Справа № 621/2549/15-к
Номер провадження 1-кп/629/8/20
УХВАЛА

11 вересня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, -
в с т а н о в и в:
В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження у відношенні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому судом неодноразово продовжувався, строк дії якого спливає 12 вересня 2020 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 з урахуванням закінчення строку тримання обвинуваченому під вартою просив продовжити обвинуваченому строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпіли та свідків.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, оскільки наведені ризики є необґрунтованими. Вказав, що має дружину, є де жити, працював, тривалий час перебуває під вартою.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора, вказала, що ризики не обґрунтовані. Просила врахувати, що обвинувачений не має наміру чинити тиск на потерпілих та свідків, має сім`ю, сталі соціальні зв`язки, на момент затримання офіційно працював, з урахуванням чого просила обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
При вирішенні зазначених клопотань суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не завершено, потерпілі та свідки не допитані, а тому існує певна ймовірність того, що обвинувачений може незаконно впливати на учасників кримінального провадження та з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій щодо переховування від суду.
Так, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.3,4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, тобто у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів. Зокрема, санкцією ч.4 ст.187 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Окрім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, на думку колегії суддів у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований та законного джерела доходу не має, може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
Суд вважає, що з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, зокрема, кількість вчинених епізодів злочинів, ступінь тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого, продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим.
Твердження сторони захисту про те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є суб`єктивними, а застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.
Обставини, які зазначені захисником як підстави для зміни запобіжного заходу, судом не приймаються, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 за своїм віком та станом здоров`я може утримуватись в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», стороною захисту не надано переконливих та документально підтверджених даних про застереження та наявність захворювань, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.
Таким чином, виходячи з діючих норм кримінально-процесуального кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, з огляду на те, що судове провадження до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 не завершене, враховуючи тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, а у задоволенні клопотання захисника відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 331, 369-372 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 .
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців, тобто до 11 листопада 2020 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 11 вересня 2020 року.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3