Код суду 233 Справа № 233/2784/20
Вирок

Іменем України

08 вересня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000511 від 21 травня 2020 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Торецьк Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого за договором у приватної особи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 24 жовтня 2008 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 182, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 2) 08 грудня 2010 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

На початку травня 2020 року, приблизно о 12.00 год. (більш точної дати та часу судовим розглядом не встановлено), ОСОБА_4 проходив по вул. Мірошниченко м. Костянтинівка Донецької області, в районі розташування автодорожнього мосту, де на ділянці місцевості у траві біля паркану побачив поліетиленовий пакет жовтого кольору. Підійшовши до паркану, ОСОБА_4 підняв пакет, в якому побачив корпус гранати Ф-1, який споряджений вибуховою речовиною, а також уніфікований запал ручної гранати, модернізований, дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який споряджений вибуховою речовиною.
Усвідомлюючи, що вищевказані предмети містять вибухову речовину, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, ОСОБА_4 підняв вказані предмети та вирішив залишити їх собі, чим здійснив незаконне умисне придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Після цього ОСОБА_4 , придбані ним при вищевказаних обставинах корпус гранати Ф-1, а також запал ручної гранати, приніс до ділянки місцевості, розташованої поблизу будинку № 166 по вул. Інтернаціональній м. Костянтинівка Донецької області, чим здійснив незаконне носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , з метою подальшого зберігання, поклав корпус гранати Ф-1 та запал ручної гранати, модернізований, дистанційної дії типу УЗРГМ-2, у кущах на ділянці місцевості, розташованої біля будинку № 166 по вул. Інтернаціональній м. Костянтинівка Донецької області, чим став незаконно, умисно зберігати вибухову речовину без передбаченого законом дозволу, періодично приходячи до вказаного місця та перевіряючи їх схоронність.
21 травня 2020 року, приблизно о 12.30 год. (більш точного часу судовим розглядом не встановлено), ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, прийшов до ділянки місцевості, розташованої біля будинку № 166 по вул. Інтернаціональній м. Костянтинівка Донецької області, де він раніше залишив зберігатися придбані при вищевказаних обставинах предмети з вибуховою речовиною, та з кущів дістав корпус гранати Ф-1 та запал ручної гранати, які поклав до кишень своєї куртки, та в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576, продовжив зберігати при собі вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.
21 травня 2020 року, в період часу з 13.15 год. до 13.45 год., в ході проведеного у встановленому законом порядку огляду місця події на ділянці місцевості біля будинку № 166 по вул. Інтернаціональній м. Костянтинівка Донецької області, на законну вимогу слідчого, ОСОБА_4 з правої кишені одягненої на ньому куртки добровільно дістав та надав для огляду слідчому СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області корпус гранати Ф-1, та з лівої кишені - запал ручної гранати, які було вилучено у встановленому законом порядку, та які є: корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (1 од.), виготовленим промисловим (заводським) способом, який споряджено вибуховою речовиною. Конструктивно передбачено спорядження даного корпусу вибуховою речовиною групи бризантних, нормальної потужності - тротилом, масою 50-56 г; засобом підриву (засобом детонування) уніфікованим запалом ручної гранати, модернізованим, дистанційної дії типу УЗРГМ-2 (1 од.), виготовленим промисловим (заводським) способом, який споряджено вибуховою речовиною. Конструктивно передбачено спорядження даного підривача вибуховою речовиною - групи ініціюючих (ТНРС, азид свинцю) та групи бризантних (тетрил). Запал типу УЗРГМ-2 та корпус гранати Ф-1 у конструкційному поєднанні являється оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1 (1 од.), яка відноситься до категорії вибухових пристроїв військового призначення, до бойових припасів. Граната Ф-1 (1 од.) до вибуху штатним способом придатна.
Тим самим ОСОБА_4 своїми умисними діями порушив вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576, п.п. 8, 9, 10, 11,12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що на початку травня 2020 року у обідній час він проходив по вул. Мірошниченко м. Костянтинівка, в районі автодорожнього мосту, де у траві біля паркану виявив поліетиленовий пакет жовтого кольору, який підняв і побачив корпус гранати Ф-1 і запал до неї. Він знав, що знайдені речі містять вибухову речовину і є забороненими в обігу, але вирішив залишити їх собі. Корпус гранати Ф-1 та запал він приніс до будинку АДРЕСА_2 , де сховав у кущах, періодично приходячи та перевіряючи їх наявність. 21 травня 2020 року у обідній час він прийшов будинку АДРЕСА_2 , де зберігалися корпус гранати Ф-1 та запал, та побачив, що корпус гранати став покриватися іржею, у зв`язку з чим вирішив перенести їх для зберігання додому та поклав їх до кишень своєї куртки і пішов додому, але був зупинений поліцейським патрулем і на питання останніх щодо наявності заборонених речей і предметів повідомив, що має при собі гранату і запал, які добровільно видав. З якою метою придбав, носив та зберігав корпус гранати Ф-1 та запал, а також чому раніше не здав їх до поліції, пояснити не зміг. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. У скоєному щиро розкаявся та просив не позбавляти його волі.

Оскільки учасники судового провадження, у т.ч. обвинувачений ОСОБА_4 , вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за даним вироком повністю доведена і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 263 КК України, так як він умисно, незаконно - в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576, п.п 8, 9, 10, 11,12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, придбав, носив та зберігав вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття в скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд вважає рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, щирого каяття і його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, висновку органу пробації, можливо без ізоляції від суспільства, тому в силу ст.ст. 75, 76 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням і покладенням спеціальних обмежень, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 не надходило.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок нагляду за засудженим ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави у відшкодування втрат на залучення експертів (проведення судової товарознавчої експертизи № 2/20-114 від 30 січня 2018 року - 429,00 грн.; проведення судової вибухотехнічної експертизи № 2/21-64 від 28 травня 2020 року - 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.

Речові докази по справі осколки гранати Ф-1, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 1701 від 30 травня 2020 року, номер журналу обліку 32, порядковий номер 848), - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя