Справа № 307/690/20
Провадження № 1-кп/307/560/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , до 10 січня 2020 року, до моменту проведення обшуку, незаконно придбав та зберігав без мети збуту по місцю свого проживання в схованках на горищі та другому поверсі в будинку АДРЕСА_1 , речовину рослинного походження, зеленого кольору, яка є канабісом, та 15 (п`ятнадцять) стебел рослин з листям зеленого кольору, які згідно висновку експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 23.01.2020 року за №6/39, є рослинами коноплі та містять у своєму складі психоактивні компоненти тетрагідроканабінол та інші канабіноїди (канабінол, канабідіол), та відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, при цьому загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 244,7927 грам.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
У судовому засіданні прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про затвердження судом угоди про визнання винуватості від 12 серпня 2020 року у кримінальному провадженні №0000037 від 11.01.2020 року між прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Відповідно до умов вказаної угоди від 12 серпня 2020 року обвинувачений та прокурор у кримінальному провадженні №0000037 за спільною ініціативою та обопільною згодою, у відповідності до ст.ст.468, 469, 470, 472, 473 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст.309 ч.1 КК України (в редакції станом на день вчинення злочину), яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ст.309 ч.1 КК України (в редакції станом на день вчинення злочину) у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Також у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Перевіривши угоду про визнання винуватості та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст.472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно із ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Оскільки з 01.07.2020 року Законом внесено зміни до ст. 309 КК України, які посилюють кримінальну відповідальність та погіршують становище обвинуваченого, тому даний Закон не має зворотної дії в часі і застосовується положення ч.1 ст. 309 КК України в редакції, яка була чинною на час вчинення кримінального правопорушення, тобто до 01.07.2020 року.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України (в редакції станом на день вчинення злочину), який є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладена між прокурором та обвинуваченим угода, відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.309 ч.1 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття, обставини, що обтяжують покарання, не встановлені, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.
З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 12 серпня 2020 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 11.01.2020 року, між прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України і призначити йому покарання за ст. 309 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільного позову не заявлено.
Речові докази - подрібнені речовини, рослинного походження, зеленого кольору, які упаковані в одну картонну коробку, та згідно висновку експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 23.01.2020 року за №6/39, є наркотичним засобом - канабісом, вагою 244,7927 грам, насіння коричневого кольору, вагою 14,8334 грам (досліджене згідно висновку експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 24.01.2020 року за №6/40), які зберігаються в камері схову Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) гривень 16 копійок процесуальних витрат за проведення експертизи наркотичних засобів.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1