Провадження № 1-кс/201/4256/2020
УХВАЛА
Іменем України
07 грудня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0001741, внесеного до ЄРДР 02.10.2020р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 (діє на підставі ордеру №1023107 від 03.12.2020р.) до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, в якому просить скасувати постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 01.12.2020р. і зобов`язати слідчого ОСОБА_6 та прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 повернути майно, вилучене в ході обшуку огляду та обшуку 02.10.2020р, в рамках кримінального провадження №0001741 від 02.10.2020 року.
В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0001741 від 02.10.2020р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2020р. справа № 201/9433/20 за клопотанням слідчого накладений арешт на майно, вилучене в ході обшуку 02.10.2020р., а саме, на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 заповнена на ім`я ОСОБА_4 ; ключ від автомобілю Ford Fiesta д.з. НОМЕР_2 в одному екземплярі; сліп пакет з наявною всередині речовиною рослинного походження в подрібненому стані вилучену з салону автомобіля Ford Fiesta д.з. НОМЕР_2 ; автомобіль Ford Fiesta, номер шасі НОМЕР_3 білого кольору, 2013 року випуску, д.з. НОМЕР_2 ; таблетки в кількості 10 одиниць білого кольору; блокнот сірого кольору з записами; блокнот чорного кольору з записами; мобільний телефон чорного кольору моделі Айфон7 сім карта НОМЕР_4 імей НОМЕР_5 ; мобільний телефон НОМІ імей НОМЕР_6 імей НОМЕР_7 ; мобільний телефон моделі Айфон 11 про зеленого кольору; мобільний телефон моделі Айфон7 рожевого кольору; 49 сліп пакетів з наявними всередині речовиною рослинного походження в подрібненому стані.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10.11.2020р. по справі № 201/9433/20 ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2020р. скасовано.
27.11.2020р. до СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області подано клопотання про повернення майна. Постановою слідчого ОСОБА_5 від 02.12.2020р. відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №201/9434/20 (провадження №1-кс/201/3571/2020) наданий дозвіл на проведення обшуку в автомобілі Ford Fiesta, номер шасі НОМЕР_3 білого кольору, 2013 року випуску, д.з. НОМЕР_2 , з метою вилучення вищезазначеного майна, а вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
З такою позицією заявник не погоджується, оскільки арешт скасований судом апеляційної інстанції та клопотання повернути прокурору для усунення недоліків.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 також пояснив, що відповідно до доданих до клопотання слідчим матеріалів, не можливо встановити причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину. При цьому, відповідно до протоколу огляду, слідча дія проводилася на службовому автомобілі працівників поліції, кому належить вилучене майно не можливо встановите. Крім того, обшук проведений без ухвали слідчого судді, та зазначені 49 сліп-пакетів із невстановленою речовинною були виявлені не в межах обшуку, а в межах огляду на відкритій місцевості, а отже автомобіль не може бути предметом вчинення злочину чи речовим доказом по справі, а тому майно підлягає поверненню власнику. Окрім цього, хоч ОСОБА_4 і було затримано в порядку ст. 208 КПК України, однак у зв`язку із відсутністю підозри його звільнено. На підставі вищевикладеного, просив задовольнити клопотання та повернути вказане майно.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 02.10.2020р. в період часу з 16.30 до 17.38 годині в ході проведення обшуку відповідно до вимог ст. 233 КПК України автомобіля Ford Fiesta за адресою: м. Дніпро по вул. Високовольтній біля буд. № 32 виявлено та вилучено вищенаведене майно.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2020р. по справі № 201/9434/20 надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі Ford Fiesta, з метою вилучення вищезазначеного майна, майно

визнано речовими доказами по кримінальному провадженню. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2020р. справа № 201/9433/20 за клопотанням слідчого накладений арешт на майно. Пояснив, що дійсно, вказана ухвала скасована ухвалою. Дніпровського апеляційного суду від 10.11.2020р., якою клопотання повернуте прокурору для усунення недоліків протягом 72-х годин з моменту отримання ухвали. Однак після того, сторона обвинувачення не зверталася до слідчого судді із клопотанням про арешт. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та надані слідчим матеріали кримінального провадження, приходить до такого висновку.
Відповідно до статті 30 Конституція України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Згідно із ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Матеріали кримінального провадження не містять жодних даних про те, що сам автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, що він був засобом транспортування. Так само не доведено, що автомобіль зберіг на собі сліди вчинення злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин. Щодо свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу то воно взагалі не є речовим доказом у кримінальному провадженні, не передавалося на експертизу, не встановлено, що воно є підробленим.

Як видно з матеріалів скарги в провадженні Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 00001741 від 02.10.2020 року.

27.11.2020р. адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ Соборного ВП Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області в порядку ст. 220 КПК України про повернення майна, що вилучене 02.10.2020 року в ході проведення обшуку.

Постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 01.12.2020р. в задоволенні клопотання відмовлено, обґрунтовуючи вказане тим, що ухвалою слідчого судді від 27.11.2020 надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі Ford Fiesta, з метою вилучення вищезазначеного майна, а також, вищезазначене майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Слідчий суддя зазначає, що частинами 1-3 ст. 64-2 КПК України встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, у адвоката ОСОБА_3 , як представника власника майна ОСОБА_4 , який є третьою особою, щодо майна якої вирішене питання про арешт виникли права з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Дослідивши в судовому засіданні долучений слідчим протокол обшуку від 02.10.2020р. суддя слідчий звертає увагу на те, що дійсно обшук 02.10.2020р. був проведений без ухвали слідчого судді, та зазначені 49 сліп-пакетів із невстановленою речовинною виявлені не в межах обшуку, а в межах огляду на відкритій місцевості.

Вказане також підтверджується ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10.11.2020р. по справі №201/9433/20, в якій в обґрунтування вказано, що висновки слідчого судді про арешт майна є передчасними. При цьому, з протоколу обшуку видно, що згоду ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом, на обшук не надавав, що зазначено в протоколі, і ухвалу слідчого судді про проведення обшуку слідчий до клопотання не додав, у зв`язку з чим виникають сумніви щодо законності проведення слідчої дії.

Слідчий в постанові від 01.12.2020р. у відповідь вказав, що ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду від 27.11.2020р. по справі № 201/9434/20, провадження №1-кс/201/3571/2020 року є встановленням законності проведення обшуку, який фактично був проведений 02.10.2020р. до внесення відомостей до ЄРДР та без відповідної ухвали слідчого судді. Також, на його думку, обшук був здійснений для збереження майна, яке могли знищити, спотворити, переховати, а тому означений випадок відповідно ч. 3 ст. 233 КПК України є невідкладним.

Однак, слідчий суддя звертає увагу на те, що в клопотанні слідчий зазначає, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, однак не обґрунтовує належно, яким чином вилучене під час огляду та обшуку майно відноситься до кримінального провадження, а також не вказано підстави та мету накладення арешту майна відповідно до ст. 170 КПК України, чи містить воно сліди злочину, чи є знаряддям або предметом злочину тощо.

В судовому засіданні слідчим надано в якості додаткового доказу копію повідомлення про підозру ОСОБА_8 (в рамках вказаного кримінального провадження, де було накладено арешт на майно), однак слідчий суддя звертає увагу на те, що повідомлення про підозру не містить жодних вказівок на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення. Вказано лише, що ОСОБА_8 перебувала в автомобілі Ford Fiesta (майно, на яке було накладено арешт) під керуванням ОСОБА_4 . Тобто ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні має статус лише третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Тому, постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання є необґрунтованою та не є такою, що мотивована належним чином, як того вимагає ст. 110 КПК України.

КПК України закріплений правовий статус слідчого судді систему закріплених нормативно-правовими актами засад і норм, які визначають процесуальне становище, повноваження (права та обов`язки) слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, суддя слідчий приходить до висновку про задоволення скарги захисника ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 та шляхом скасування постанови слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУМИ в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 01.12.2020р.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В іншому випадку орган слідчий, прокурор зобов`язаний його повернути таке майно на підставі ст. 169 КПК України. Так, згідно з указаною нормою, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Як встановлено слідчим суддею, речі і документ щодо яких ставиться питання про повернення не можуть бути долучені до матеріалів кримінального провадження як докази, оскільки вони є тимчасово вилученим майном, адже питання про арешт цього майна не вирішено, станом на день розгляду скарги, слідчий з клопотанням про арешт на вилучене майно після повернення клопотання прокурору для усунення недоліків до слідчого судді не звертався.
Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що вилучене майна не може бути доказом - предметом, за допомогою якого здійснено фіксацію відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, тому воно має бути повернуте заявникові.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 170, 223, 295-1, 309, 372, 376, 535 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0001741, внесеного до ЄРДР 02.10.2020р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 01 грудня 2020 року скасувати.

Зобов`язати слідчого або іншу уповноважену особу СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області негайно повернути особі, у якої вилучене майно - ОСОБА_4 , майно, що було вилучене в ході обшуку 02.10.2020 року, в рамках кримінального провадження №0001741 від 02.10.2020 року, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 заповнена на ім`я ОСОБА_4 ; ключ від автомобілю Ford Fiesta д.з. НОМЕР_2 в одному екземплярі; автомобіль Ford Fiesta, номер шасі НОМЕР_3 білого кольору, 2013 року випуску, д.з. НОМЕР_2 ; блокнот сірого кольору з записами; блокнот чорного кольору з записами; мобільний телефон чорного кольору моделі Айфон7 сім карта НОМЕР_4 імей НОМЕР_5 ; мобільний телефон НОМІ імей НОМЕР_6 імей НОМЕР_7 ; мобільний телефон моделі Айфон 11 про зеленого кольору; мобільний телефон моделі Айфон7 рожевого кольору.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складний і оголошений 11 грудня 2020 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1