Справа № 495/6274/20
Номер провадження 1-кс/495/2111/2020
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 жовтня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабо, Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, який мешкає в АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
15.10.2020 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Дане клопотання прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 обґрунтоване наступним. 12.10.2020 року під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000910 від 28.05.2020 року, у період часу з 17 год. 24 хв. до 19 год. 24 хв., працівниками Національної поліції України, на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, проведено обшук квартири по АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено за місцем постійного проживання ОСОБА_4 вибухові речовини, а саме: металевий корпус ручної гранати «Ф-1» зеленого кольору із маркуванням «107 90-79 Т» (без запалу) та універсальний запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 із маркуванням «61-83 УЗРГМ-2 583».
На підставі постанови прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури було виділено матеріали досудового розслідування та в порядку до ст. 214 КПК України, відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001531 від 12.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України та розпочато досудове розслідування щодо незаконного носіння, зберігання та придбання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , у 2020 році, більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, у невстановленому місці, незаконно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав металевий корпус ручної гранати «Ф-1» зеленого кольору із маркуванням «107 90-79 Т» (без запалу) та універсальний запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 із маркуванням «61-83 УЗРГМ-2 583», які останній вирішив забрати та незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу для подальшого власного використання. З цією метою ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на незаконне зберігання та придбання боєприпасів і

вибухових речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переніс указані металевий корпус ручної гранати «Ф-1» зеленого кольору із маркуванням «107 90-79 Т» (без запалу) та універсальний запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 із маркуванням «61-83 УЗРГМ-2 583» до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.
У подальшому, 12.10.2020 року у період часу з 17 год. 24 хв. до 19 год. 24 хв., працівниками Національної поліції України, на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2020 року, Справа № 495/3018/20, № провадження/495/1987/2020, проведено обшук квартири по АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено за місцем постійного проживання ОСОБА_4 вибухові речовини, а саме: металевий корпус ручної гранати «Ф-1» зеленого кольору із маркуванням «107 90-79 Т» (без запалу) та універсальний запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 із маркуванням «61-83 УЗРГМ-2 583», які відповідно до Акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 334 від 12.10.2020 та довідок про категорію небезпечності виявлених вибухових речовин № 164 та № 165 від 12.10.2020 відносяться до ІІІ категорії небезпечності та вимагає уникнення механічного та термічного впливу і тримання поруч із засобами ініціювання.
Встановивши наявність достатніх доказів, 13.10.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у незаконному носінні, зберіганні та придбанні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, тобто у скоєні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.
Встановивши підстави затримання, 13.10.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та направлено до ІТТ № 1 в м. Одеса.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у скоєнні злочину, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: постановою про виділення матеріалів кримінального провадження; витягом із ЄРДР; ухвалою слідчого судді про проведення обшуку від 25.09.2020 року; протоколом проведення обшуку від 12.10.2020 року; постановою про визнання речових доказів та приєднання їх до кримінального провадження від 12.10.2020 року; протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 13.10.2020 року; повідомленням про підозру від 13.10.2020 року; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 334 від 12.10.2020 року; довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових речовин № 164 та № 165 від 12.10.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; характеризуючими матеріалами.
Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. … Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».
Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. «… Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є ризик того, що він:

- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від строк від трьох до семи років, і може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі будь-яких речових доказів;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення та у відповідності до ст. ст. 177-178 КПК України прокурор вважає, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень. Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави прокурор також вважає не доцільним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не зможе внести заставу, яка буде визначена судом, а внесення застави іншими особами не зможе забезпечити виконання обов`язків, визначених судом при ухваленні рішення про обрання запобіжного заходу.
Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурор також вважає не доцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень, а також незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, що може вплинути на покази вказаних осіб в ході досудового розслідування та подальшого судового розгляду, та може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого злочину за незаконне зберігання вибухових речовин, які являються небезпечними для оточуючих і могли бути використанні проти життя, враховуючи те, що він раніше був засуджений, має у приватній власності нерухомість: по АДРЕСА_2 ; по АДРЕСА_1 ; по АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_3 , а також нерухомість на АДРЕСА_4 , яка знаходиться на непідконтрольній території України (тимчасово окупована), куди підозрюваний ОСОБА_4 прибуває на автомобілі «HYUNDAI» модель «Santa Fe» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та проживає, і має тісні зв`язки із жителями, тому може мати можливість: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на, свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Також враховуючи, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього рідних, а також тісні зв`язки із жителями непідконтрольних території України, де в нього наявна у приватній власності нерухомість і де він довгий час проживав, а також беручи до уваги, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам, просить задовольнити дане клопотання.
Прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 та просив суд його задовольнити. Зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків та обставин, що вказують на необхідність обрання саме такого запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не погодився з вказаним клопотанням, просив суд відмовити у його задоволенні, та пояснив, що металевий корпус ручної гранати «Ф-1» зеленого кольору із маркуванням «107 90-79 Т» (без запалу) та універсальний запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 із маркуванням «61-83 УЗРГМ-2 583», він 11 жовтня 2020 року знайшов біля будинку, в якому він проживає, у баку для сміття, заніс до себе додому, та мав намір повідомити про це поліцію. На запитання суду щодо його перебування на непідконтрольній території України, підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що у м. Макіївка Луганської області проживають його друзі, з якими він підтримує дружні відносини та дійсно приїжджає до них. Також пояснив, що у літній період він працює на водних атракціонах у Лиманському районі смт. Затока Одеської області, а в осінньо-зимовий період він працює водієм або охоронцем у Луганській області.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні із клопотанням слідчого не погодився, вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вказав, що необхідність застосування тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 взагалі не доведена, просив суд застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт за місцем його мешкання.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в носінні, зберіганні, та придбанні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, тобто у скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 статті 263 КК України. Так, 12.10.2020 року під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000910 від 28.05.2020 року, у період часу з 17 год. 24 хв. до 19 год. 24 хв., працівниками Національної поліції України, на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, проведено обшук квартири по АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено за місцем постійного проживання ОСОБА_4 вибухові речовини, а саме: металевий корпус ручної гранати «Ф-1» зеленого кольору із маркуванням «107 90-79 Т» (без запалу) та універсальний запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 із маркуванням «61-83 УЗРГМ-2 583». 12.10.2020 року СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001531 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України. 13.10.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру.
Згідно Акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів Вибухотехнічного Управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області № 334 від 12.10.2020 року, запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 із маркуванням «61-83 УЗРГМ-2 583» є боєприпасом; металевий корпус ручної гранати «Ф-1» зеленого кольору із маркуванням «107 90-79 Т» (без запалу) споряджена вибуховою речовиною та є вибухово небезпечною.
Згідно Довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів Вибухотехнічного Управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області № 164 від 12.10.2020 року, металевий корпус ручної гранати «Ф-1» зеленого кольору із маркуванням «107 90-79 Т» (без запалу) належить до ІІІ категорії та вимагає таких заходів безпеки, як : уникнення механічного та термічного впливу, та уникнення тримання поруч з засобами ініціювання.
Згідно Довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів Вибухотехнічного Управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області № 165 від 12.10.2020 року, запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 із маркуванням «61-83 УЗРГМ-2 583» належить до ІІ категорії та вимагає таких заходів безпеки, як уникнення механічного та термічного впливу, та уникнення тримання поблизу відкритого вогню, та під прямими сонячними променями.
Слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 статті 263 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема :
-протоколом обшуку від 12.10.2020 року;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.10.2020 року;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.10.2020 року;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.10.2020 року;
-Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів Вибухотехнічного Управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області № 334 від 12.10.2020 року,
-Довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів Вибухотехнічного Управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області № 164 від 12.10.2020 року;
-Довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів Вибухотехнічного Управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області № 165 від 12.10.2020 року;
-постановою про визнання речових доказів по кримінальному провадженню від 12.10.2020 року.
Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України, питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.
Враховуючи наведене, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до семи років.
Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.
Ризик того, що підозрюваний може переховуватися від суду також підтверджується і тією обставиною, що ОСОБА_4 має на праві приватної власності нерухомість у м. Макіівка Луганської області, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території, куди, як вказав сам підозрюваний ОСОБА_4 , він часто приїжджає до своїх знайомих. З цих же підстав слідчий суддя вважаає неспроможнимии доводи захисника про те, що до ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Також, слідчим суддею приймаються до уваги такі фактори, як те, що підозрюваний ОСОБА_4 знаходячись в працездатному віці, має тимчасову сезонну роботу, тобто офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, раніше неодноразово судимий (за ст. ст.185, ст.263 КК України станом на даний час судимість погашена), що у сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, та ретельно дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні, тобто до висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;
2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;
6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
З урахуванням положень п.) 2 ч.5 ст.182 КПК України, обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , особи підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки з особами, які проживають на непідконтрольній Україні території, вважає за необхідне обґрунтовано визначити заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 131 820 ,00 гривень (розмір прожиткового мінімуму для працездатний осіб у період з 01.07.2020 по 30.11.2020 року становить 2 197,00 гривень), оскільки саме такий розмір застави, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що суд при встановленні суми застави, яка перевищує платоспроможність обвинуваченого повинен враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а також його професійне становище. Судом, враховуючи винятковий характер справи, виправдано корегування суми для звільнення під заставу з рівнем передбачуваної відповідальності для забезпечення того, щоб винні не мали стимулу уникати правосуддя і знехтувати заходами безпеки. Розмір застави, встановлений виключно з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є достатнім для забезпечення його явки у судове засідання.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, вік та стан здоров`я, враховуючи також те, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор», строком до 13.12.2020 року включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 15 жовтня 2020 року, що складає 131 820,00 (сто тридцять одна тисяча вісімсот двадцять) гривень ( 2 197 грн. х 60 = 131 820).
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.
У разі внесення підозрюваним визначеного слідчим суддею розміру застави, покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
-прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання;
Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя: