Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/897/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 122 (102) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000548, на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2020 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Олександрійське м. Олександрія Кіровоградської області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , громадянка України, має на утриманні трьох дітей, не працює, не перебуває у шлюбі, раніше не судима,
визнана винуватою та засуджена за ч.1 ст.122 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі статей 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладенням відповідних обов`язків. Вироком також вирішено питання щодо цивільного позову,
за участі сторін кримінального провадження:
- прокурора ОСОБА_8 ,

- обвинуваченої ОСОБА_7 ,

- адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_7 визнана винуватою та засуджена за заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, вчинене за наступних обставин.
9 березня 2019 року у нічний час між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , у середині приміщення магазину Центральний, за адресою: Кіровоградська область м. Олександрія с. Олександрійське вул. Павла Кравченка, 16, виник конфлікт, який припинився, проте вичерпаний не був. Через деякий час, ОСОБА_9 вийшла на вулицю зі своїми товаришами та знаходилася поблизу будівлі магазину Центральний, в цей час ОСОБА_7 , також виходячи разом зі своїми співмешканцем з вказаного приміщення, побачила ОСОБА_9 , яка стояла на вулиці, з якою перебувала у неприязних відносинах. В результаті конфлікту, що виник в приміщенні магазину Центральний, ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_9 та, будучи роздратованою на грунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи умисел, направлений на спричинення останній тілесних ушкоджень, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та бажаючи їх настання, штовхнула ОСОБА_9 руками в груди. ОСОБА_9 від вказаного поштовху падаючи на спину з висоти власного зросту, отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів дистального відділу лівої променової кістки, шилоподібного паростку лівої ліктьової кістки, які відносяться до категорії середньої ступені тяжкості тілесних ушкоджень, які викликають тривалий розлад здоров`я. Після цього ОСОБА_7 переконавшись, що виконала всі необхідні дії аби довести свій злочинний умисел до кінця, з місця події зникла, а потерпіла ОСОБА_9 звернулась до лікарні, де їй було надано медичну допомогу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати, кримінальне провадження щодо його підзахисної ОСОБА_7 закрити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд, визнаючи ОСОБА_7 винною в умисному заподіянні тілесних ушкоджень фактично опирається тільки на показання потерпілої, свідків ОСОБА_10 ОСОБА_11 , висновки СМЕ та слідчі експерименти.
Однак наведені вище висновки суду, пояснення потерпілої, зазначених свідків повністю спростовуються наявними у справі доказами, а саме показаннями допитаної у судовому засіданні ОСОБА_7 , яка не визнала себе винною у вчиненому злочині, показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 під час відпочинку дійсно виник словесний конфлікт, однак обвинувачена не штовхала потерпілу.
Не заперечує, що в ніч з 8 на 9 березня 2019 року біля магазину «Центральний» між обвинуваченою та потерпілою стався конфлікт, у вказаний період часу ОСОБА_9 отримала травму у вигляді перелому руки. При цьому зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять умисел ОСОБА_7 на спричинення саме тяжких тілесних ушкоджень, що вона передбачала настання суспільно-небезпечних наслідків, а тому ставить під сумнів правову кваліфікацію дій обвинуваченої, оскільки мова може іти тільки про скоєння необережного злочину, або про ст.128 КК України. Вважає позицію суду невмотивованою, оскільки суд прийняв сторону потерпілої і свідків обвинувачення та піддав сумніву і не прийняв до уваги пояснення обвинуваченої та свідків захисту про непричетність ОСОБА_7 до спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.
Судом не досліджені дані з травмпункту в смт. Олександрівка та Олександрівської ЦРЛ, тобто не встановлено часу звернення потерпілої за медичною допомогою, а висновки СМЕ вважає ймовірними, так як жоден із них не містить категоричних тверджень.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника, які вимоги поданої апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, та в дебатах і у останньому слові просили задовольнити апеляцію, висновок прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляції, а вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи.

Так, обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину не визнала та пояснила суду, що 8 березня 2019 року близько дев`ятої вечора вона, її цивільний чоловік ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , її чоловік ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (зараз ОСОБА_18 ) пішли до бару «Центральний», який знаходиться у с. Олександрійське по вул. П.Кравченка. Коли вони прийшли до бару, то ОСОБА_7 вживала там пиво, випила приблизно склянку пива. Її подруги танцювали, вона сиділа за столом. Перший раз побачила ОСОБА_9 на вулиці, вона стояла з пляшкою «Гаража» та кликала свого кума « ОСОБА_19 » та була в стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 в цей момент зі ОСОБА_9 не розмовляла. Коли ОСОБА_9 знаходилась в барі і танцювала, вона постійно чіплялась до людей, які знаходились на танцполі, зокрема і до ОСОБА_20 . Обвинувачена пояснила, що бачила як ОСОБА_9 штовхала ОСОБА_21 на танцполі у зв`язку з тим, що між ними є особистий конфлікт з приводу кума, однак детальніше обвинувачена відмовилася про це говорити, посилаючись на те, що це їх особисті справи, які вона не бажає обговорювати. О 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_14 вийшли до туалету, який знаходиться на вулиці біля вказаного вище бару. На вулиці ОСОБА_7 зустріла ОСОБА_9 , та сказала їй, що жодного разу не бачила її в такому п`яному вигляді, після чого ОСОБА_9 сказала ОСОБА_7 : «Які в неї проблеми, і що вона хоче». У суді обвинувачена стверджувала, що вона лише коротко, йдучи повз потерпілу, сказала їй що ніколи її такою не бачила. У відповідь від потерпілої почула нецензурну лайку. Через декілька секунд до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_14 та вони разом зі своїми друзями, з яким прийшли до бару пішли додому, і близько одинадцятої години були вже вдома. Обвинувачена вважає, що потерпіла ОСОБА_9 отримала травму вже о 1 або другій годині ночі, коли обвинувачена вже була вдома зі своїм чоловіком. Обвинувачена повідомила, що будь-яких конфліктів, окрім зазначеної вище розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не було. Вночі до ОСОБА_7 ніхто не приходив, а натомість ОСОБА_22 та потерпіла ОСОБА_9 пішли додому до ОСОБА_20 . А вже вранці 9 березня 2019 року дійсно ОСОБА_9 і ОСОБА_22 приходили додому до ОСОБА_7 , та вимагали від останньої гроші на лікування зламаної руки ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що травму ОСОБА_9 отримала внаслідок поштовху ОСОБА_7 . Свідками цієї бесіди були цивільний чоловік ОСОБА_7 ОСОБА_14 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . На питання суду ОСОБА_7 відповіла, що будь яких конфліктів між нею та ОСОБА_9 ніколи не було, і в барі 8 березня 2019 року вона також не збиралась зі ОСОБА_9 сперечатись, а просто була вражена її станом. Також обвинувачена зазначила, що можливо неприязні відносини склались між ОСОБА_9 та ОСОБА_25 , оскільки раніше ОСОБА_26 перебувала у відносинах з кумом ОСОБА_9 . Богарчуком. Також ОСОБА_7 не змогла пояснити суду, чому свідок ОСОБА_27 говорив, що саме вона штовхнула ОСОБА_9 , та остання упала та внаслідок падіння зламала собі руку. Також обвинувачена ніяк не пояснила чому потерпіла і свідки обмовляють її, сказавши лише що це люди такі. Обвинувачена також не повідомила про наявність у свідків і потерпілої мотивів для такої обмови.
Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, її вина у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Під час допиту у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що 8 березня 2019 року близько 20-20.30 год. пішла разом зі своїми друзями ОСОБА_28 та ОСОБА_29 до бару «Центральний», який знаходиться у центрі с. Олександрійське по вул. Павла Кравченка, щоб відсвяткувати Восьме березня. Вона разом зі своїми друзями вживали горілку. ОСОБА_9 випила близько 100 г. О 23 год. 00 хв. в коридорі вказаного вище бару ОСОБА_9 зустрілась з ОСОБА_7 , остання грубо виражалась у бік ОСОБА_9 . Потерпілій невідомо, чому ОСОБА_7 так з нею розмовляла, конфліктів у них не було. Відносини між ними були сусідські. Близько пів на першу ночі 9 березня 2019 року ОСОБА_9 разом зі своїм другом ОСОБА_28 вийшла на вулицю. На вулиці також була ОСОБА_7 з її цивільним чоловіком ОСОБА_30 . ОСОБА_7 почала чіплятись до ОСОБА_9 , оскілки знаходилась у стані алкогольного сп`яніння та поводила себе агресивно. Потім ОСОБА_7 штовхнула в груди ОСОБА_9 , внаслідок чого остання впала назад та підставила руку, яка від падіння зламалось. Свідками цієї події був цивільний чоловік ОСОБА_7 . ОСОБА_14 та знайомий потерпілої ОСОБА_27 . ОСОБА_9 після того, як від удару ОСОБА_7 впала на землю та зламала руку на ноги не підводилась, оскільки знаходилась у стані шоку та у неї дуже боліла рука. Цивільний чоловік ОСОБА_7 ОСОБА_14 сказав ОСОБА_31 , щоб забирав ОСОБА_32 . В цей час з туалету, який знаходився на подвір`ї бару «Центральний», вийшла подруга потерпілої ОСОБА_33 , вона разом з ОСОБА_28 почали піднімати потерпілу із землі. Потім ОСОБА_9 , ОСОБА_22 та ОСОБА_34 пішли до медичної частини, яка розташована у с. Олександрійське, де ОСОБА_9 надали першу допомогу: дали знеболююче та наклали на руку дерев`яну дощечку. О другій годині ночі ОСОБА_9 , ОСОБА_22 та ОСОБА_34 поїхали на швидкій допомозі до м. Олександрії в лікарню, де ОСОБА_9 зробили знімок руки та наклали гіпс. В лікарні ОСОБА_9 повідомила, що травму вона отримала, внаслідок того що її штовхнули. Додому вони приїхали теж на швидкій допомозі, яка зупинилась у центрі АДРЕСА_3 , та всі пішли по своїх домівках. ОСОБА_9 близько 4 год. зателефонувала ОСОБА_22 , та вони разом пішли до ОСОБА_7 повідомити, що внаслідок її удару ОСОБА_9 зламала руку, а отже необхідно щоб ОСОБА_7 відшкодувала кошти ОСОБА_9 на її лікування. Коли вони підішли до будинку ОСОБА_7 хвіртка була не закрита та в хаті горіло світло, проте двері їм ніхто не відкрив і вони пішли по своїм домівкам. Вранці о 7 год. 30 хв. ОСОБА_9 пішла знову до будинку, де мешкає ОСОБА_7 з її цивільним чоловіком та дітьми. На подвір`ї також стояли ОСОБА_7 та її подруги ОСОБА_35 та ОСОБА_15 . ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_7 , що внаслідок того, що вона її штовхнула у ОСОБА_9 зламалась рука, а отже ОСОБА_7 необхідно заплатити ОСОБА_9 300 грн. на лікування або вона повідомить про цей вчинок у поліцію. ОСОБА_7 знову почала кричати на ОСОБА_9 , та говорити, що вчора у барі вона «неправильно дивилась на її подругу ОСОБА_36 ». Потім вийшов ОСОБА_14 та повідомив, що ніхто гроші ОСОБА_9 віддавати не буде, та щоб ОСОБА_9 йшла писала що хоче. Після цієї розмови ОСОБА_9 9 березня 2019 року поїхала до м. Олександрія у поліцію та повідомила про випадок, що з нею трапився 8 березня 2019 року, а саме про те, що у барі «Центральний» приблизно пів на першу ночі 9 березня 2019 року її знайома ОСОБА_37 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, штовхнула її у груди, внаслідок чого ОСОБА_9 впала і травмувала собі ліву руку. ОСОБА_9 також пояснила, що їй не відома причина конфлікту, який виник між нею та обвинуваченою, однак ОСОБА_7 постійно намагалась пояснити потерпілій, що вона «неправильно дивилась на її подругу ОСОБА_36 ».Також потерпіла ОСОБА_9 підтримала цивільний позов та просила його задовольнити.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 повідомила, що знайома з потерпілою та перебуває з нею в дружніх відносинах. Так, 8 березня 2019 року приблизно о восьмій або дев`ятій годині вечора вона, її чоловік ОСОБА_11 та потерпіла ОСОБА_9 пішли до бару Центральний відпочивати. У барі вживали спиртні напої, а саме дві пляшки пива та по сто грам горілки. Свідок пояснила, що ні вона, ні її чоловік, ні ОСОБА_9 не були тверезі. В кафе також перебувала обвинувачена ОСОБА_7 , яка зі слів свідка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ні в приміщенні кафе, ні на вулиці в присутності свідка конфліктів не було. Близько першої години ночі 9 березня 2019 року потерпіла та ОСОБА_10 вирішили піти в туалет, який знаходиться біля зазначеного вище кафе за кутом на вулиці. Світло біля кафе і біля туалету є, обличчя людей розгледіти можна. Перша до туалету вийшла потерпіла, за нею хвилин через десять пішла і вона, а коли вийшла на подвір`я біля кафе побачила, що потерпіла сидить на землі та скаржиться на біль у лікті. Підійшовши до неї зробила висновок, що у останньої зламана рука. Неподалік, метрів за сім, стояла ОСОБА_7 з чоловіком. В бесіді з потерпілою дізналась, що її штовхнула ОСОБА_7 , та вона впала на землю, внаслідок чого зламала собі руку. Дану розмову могли чути обвинувачена та її чоловік, які пішли з кафе. Разом з потерпілою пішла до медичного пункту в смт. Олександрійське, де їм повідомили, що у ОСОБА_9 зламана рука та швидка допомога відвезла її та ОСОБА_9 до міської лікарні в м. Олександрію. Після того, як вони приїхали до лікарні в м. Олександрія, ОСОБА_9 була надана медична допомога, а саме їй зробили рентген та наклали гіпс. Під час оформлення у травмпункті м. Олександрії медичної документації, ОСОБА_9 повідомила лікарям, що травму руки вона отримала в кафе у смт. Олександрії, внаслідок того, що ОСОБА_7 штовхнула її у груди. Від удару потерпіла впала на землю та зламала собі руку. Після чого, це була десь четверта година ранку 9 березня 2019 року. Потім вони поїхали на швидкій допомозі до смт. Олександрійське де їх висадили в центрі міста. Після цього, близько четвертої чи п`ятої години ранку, вона з потерпілою пішли додому до обвинуваченої ОСОБА_7 , почали стукати в двері, але їм ніхто не відчинив та вони порозходились по своїх домівках. Приходили до обвинуваченої з метою вирішити питання полюбовно, шляхом відшкодування ОСОБА_7 потерпілій витрат на лікування. Також зазначила, що не бачила як ОСОБА_7 штовхала потерпілу біля кафе у смт. Олександрійському.
ОСОБА_11 під час його допиту у судовому засіданні як свідка повідомив, що знайомий з потерпілою ОСОБА_9 , оскільки вона є подругою його дружини ОСОБА_10 . Свідок повідомив суду, що 8 березня 2019 року він, його дружина та потерпіла пішли до магазину Центральний, де також знаходиться бар, відсвяткувати восьме березня. Там вони вживали алкогольні напої: пиво та приблизно по сто грамів горілки. Він бачив у барі обвинувачену ОСОБА_7 , але не бачив, щоб між потерпілою та обвинуваченою у барі виникли конфлікти. Приблизно пів на першу ночі він та потерпіла ОСОБА_9 вийшли на вулицю покурити. Обвинувачена та потерпіла почали сперечатися. Обвинувачена на вулиці стояла разом зі своїм чоловіком. Він відійшов від жінок, коли вони розмовляли. Під час розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , побачив, як ОСОБА_7 штовхнула ОСОБА_9 , від поштовху остання впала на землю та, падаючи, підставила руку, на яку і впала. Чоловік ОСОБА_7 взяв її за руку і вони почали відходити від кафе. Коли чоловік обвинуваченої ОСОБА_38 проходив повз нього, він сказав йому, щоб забирав ОСОБА_9 . Потім вийшла його дружина - ОСОБА_10 і вони почали допомагати потерпілій піднятися з землі та повели її до медичного пункту в смт. Олександрійське. Після того, як в медичному пункті ОСОБА_9 повідомили, що в неї зламана рука, він ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_9 на швидкій допомозі поїхали до м. Олександрії в лікарню де потерпілій зробили рентген та наклали гіпс. Після цього вони втрьох, близько другої ночі на кареті швидкої допомоги приїхали в центр до смт. Олександрійське, де він та ОСОБА_10 пішли ночувати до її матері, а ОСОБА_9 пішла до себе додому та більше він її не бачив. Прийшовши додому разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 ліг спати. Потім пояснив, що він ліг спати один, а зранку йому ОСОБА_10 повідомила, що разом зі ОСОБА_9 вони ходили до обвинуваченої для вирішення питання відшкодування шкоди на лікування потерпілої, проте двері їм ніхто не відчинив.
Під час спільного допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_10 уточнила, що її чоловік ОСОБА_11 ходив з нею та потерпілою до медичного пункту в смт. Олександрійське та їздив до м. Олександрії в лікарню.
Свідок ОСОБА_11 під час спільного допиту зі свідком ОСОБА_10 уточнив, що після того як близько другої години ночі він, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 повернулись з лікарні м. Олександрія до смт. Олександрійське, він з дружиною пішов додому спати, а ОСОБА_9 пішла до себе додому. Проте, коли вони прийшли з дружиною додому, ліг спати лише він, ОСОБА_10 спати не лягала, а вранці повідомила, що після того, як вони розійшлися по домівкам, ОСОБА_10 зателефонувала до потерпілої та вони разом пішли до ОСОБА_7 для вирішення питань про відшкодування потерпілій коштів на лікування. Ця подія відбулась приблизно о четвертій годині ранку 9 березня 2019 року.
Також ОСОБА_10 під час спільного допиту повідомила, що її показання різняться у зв`язку з тим, що вона вже не пам`ятає детально подробиць, які мали місце 8 та 9 березня 2019 року.
Також вина ОСОБА_39 підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду письмових доказів, що містяться у таких джерелах:
- протоколі проведення слідчого експерименту від 08.05.2019 за участю ОСОБА_9 , проведеного за адресою: вул. Павла Кравченка, смт. Олександрійське, м. Олександрія з відеозаписом, стенограмою до вказаного вище протоколу, під час якого потерпіла розповіла та продемонструвала за яких обставин в ніч з 08 на 09 березня 2019 року її штовхнула двома руками в область грудної клітини ОСОБА_7 внаслідок чого вона впала та отримала тілесне ушкодження;
- протоколі проведення слідчого експерименту від 08.05.2019 за участю свідка ОСОБА_11 проведеного за адресою: вул. Павла Кравченка, смт. Олександрійське, м. Олександрія з відеозаписом, стенограмою до вказаного вище протоколу, під час якого свідок розповів та продемонстрував за яких обставин у нічний час 09.03.2019 обвинуваченою було спричинено тілесне ушкодження потерпілій;
- протоколі проведення слідчого експерименту від 26 червня 2019 року за участю ОСОБА_7 , проведеного за адресою: вул. Павла Кравченка, смт. Олександрійське, м. Олександрія з відеозаписом, стенограмою до вказаного вище протоколу, на якому ОСОБА_7 розповідає про події, які мали місце 8 березня 2019 року за вказаною вище адресою. Зокрема, вона продемонструвала місце, де у неї відбулася розмова і конфлікт зі ОСОБА_9 . ОСОБА_7 зазначила: я пішла зі своїми друзями. Вони пішли вперед, а я пішла в туалет. Я вийшла, іду я в туалет. Заходжу за вугол, тут темрява, вона (тобто ОСОБА_9 ) сидить в неадекватному стані, людина просто падала на задницю, підіймалася, вона сидить, не утримується і падає на задницю … так, звичайно бачила, падала назад… скільки разів не рахувала, було просто темно, не геть темно було, ось ліхтарі світять на вулиці, потім вона підійшла, я також вийшла, вона йде коло мене, потім я їй сказала, що ніколи не бачила її такою п`яною та не розумію чому ти до всіх чіпляєшся, на що вона відповіла тобі щось не нравиться!, а я їй кажу, що п`яною такою ніколи не бачила, тут підходить мій чоловік, бере мене за руку і говорить все пішли звідси і ми пішли, … конфліктів з нею взагалі не було… я її не штовхала, можливо вона десь падала, у мене є свідок ОСОБА_14 , вона ледь стояла на ногах, ми розвернулися і пішли, де вона потім п`яна падала качалася невідомо;
- висновку експерта № 39 щодо проведення судово-медичної експертизи медичної документації ОСОБА_9 в якому зазначено, що у наданих медичних документах на ім`я ОСОБА_9 маються дані на користь тілесних ушкоджень у вигляді переломів дистального відділу лівої променевої кістки, шилоподібного паростку лівої ліктьової кістки. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупого твердого предмету( предметів), вірогідніше за все при падінні на площині з положення стоячи на виставлену вперед руку, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень які викликають тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу та за давністю можуть відповідати вказаному строку травми. Виявленні ушкодження є доступними для самоспричинення;
- висновку експерта № 40 щодо проведення судово-медичної експертизи медичної документації ОСОБА_9 в якому зазначено, що тілесні ушкодження, що були виявлені у ОСОБА_9 могли утворитися за різних обставин, в тому числі і за тих, на які вказує потерпіла в ході слідчого експерименту;
- висновку експерта № 41 щодо проведення судово-медичної експертизи медичної документації ОСОБА_9 в якому зазначено, що тілесні ушкодження, що були виявлені у ОСОБА_9 могли утворитися за різних обставин, в тому числі і за тих, на які вказує ОСОБА_11 в ході слідчого експерименту;
- висновку експерта № 53 щодо проведення судово-медичної експертизи медичної документації ОСОБА_9 в якому зазначено, що тілесні ушкодження, що не можна казати про відповідність механізму утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 , на які вказує ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту за її участю, оскільки травматичні впливи на які вказує остання (падіння потерпілої на сідниці), не відповідає локалізації тілесних ушкоджень у ОСОБА_9
- висновку консультативної комісії лікарів-ренгенологів КНП КОЛ КОР від 23.05.2019 в якому зазначено: на представленных рентгенограммах определяется оскольчатый внутрисуставной перелом дистального метаэпифиза левой лучевой кости, отрыв шиловидного отростка левой локтевой кости с последующей репозицией и фиксацией гипсовой лангеткой. Выявленные изменения могут соответствовать указаному сроку травмы.
Також судом досліджені наступні процесуальні рішення та документи: витяги з ЄРДР за №0000548, ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.03.2019, 16.05.2019, 16.05.2019, 27.06.2019 року, повідомлення про підозру від 13.06.2019, які підтверджують достовірність, можливість використання та допустимість інших досліджених судом доказів.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що досліджені судом докази є належними та допустимими, оскільки прямо підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню та мають значення для даного кримінального провадження, отримані у порядку, передбаченому КПК України, узгоджуються між собою.
Також суд першої інстанції надав належну оцінку показанням обвинуваченої, які визнав непослідовними та розцінив їх як спосіб захисту, надав належну оцінку показанням свідка ОСОБА_12 , які відхилив оскільки вони суперечать показанням потерпілої, ряду свідків, сукупності інших досліджених доказів, надав також належної оцінки показання свідка ОСОБА_13 , яка не була безпосереднім очевидцем на місці та у час, де відбулося завдання тілесних ушкоджень обвинуваченою потерпілій, про що належним чином мотивував у вироку.
Таким чином, оцінюючи у сукупності всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов правильного висновку, що вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд врахував, що обвинувачена раніше не судима, не працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні трьох дітей, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має нейтральну характеристику з місця проживання. Обставини, що пом`якшують та обставини, що обтяжують покарання, відсутні. Згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації також вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Рекомендовано застосувати пробаційну програму Подолання агресивної поведінки.
При призначенні покарання суд також врахував, що призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді виправних робіт є неможливим, оскільки вона не працевлаштування. Призначення їй покарання у вигляді обмеження волі також є неможливим в силу вимог ч.3 ст.61 КК України, оскільки вона має дітей віком до чотирнадцяти років.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Разом з тим, враховуючи зазначені вище відомості, які характеризують особу обвинуваченої, висновки досудової доповіді, суд дійшов правильного висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, тобто наявні підстави для застосування ст.75 КК України та застосування положень ст.76 цього Кодексу.
Також суд обґрунтував доцільність задоволення цивільного позову щодо відшкодування спричиненої матеріальної та частково моральної шкоди.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги адвоката в інтересах обвинуваченої щодо скасування вироку суду та закриття кримінального провадження щодо його підзахисної ОСОБА_7 за обставин, вказаних ними в апеляційній скарзі, за наступних підстав.
Так захисник в апеляційній скарзі не заперечує, що в ніч з 8 на 9 березня 2019 року біля магазину «Центральний» між обвинуваченою та потерпілою стався конфлікт, у вказаний період часу ОСОБА_9 отримала травму у вигляді перелому руки.
Також вказує, що суд, визнаючи ОСОБА_7 винною в умисному заподіянні тілесних ушкоджень, фактично опирається тільки на показання потерпілої, свідків ОСОБА_10 ОСОБА_11 , висновки СМЕ та слідчі експерименти, однак дані висновки суду спростовуються показаннями обвинуваченої ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 під час відпочинку дійсно виник словесний конфлікт, однак обвинувачена не штовхала потерпілу.
Зазначене повністю спростовується дослідженими доказами під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Як вбачається із мотивувальної частини оскаржуваного вироку, суд оцінивши досліджені докази врахував наявність розбіжностей в показаннях обвинуваченої під час проведення з її участю слідчого експерименту 26.06.2019 та показаннях, які вона давала під час допиту у судовому засіданні. Зокрема ОСОБА_7 під час допиту у судовому засіданні стверджувала, що вона, йдучи повз потерпілу, сказали їй що ніколи її не бачила такою п`яною, отримала грубу відповідь від потерпілої та пішла додому разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_12 . Також ОСОБА_40 стверджувала, що травму потерпіла отримала вже о першій або другій годині ночі, коли обвинувачена вже була вдома з чоловіком. Однак під час слідчого експерименту обвинувачена стверджувала, що під час розмови з нею ОСОБА_9 була у стані сп`яніння і неодноразово падала на землю на сідниці. Але під час допиту у суді ОСОБА_7 не повідомляла про те, що ОСОБА_9 неодноразово падала і таким чином могла самостійно спричинити собі тілесні ушкодження. Більш того, така версія подій суперечить показанням самої потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 , який згідно його показань був очевидцем нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , висновку експерта № 53 щодо проведення судово-медичної експертизи медичної документації ОСОБА_9 відповідно до якого, травматичні впливи на які вказує ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту за її участю (падіння потерпілої на сідниці), не відповідають локалізації тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 .
Окрім цього, обвинувачена відмовилася пояснювати чому на її думку потерпіла та свідки обмовляють її та не повідомила суду про наявність будь-яких обставин, що можуть вказувати на заінтересованість потерпілої та/або свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у такій обмові.
Натомість обвинувачена розповіла, що негативно ставиться до поведінки ОСОБА_9 , оскільки та штовхала ОСОБА_21 на танцполі через наявний у них особистий конфлікт з приводу кума, що непрямо підтверджує причини і привід для неприязних відносин та конфлікту обвинуваченої з потерпілою, що стали мотивом для завдання тілесних ушкоджень.
Отже, показання обвинуваченої ОСОБА_7 суд визнав непослідовними, адже не відповідають тим обставинами які вона демонструвала під час проведення слідчого експерименту, суперечать сукупності досліджених доказів у справі, зокрема показанням свідка-очевидця ОСОБА_11 , потерпілої, висновку експерта та іншим доказам, однак не спростовують їх. За таких обставин суд оцінив показання ОСОБА_7 як спосіб захисту обвинуваченої.
Під час судового розгляду також були досліджені показання свідка ОСОБА_12 , який під час допиту у судовому засіданні повідомив, що на час розгляду справи перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 , на момент подій, які є предметом обвинувачення, зустрічався з ОСОБА_41 , мав з нею романтичні стосунки. З потерпілою знайомий. Свідок повідомив, що 8 березня 2019 року близько восьмої-дев`ятої години вечора, він, ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 та її чоловік ОСОБА_42 , пішли в бар, який знаходиться в центрі смт. Олександрійське, щоб відсвяткувати свято восьмого березня. За столиком у барі вп`ятьох випили дволітрову пляшку пива. Вважає, що вони не були в стані алкогольного сп`яніння. У барі бачив ОСОБА_9 , яка прийшла близько дев`ятої години вечора, с ким була не бачив, але бачив, що вона знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Під час перебування у барі кілька раз виходив на вулицю курити. Декілька разів з ним виходила ОСОБА_7 . Коли він знаходився поряд з ОСОБА_7 у барі у неї зі ОСОБА_9 конфліктів не виникало. ОСОБА_7 в барі сама не залишилась. Весь час поряд з нею були ОСОБА_13 , ОСОБА_23 та її чоловік ОСОБА_42 . Близько одинадцятої години вечора він та ОСОБА_7 вийшли на вулицю в туалет., який знаходиться за кутом біля вказаного вище кафе. Коли вони йшли до туалету ОСОБА_9 не було, але вже коли повертались, вона була на вулиці та йшла до них назустріч. Між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла словесна перепалка, під час якої ніхто нікого не бив та не штовхав. Також просив звернути увагу суду на те, що під час розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_7 він на вулиці нікого не бачив, ОСОБА_9 була сама та поводила себе неадекватно. Суть суперечки, яка виникла між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , свідок пояснити не зміг. Після того як виник конфлікт між потерпілою та обвинуваченою, він сказав ОСОБА_7 , що вони будуть йти додому, тому що настрій був вже зіпсований. Він та ОСОБА_7 перейшли дорогу від бару та зателефонували своїм знайомим, які на той час знаходились в кафе та повідомили, що вони йдуть додому. ОСОБА_13 , ОСОБА_23 та її чоловік ОСОБА_42 через декілька хвилин вийшли з кафе та вони всі разом пішли по домівках. Потерпілу в той день більше не бачив. Прийшов з ОСОБА_7 до нього до будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Зранку 9 березня 2019 року десь о сьомій ранку до його будинку прийшла ОСОБА_9 , її рука була в гіпсі, та попросила покликати ОСОБА_7 після того, як ОСОБА_7 вийшла вони з ОСОБА_9 розмовляли за хвірткою його будинку, розмови не чув, але бачив, що ОСОБА_9 вимагає від ОСОБА_7 гроші на лікування, коли жінки почали сваритися, він сказав ОСОБА_9 , щоб вона не влаштовувала концертів та йшла додому, на що ОСОБА_9 відповіла, що буде звертатись до суду, після цього пішла.
Суд відхилив показання свідка ОСОБА_12 , оскільки вони суперечать показанням іншого свідка-очевидця ОСОБА_11 , потерпілої, протоколам слідчих експериментів, у тому числі і з участю самої обвинуваченої, та сукупності інших доказів. Суд врахував, що ОСОБА_12 і ОСОБА_7 перебувають у фактичних шлюбних відносинах, у зв`язку з цим він може бути заінтересованим у результатах розгляду цієї справи. За таких обставин показання ОСОБА_12 суперечать сукупності зібраних у справі доказів та є недостатніми для спростування зазначених вище висновків суду про винуватість ОСОБА_7 .
Також суд врахував те, що під час судового розгляду обвинувачена та її захисник відмовилися від допиту свідка, про допит якого вони клопотали, а саме ОСОБА_43 .
У судовому засіданні також була допитана як свідок ОСОБА_13 , яка повідомила суду, що є подругою ОСОБА_7 . Зі ОСОБА_44 знайома, так як проживає по сусідству з квартирою бабусі свідка, яка перейшла їй у спадок. Повідомила, що 8 березня 2019 року приїхала о п`ятій годині до смт. Олександрійське та пішла в гості до ОСОБА_7 . О дев`ятій годині вона, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 та ОСОБА_45 пішли в кафе Центральний де відпочивали, пили пиво. Коли вони прийшли до кафе потерпіла ОСОБА_9 вже була в кафе із невідомою свідку жінкою та чоловіком. Під час танців, ОСОБА_9 підійшла до неї та виразилась в її бік нецензурною лайкою, після його вона повернулась за стіл. Зі слів свідка, ОСОБА_9 перебувала у стані алкогольного сп`яніння та чіплялась у кафе не тільки до неї. Що могло викликати таку реакцію ОСОБА_9 до неї їй не відомо, але її настрій був зіпсований, та вона, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 та ОСОБА_45 почали обговорювати, що потрібно йти додому. Конфліктів між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в присутності неї не виникало, вони навіть не спілкувались. Десь близько одинадцятої години ночі зателефонували ОСОБА_7 та ОСОБА_12 і повідомила, що будуть йти додому. Зазначила, що протягом декількох хвилин близько одинадцятої вечора ОСОБА_12 та ОСОБА_7 у кафе були відсутні. Вона, ОСОБА_23 та ОСОБА_45 вийшли з кафе на вулиці зустріли ОСОБА_7 та ОСОБА_12 які на них чекали та пішли по домівках. В бесіді ОСОБА_7 повідомила, що між нею та ОСОБА_9 виникла суперечка на вулиці біля кафе, внаслідок того, що ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_7 почала говорити в бік неї-свідка нецензурні речі. Під час конфлікту ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не вулиці вночі 8 березня 2019 року вона не була присутня. Близько третьої ночі 9 березня 2019 року за місцем її мешкання: АДРЕСА_4 хтось почав гучно стукати у вікна та двері. Вона подивилась та побачила ОСОБА_9 з якоюсь жінкою, але двері їм не відчинила. Вранці 9 березня 2019 року вона пішла в гості до ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 09 год. 30 хв. прийшла ОСОБА_9 . ОСОБА_7 вийшла за хвіртку будинку. ОСОБА_9 вимагала з ОСОБА_7 гроші на лікування, оскільки ОСОБА_9 сказала, що ОСОБА_7 зламала їй руку. Розмова між жінками відбувалась в її присутності.
Як вбачається із зазначених показань свідка ОСОБА_13 , вона не була безпосереднім очевидцем події та не була присутня на місці та у час, де відбулося завдання тілесних ушкоджень. Тому її показання не спростовують зазначених вище висновків суду про винуватість ОСОБА_7 .
Суд також відхилив доводи захисника про те, що висновок експерта № 39 підтверджує, що ОСОБА_9 впала на виставлену вперед руку. Висновок експерта щодо того як саме була виставлена рука потерпілої при падінні є ймовірним, не місить категоричних тверджень.
Встановлений судом механізм падіння потерпілої з виставленням руки назад підтверджується сукупністю перелічених вище доказів, зокрема показаннями потерпілої, свідків слідчими експериментами за участю потерпілої та участю свідка ОСОБА_11 , висновками судово-медичних експертизи № № 39,40,41, відповідно яких, спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_9 відносяться до середнього ступеню тяжкості, могли утворитися і за тих обставин, на які вказували потерпіла та свідок ОСОБА_11 в ході слідчого експерименту, а також консультативної комісії лікарів-ренгенологів КНП КОЛ КОР від 23.05.2019 про наявність на рентгенограмах тілесних ушкоджень, які можуть відповідати указаному строку травми.
Зазначеним повністю спростовуються і твердження апелянта про те, що позиція суду є невмотивованою, оскільки суд прийняв сторону потерпілої і свідків обвинувачення та піддав сумніву і не прийняв до уваги пояснення обвинуваченої та свідків захисту про непричетність ОСОБА_7 до спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно доводять умисел ОСОБА_7 на спричинення потерпілій саме тяжких тілесних ушкоджень, що вона передбачала настання суспільно-небезпечних наслідків, та, що судом не досліджені дані з травмпункту в смт. Олександрівка та Олександрівської ЦРЛ, тобто не встановлено часу звернення потерпілої за медичною допомогою, а висновки СМЕ є ймовірними, так як жоден із них не містить категоричних тверджень.
Таким чином, суд першої інстанції оцінивши у сукупності всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину та правильно кваліфікував її дії за ч. 1 ст. 122 КК України.
Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляційних скаргах не наведено, а тому колегія суддів апеляційного суду вважає необхідним апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2020 рокущодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4