ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/10/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 грудня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 10.02.2021 року.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0002423 від 18 грудня 2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 17 на 18 грудня 2020 року у ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час раптового на побутовому ґрунті конфлікту із ОСОБА_10 , виник прямий умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , в ніч з 17 на 18 грудня 2020 року, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_10 , під час словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи його настання, знаючи про те, що здоров`я та життя будь якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караними, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом на вбивство, підійшов до ОСОБА_10 , яка в цей час лежала на ліжку, оскільки самостійно не пересувалась, перекривши рукою органи дихання (рот та ніс) потерпілої, утримував її в такому положенні, внаслідок чого перекрив доступ кисню в дихальні шляхи, що призвело до механічної асфіксії та смерті останньої.
19.12.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та просить змінити запобіжний захід на більш м`який, у вигляді домашнього арешту.
Зазначає, що під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, не було доведено.
Вказує, що в клопотанні слідчого, а також в ухвалі слідчого судді відсутні докази, які би свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти задекларованим ризикам.
Стверджує, що підозрюваний має постійне місце проживання і є власником квартири у житловому будинку, де він, до вчинення інкримінованого йому злочину, постійно проживав та є зареєстрованим, що дає можливість для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Зазначає, що судимість ОСОБА_7 , згідно з вироком від 29.04.2011 року за ст.296 КК України, є погашеною і не свідчить про стійку тенденцію до вчинення ним нових злочинів, а тому не може характеризувати ОСОБА_7 негативно при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Вважає, що відсутність на утриманні в підозрюваного інших осіб, не може характеризувати його, як особу, що має намір ухилитися від слідства та суду.
Апелянт посилається на те, що ОСОБА_7 не мав наміру ухилитися від відповідальності або приховувати злочин, оскільки за його ініціативи було виявлено факт вчинення злочину. В цей час він перебував за місцем свого проживання, де і був виявлений працівниками поліції.
Стверджує, що в оскаржуваній ухвалі зазначено про можливість впливу ОСОБА_7 на свідків з метою зміни ними показань, проте переліку цих свідків не зазначено.
Вважає, що про відсутність наміру перешкоджати досудовому розслідуванню свідчить участь підозрюваного ОСОБА_7 у слідчих діях (розшукових) та процесуальних як допит підозрюваного 18.12.2020 року, добровільне надання для відібрання біологічних зразків 21.12.2020 року задля подальшого проведення судово-медичної експертизи, згода на участь у слідчому експерименті.
Вказує, що запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту є співмірним з можливими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості інкримінованого йому злочину, може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та унеможливить переховування підозрюваного від слідства і суду.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах: підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, думку прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає правильними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.
Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховувався від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, продовжувати вчиняти інші злочини, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Також, слідчий суддя вірно врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, особу підозрюваного, в якого відсутні міцні соціальні зв`язки, зокрема, не одружений, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тому прийшов до правильного висновку, що застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
Беручи до уваги наведене, доводи апеляційної скарги захисника про незаконність ухвали слідчого судді, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 19 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді