Справа № 951/3/21
Справа № 1-кп/951/49/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року Козівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 13.09.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, тимчасово не працюючого, на утриманні у якого перебувають малолітні діти: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2019 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебувала на подвір`ї за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , де розмовляла по мобільному телефону. В цей час з будинку на подвір`я вийшов її чоловік ОСОБА_4 та обурившись поведінкою дружини, яка не відповіла йому на питання з ким вона розмовляє, в ході чого у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, у вищевказані час та місці, ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_5 , та умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, кинув їй у голову мобільним телефоном, у наслідок чого остання почала кричати та втікати від нього до будинку. Утікаючи від свого чоловіка, який в цей час погрожував їй фізичною розправою, виражався до неї нецензурною лексикою, ОСОБА_5 забігла до кімнати у якій перебувала її бабуся ОСОБА_10 . В ході даного конфлікту, ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_10 та штовхнув її на підлогу, після цього умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 наблизився до неї, зловив її рукою за ліву руку та стиснув. Надалі, ОСОБА_4 не припиняючи своїх агресивних дій по відношенні до дружини, умисно з метою заподіяння останній тілесних ушкоджень, зловив ОСОБА_5 , за ліву ногу, яка в цей час сиділа на дивані та стягнув її з нього на підлогу, протягнувши її в такому положенні через кімнату, коридор до дверей будинку, де і залишив, а сам покинув житловий будинок та конфлікт припинився.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця лівого плеча, які, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю, не заперечував фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. Зазначив, що шкодує, що його дії призвели до спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_5 щодо мотивів конфлікту, який виник між ними на ґрунті особистих неприязних відносин та обставин спричинення останній тілесних ушкоджень. При обранні міри покарання обвинуваченому потерпіла ОСОБА_5 покладається на думку суду.

Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд за згодою учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч. 1 ст. 125 КК України, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи вище викладене, відповідно до ст. 65 КК України, суд обвинуваченому ОСОБА_4 призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення кримінального правопорушення у виді штрафу, враховуючи конкретні обставини провадження, позицію прокурора та потерпілої, а також те, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, його ставлення до скоєного, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та в присутності дитини.

Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судових експертиз відсутні.
Цивільні позови по цьому кримінальному провадженні не заявлялися.
Запобіжні заходи по кримінальному провадженні не застосовувалися.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1