ВИРОК
іменем України

Справа № 569/12590/20

17 листопада 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судому засіданні в місті Рівне обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні№0003171 від 22 червня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2020 року, в нічну пору доби, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, ОСОБА_3 , перебуваючи у дворі будинку №2 по вул. Р. Шухевича м. Рівне маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, діючи всупереч волі законного користувача ОСОБА_5 , шляхом відкриття автомобіля за допомогою дублікату ключа, незаконно заволодів транспортним засобом марки «VOLKSWAGENPASSATB5», 1997 року випуску, чорного кольору, номерний знак іноземна реєстрація Польща НОМЕР_1 , в подальшому здійснив запуск двигуна автомобіля та поїхав на ньому з місця події.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
06 липня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003171 від 22 червня 2020 року була укладена угода про примирення.

В угоді про примирення від 06 липня 2020 рокупотерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.289 КК України, які ніким не оспорюються.

Згідно угоди про примирення ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., а також зазначили про роз`яснення їм наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, та наслідків невиконання угоди.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст.289 КК України.

При цьому суд враховує положення ст. 5 КК України щодо зворотної дії в часі закону про кримінальну відповідальність, та те, що 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Згідно вказаного закону за ч.1 ст.289 КК України, передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, що змінило та погіршило становище обвинуваченого.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені положення КПК України (Глава 30), а також, що Закон посилив кримінальну відповідальність через відсутність такого виду покарання як штраф, який може бути призначений особі, суд вважає за можливе призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки це покращує становище обвинуваченого і він має можливості сплатити визначений судом розмір такого штрафу. Перешкод для призначення такого покарання обвинуваченому судом не встановлено.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угода про примирення підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376, 475, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 06 липня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003171 від 22 червня 2020 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 1307 (одну тисячу сім) гривень 60 копійок витрат на залучення експерта.
Речові докази: автомобіль марки «VOLKSWAGENPASSATB5», 1997 року випуску, чорного кольору, номерний знак іноземна реєстрація Польща НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_5 , компакт диски на яких наявні відеоматеріали за 22.06.2020 року, де зафіксовано факт зупинки ОСОБА_3 за кермом автомобіль марки «VOLKSWAGENPASSATB5», 1997 року випуску, чорного кольору, номерний знак іноземна реєстрація Польща НОМЕР_1 зберігати при матеріалах кримінального провадження .
Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 липня 2020 року.

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя