Справа № 305/1679/20
Номер провадження 1-кс/305/353/20
УХВАЛА

03.11.2020. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2. ст.286 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луги Рахівського району Закарпатської області мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, раніше несудимого, непрацюючого, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням із начальником Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , 01 листопада 2020 року, близько 18 години 54 хвилини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ваз» моделі «2108», білого кольору із державним реєстраційним номер ом « НОМЕР_1 », рухаючись по автодорозі національного значення Н09 сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів», на відрізку дороги в м. Рахів Закарпатської області по вул. Миру, неподалік АЗС «Окко», в напрямку із с. Костилівка до м. Рахів, грубо порушив вимоги пунктів 1.2, 1.5, 2.3 б, 2.9 а, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»

- п. 2.3 (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»

- п.2.9 (а) «Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

- п. 12.2 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги».

- п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Тобто під час руху водій ОСОБА_4 , маючи можливість оцінити дорожні умови і дорожню обстановку, у момент виникнення йому небезпеки для руху, а саме побачивши пішохода ОСОБА_7 , який рухався по проїзній частині дороги, не вжив вчасно заходів застосування екстреного гальмування, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілого, який у результаті отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, набряку та ущемлення речовини головного мозку, від яких помер на місці пригоди.

З огляду на викладене, отримання потерпілим ОСОБА_7 тілесних ушкодження та настання смерті останнього знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_4 та з порушенням останнім вимог Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_4 , 01 листопада 2020 року, близько 18 години 54 хвилини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ваз» моделі «2108», білого кольору із державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », рухаючись по автодорозі національного значення Н09 сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів», на відрізку дороги в м. Рахів Закарпатської області по вул. Миру, неподалік АЗС «Окко», в напрямку із с. Костилівка до м. Рахів, скоївши наїзд на ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні тяжкі ушкодження у вигляді ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, набряку та ущемлення речовини головного мозку, від яких помер на місці пригоди, тобто поставивши потерпілого в небезпечний для життя стан, залишив без допомоги потерпілого, який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан.

Відомості про кримінальні правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2020 за № 0000631 за ознаками ч.2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України та розпочато досудове розслідування.

За таких обставин, 02.11.2020 в порядку ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що спричинило смерть потерпілого та у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, якщо той хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами огляду місця події ДТП від 01.11.2020 та автомобіля від 02.11.2020, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як більш тяжкого, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, і згідно ст.12 КК України дане правопорушення кваліфікується як тяжкий злочин.

На думку органу досудового розслідування до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Так, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зі сторони підозрюваного ОСОБА_4 , а саме, що він зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити або сховати речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який відноситься до категорії тяжких, йому може бути призначено покарання позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Крім цього, ОСОБА_4 хоч і має постійне місце проживання, але враховуючи його незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи і виїжджає на сезонні роботи за межі Рахівського району, може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Дані ризики підтверджуються тим, що відразу після вчинення наїзду на пішохода водій ОСОБА_4 покинув місце ДТП, не надав допомогу потерпілому ОСОБА_7 та намагався приховати знаряддя вчиненого злочину - автомобіль ВАЗ 2108.

Крім того, з метою подальшої фіксації обставин вчинених ОСОБА_4 кримінального правопорушення у кримінальному провадженні є потреба для проведення додаткових слідчих дій та судових експертиз.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, матиме можливість незаконно впливати на свідків, шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою не надання чи надання неправдивих показань, а також знищити або сховати речі, що можуть бути речовими доказами.

Як зазначає орган досудового розслідування у клопотанні, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому на думку сторони обвинувачення, до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків з вищенаведених підстав.

Окрім цього, слідчий у клопотанні, з посиланням на вимоги ч. 4 ст.183 КПК України просить не визначити ОСОБА_4 заставу, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити. вказав, що, в даному випадку, обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинення ним кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, перебуваючи на волі він може ухилитися від досудового розслідування впливати на свідків, що перешкоджатиме встановленню об`єктивних даних в кримінальному провадженні.

Отже, на його думку, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину вчиненні злочину визнав, та зазначив, що він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування. Просив випустити його під заставу.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні необережного злочину, має на утриманні неповнолітню дитину та визнав вину. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або застави.

Заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує також практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) зазначив, що особа може бути затримана відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Таким чином, вивчивши подане клопотання та додані до нього докази, а також враховуючи тривалість проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважаю, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

Так, матеріалами клопотання, зокрема копіями: протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.11.2020, протоколу огляду місця події від 02.11.2020, протоколу огляду трупа від 02.11.2020, протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 02.11.2020, протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 02.11.2020, протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 02.11.2020 доводиться обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Окрім наведеного, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.11.2020 № 193, виданого КНП «Рахівська РЛ», ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Як на докази про наявність ризиків передбачених ст.177 цього кодексу, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, йому може бути призначено покарання позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, але враховуючи його незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи і виїжджає на сезонні роботи за межі Рахівського району, може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, з метою подальшої фіксації обставин вчиненого ОСОБА_4 кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні є потреба для проведення додаткових слідчих дій та судових експертиз. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, матиме можливість незаконно впливати на свідків, шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою ненадання чи надання неправдивих показань, а також знищити або сховати речі, що можуть бути речовими доказами.

З урахуванням встановленої наявності обґрунтованої підозри, вагомих доказів у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, тяжкості покарання за найтяжче правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, конкретних обставин вчиненого правопорушення, його підвищеної суспільної небезпеки, оскільки підозрюваний керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та після наїзду на потерпілого, залишив його у небезпечному для життя стані, а також даних про особу підозрюваного, який має на утриманні неповнолітню дитину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на спеціальних обліках та з огляду на матеріали клопотання, слідчий суддя погоджується з слідчим та прокурором, що існують обґрунтовані ризики коли підозрюваний ОСОБА_4 намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти спроби щодо знищення, схову або спотворення будь-яких обставин які можуть мати істотне значення для встановлення істини у справі, тощо.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у порядку ст.208 КПК України, від 02.11.2020, ОСОБА_4 затриманий 02.11.2020 о 00.05 год., за підставами, передбаченими ч.2 ст.208 КПК України.

Відтак, строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід обчислювати з 00 годин 05 хвилин 02 листопада 2020 року.

Вирішуючи клопотання слідчого у частині не визначення розміру застави, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Нормами ч.4 ст.183 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 Кримінального кодексу України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, внаслідок чого настала смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання щодо можливості визначення розміру застави ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує те, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого настала смерть потерпілого. Окрім цього, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 , здійснивши наїзд на потерпілого ОСОБА_7 та таким чином поставивши його у небезпечне для життя становище, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду наведене, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави ОСОБА_4 .

Відтак, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень та враховуючи існування ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; а також враховуючи недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків; зважаючи на особу підозрюваного та керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луги Рахівського району Закарпатської області мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, раніше несудимого, непрацюючого, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 31 грудня 2020 року, о 00 годин 05 хвилин.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1