Справа № 487/3377/20
Провадження № 1-кп/487/326/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2021 року
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання по застосування примусових заходів виховного характеру відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса Миколаївської області, Новоодеського району, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, навчається у 9 класі Миколаївського морського ліцею імені професора М.Александрова, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,-
- у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст.128 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
малолітньої особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3
його законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про застосування до малолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, у вигляді застереження.
В клопотанні зазначено, що 06.12.2019року , приблизно о 08 год.00 хв., ОСОБА_3 , який не досяг віку кримінальної відповідальності знаходився у приміщенні аудиторії №10 Миколаївського морського ліцею імені професора М.Александрова по вул. Шоссейній,19 в м.Миколаєві, де також знаходився малолітній потерпілий ОСОБА_8 .
В цей час , ОСОБА_3 побачив, як ОСОБА_8 разом із своїм одногрупником ОСОБА_9 присідає. В якості розваги та не маючи прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, однак, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та легковажно розраховуючи на їх відвернення, взяв металеву ніжку від зламаного стільця та підставив під ОСОБА_8 , який в свою чергу сів на нього та отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
Згідно висновку №146 від 06.02.2020року судово-медичної експертизи у малолітнього ОСОБА_8 має місце тілесне пошкодження у вигляді посттравматичної перфорації прямої кишки, яке ускладнилось розвитком калового перитоніту , яке могло утворитись від дії тупого твердого предмету. Дане тілесне ушкодження могло утворитись незадовго до звернення у лікарню - 07.12.2019 року. По ступеню тяжкості дане тілесне ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя. Між даним тілесним ушкодженням та подальшим розладом здоров`я мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Дане тілесне ушкодження могло утворитись від однократної дії тупим твердим предметом, яким могла бути палка, ніжка стільця, тощо.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив протиправне суспільне-небезпечне діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України ,у зв`язку з недосягненням останнім віку кримінальної відповідальності та просив про його задоволення, вважав необхідним застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження , посилаючись на те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, у віці 13 років, тобто не досяг віку з якого , відповідно до ч.2 ст. 22 КК України, може наставати кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, що було ним вчинене, тому відповідно до ст.ст. 498 КПК України, ч.2 ст. 97 КК України, до малолітнього ОСОБА_3 слід застосовуються примусові заходи виховного характеру, які передбачені ч.2 ст. 105 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру.
Суду показав, що дійсно 06.12.2019року , приблизно о 08 год.00 хв., він знаходився у приміщенні аудиторії №10 Миколаївського морського ліцею імені професора М.Александрова по вул. Шоссейній,19 в м.Миколаєві, де також знаходився малолітній потерпілий ОСОБА_8 , котрому він підставив, коли той сідав на стілець , ніжку від стільця.
У вчиненому він розкаявся.
В судовому засіданні законний представник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про застосування до її сина ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру не заперечувала.
Також ОСОБА_5 показала, що про те, що сталось 06.12.2019року у приміщенні аудиторії №10 Миколаївського морського АДРЕСА_2 , із малолітнім потерпілим ОСОБА_8 , вона дізналась від своїх родичів. Законному представнику малолітнього ОСОБА_8 вона повністю відшкодувала завдані матеріальні та моральні збитки.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру не заперечувала.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного:
Так, дії ОСОБА_3 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ст.128 КК України.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.128 КК України, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно ст.22 КК України, не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.
Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до п. 1, 2 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру у виді застереження. Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України , на момент його вчинення не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність, враховуючи думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування до ОСОБА_3 заходів виховного характеру у вигляді застереження.
Питання щодо речового доказу вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про застосування до малолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Речовий доказ металеву ніжку від стільця знищити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1