Справа № 183/5082/19
№ 1-кп/183/1364/20

У Х В А Л А
20 жовтня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_3 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України.
23 грудня 2019 року під час здійснення досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор заявила клопотання про продовження дії обраного щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, вважаючи, що ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, який слугував підставою для його обрання існує і на цей час, а враховуючи, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, знову обвинувачується вчиненні умисного тяжкого кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, що на її думку свідчить про те, що ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду злочинів проти власності, що вказує на стійку кримінальну направленість його поведінки, а тому вважає неможливим застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про продовження його підзахисному дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, одночасно звернувшись з клопотанням про зміну обраного запобіжного заходу на домашній арешт обґрунтовуючи його тим, що його підзахисний має постійне місце проживання, непрацездатну матір, за якою потрібен сторонній догляд, після проведеної операції, а крім обвинуваченого це зробити ніхто не в змозі, так як його батько помер, надавши суду необхідні документи на підтвердження цього, при цьому посилався на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника та просив змінити йому раніше обраний запобіжний захід на домашній арешт в зв`язку з тим, що його хвора матір потребує стороннього догляду, оскільки після смерті батька, крім нього це робити нікому, при цьому запевнив суд, що буде з`являтися за кожним викликом.
Прокурор проти зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт заперечувала, просила задовольнити її клопотання.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно до п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В судовому засіданні встановлена наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1ст.177 КПК України, разом з тим на даний час судовий розгляд не розпочатий лише у зв`язку з незабезпеченням явки потерпілих, при цьому обвинувачений має постійне місце мешкання, має хвору матір похилого віку, яка в результаті перенесеної операції потребує постійного стороннього догляду (т.3 а.п.164), а ОСОБА_3 є єдиною особою, яка може здійснювати догляд за хворою ОСОБА_6 , що підтверджується наданою до суду довідкою (т.3 а.п.166). Аналізуючи вищевикладене, суд, вважає, що запобігти встановленому ризику, можливо при застосуванні домашнього арешту цілодобового, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 , необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з виконанням покладених на нього процесуальних зобов`язань.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 350 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - відмовити.
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - задовольнити.
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити дію запобіжного заходу на домашній арешт по 17 грудня 2020 року включно.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_3 залишати житло за місцем його реєстрації та мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово крім необхідності звернення до медичних закладів.
Зобов`язати ОСОБА_3 :
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- здати до Новомосковського районного відділу державної Міграційної служби свій закордонний паспорт;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти в порядку п.1 ч.3 ст.202 КПК України.
Виконання даної ухвали доручити Новомосковському ВП ГУМВС України в Дніпропетровській області.
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення у відповідності до рішення КСУ від 13.06.2019 року № 4-р/2019.
Суддя ОСОБА_1