УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/7106/20

Номер провадження 1-кс/495/2430/2020

22 грудня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
17.12.2020 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.
В клопотанні зазначено, що 24.09.2020 року приблизно о 23:00 невстановлена особа, перебуваючи на території полігону ТПО та ПО «ВК «Екологія» шляхом вільного доступу відкрито заволоділа майном ОСОБА_4 .
За даним фактом 26.09.2020 відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001486 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
Під час досудового розслідування, в ході допиту потерпілої ОСОБА_4 , встановлено, що в її приватній власності перебували мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «GT-E1200M», S|N : НОМЕР_1 , Imei1: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Nokia», моделі «215», Imei1: НОМЕР_3 , Imei2: НОМЕР_4 , білого кольору; мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT-S5222R», S|N : НОМЕР_5 , Imei: НОМЕР_6 , Imei: НОМЕР_6 , білого кольору; мобільный телефон марки «Nokia», моделі «206», Imei1: НОМЕР_7 , Imei2: НОМЕР_8 , чорного кольору; мобільний телефон марки «Prestigio Grace A1», чорного кольору з тріщиною на задній кришці телефону.
В ході досудового розслідування від ОСОБА_5 надійшла заява про добровільну видачу мобільного телефону для проведення огляду, на підставі якої було проведено огляд мобільного телефону марки «Nokia», моделі «206», Imei1: НОМЕР_7 , Imei2: НОМЕР_8 , чорного кольору, який вилучено до спец пакету № EXPO202933.
Згідно ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ст. 100 КПК України, речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, надали до суду письмову заяву з проханням розглядати дане клопотання за їх відсутності та на підставі доданих копій матеріалів до клопотання, а також зазначили, що клопотання підтримують, просять його задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи вищевикладене та те, що в ході досудового розслідування необхідно вжити певні заходи щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на вище зазначене майно, для збереження його як речових доказів в кримінальному провадженні №0001486.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на наступне майно, а саме: мобільний телефон марки «Nokia», моделі «206», Imei1: НОМЕР_7 , Imei2: НОМЕР_8 , чорного кольору, який вилучено та запаковано до спец пакету № EXPO202933, для збереження його як речового доказу в кримінальному провадженні №0001486.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1