Справа № 190/1294/20
Провадження №1-в/190/202/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд

Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ВК №122» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду м. П`ятихатки справу за поданням ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 засуджений вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04.06.2019 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; остаточне покарання призначено із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, щляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2019 року, у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі.

Станом на 09.10.2020року засуджений відбув 3/4 строку покарання і невідбута частина покарання складає 03 місяці 25 днів.

В клопотанні ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» просить суд звільнити засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, на підставі ст.81 КК України.

Суд, заслухавши представника ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122», засудженого ОСОБА_5 , які просили задовольнити дане клопотання, прокурора, який заперечував щодо його задоволення, дослідивши доводи клопотання та надані адміністрацією установи матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» непідлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України, однією з найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право-слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, при цьому кожного разу після засудження належних висновків для себе не робив, свою правову поведінку і відношення до суспільства не змінював, і маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчиняв умисні корисливі злочини; також до нього неодноразово застосовувались такі заохочувальні заходи, як звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, а також умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, але протягом іспитового строку та умовно дострокового звільнення ОСОБА_5 знову вчиняв злочини. Зокрема 13.03.2018 року ОСОБА_5 був звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 10 місяців 10 днів, а 10.08.2018 року засуджений вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області, з призначенням остаточного покарання на підставі ст.71, 72 КК України.
З характеристики та матеріалів особової справи на ОСОБА_5 убачається, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 04.06.2019 року; під час утримання в установі виконання покарань (№4) м.Дніпро Дніпропетровської області характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав; з 26.07.2019 року і по теперішній час відбуває міру покарання в ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122»; за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується добре, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи; стягнень не має, має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (01.04.2020 року); на виробництві установи не працевлаштований, але активно залучається без оплати праці до допоміжних робіт з нарізання овочів у їдальні установи; до роботи ставиться добре; виховні заходи відвідує; приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», соціальний зв`язок з рідними підтримує. Рішенням комісії Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» від 23.04.2020 року засудженому, відповідно до поданої ним заяви, було відмовлено за власною заявою.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Приймаючи дане рішення, суд керується вимогами ст.370 КПК України, згідно якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України .

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122» про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_5 , - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1