На обґрунтування вимог апеляції вказує, що згідно з наданою установою характеристики за період відбування покарання ОСОБА_7 характеризується позитивно, не мав стягнень та має одне заохочення. Зазначає, що судом не взято до уваги та не надано належної оцінки обставинам, які підтверджують, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення.

Також, адвокат зазначає, що ОСОБА_7 установою була надана відпустка, що також підтверджує сумлінну поведінку і ставленням до праці засудженого.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, а також обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції всебічно та об`єктивно дослідив дані про особу засудженого, надав їм належну оцінку в сукупності, як таким, які повно та всебічно характеризують особу ОСОБА_7 .

Так, по даній справі ОСОБА_7 засуджений вироком Коломацького районного суду Харківської області від 13.08.2018 року, за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у подвійному розмірі зараховано ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 21.04.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З характеристики на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній перебуває в місцях позбавлення волі з 19.04.2017 року. З 22.04.2017 року перебував в УВП № 27 м. Харків, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 02.04.2019 року відбуває в державній установі «Крюковська виправна колонія «29». Був працевлаштованим робітником їдальні для засуджених установи. Проте в період з 17.01.2020 року по теперішній час не працевлаштований.

Також слід зазначити, що наявність в матеріалах справи позитивної характеристики стосовно ОСОБА_7 та одного заохочення, а саме подяка за сумлінну поведінку і дотримання вимог безпеки праці.

Відповідно до ст.9 КВК України сумлінна поведінка і дотримання вимог безпеки є обов`язком засудженого, у зв`язку з чим колегії суддів приходить до висновку, що зазначені обставини не являються достатніми доказами виправлення останнього.

Згідно рішення комісії ДУ «Крюківська виправна колонія №29» від 10.04.2019 року ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Рішенням від 15.08.2019 року ОСОБА_7 отримав заохочення у вигляді подяки, але разом з тим з характеристики ОСОБА_7 від 24.12.2019 року вбачається, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

За період з 24.12.2019 року до розгляду судом заяви про умовне дострокове звільнення ОСОБА_7 будь-яких заохочень не отримував, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що суд при розгляді заяви ОСОБА_7 прийшов до правильного висновку про те, що він тільки стає на шлях виправлення.

Умовою застосування умовно-дострокового звільнення є не тільки строк відбутої частини призначеного покарання, а і умова, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим колегія суддів вважає подання про умовно-дострокове звільнення передчасним, а тому апеляційна скарга захисника в інтересах ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.405,407,419КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_9 . Рябішин.