Провадження №1-кс/127/7117/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка, Літинського району, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з вищою освітою, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітанполіції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою до ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та іншою невстановленою слідством особою, переслідуючи мету незаконного збагачення, в листопаді 2018 року перебуваючи у м. Вінниці, діючи умисно, створивши вигадану ситуацію щодо розповсюдження наркотичних засобів ОСОБА_11 .

У подальшому, вищевказані особи погрозами насильства та заподіянням тілесних ушкоджень висловили ОСОБА_11 , вимогу виплати їм грошові кошти у розмірі 6000 доларів США в замін безпеки останнього.

Так, в листопаді 2018 року, близько 21 години ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та інша невстановлена слідством особа, на автомобілі марки «BMW 530D», державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору та на автомобілі марки «ChevroletAVEO» сірого кольору, належному ОСОБА_10 , під`їхали на вулицю Черняховськогощо в м. Вінниці, де припаркувавши автомобілі неподалік продуктового магазину, по мобільному телефоні викликали на вулицю ОСОБА_11 . Під час розмови з останнім ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_12 , будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, звинуватили ОСОБА_11 в розповсюджені ним наркотичних засобів. Далі, останні висловили вимогу ОСОБА_11 пройти до місця де припарковані їхні автомобілі, після чого силоміць посадили до автомобіля марки «ChevroletAVEO» та разом виїхали на околицю м. Вінниці в напрямку м. Гнівані Вінницької області.

Зупинившись неподалік автодороги сполученням Вінниця-Гнівань та вийшовши з автомобіля, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_11 близько 5 ударів долонею по обличчю. У цей час ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , та інша невстановлена слідством особа, будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, висловлювали ОСОБА_11 , вимогу сплати грошових коштів в розмірі 6000 доларів США в замін безпеки останнього, при цьому погрожували розправою у рази невиконання їх незаконних вимог щодо надання їм коштів. Дані погрози ОСОБА_11 сприйняв як реальні, тому погодився їм виплатити грошові кошти в сумі 2000 доларів США. Після цього усі учасники, сіли до автомобілів, якими прибули на місце події, та поїхали до місця проживання ОСОБА_11 , де він на ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_14 віддав ОСОБА_9 кошти в сумі 800 гривень.

З метою продовження єдиного злочинного умислу через проміжок часу близько 2 тижні, на мобільний телефон до ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_8 та висловив вимогу поїхати з ним до магазину «Фокстрот», що по вул. 600-річчя в місті Вінниці. Остерігаючись за своє життя та здоров`я ОСОБА_11 погодився та того ж дня поїхав разом із ОСОБА_8 до вище вказаного магазину, де на вимогу останнього з метою списання надуманого боргу мав оформити в кредит дві пральні машини на загальну суму 50 000 гривень. ОСОБА_11 перебуваючи в магазині зробив всі залежні від нього дії на отримання кредиту, однак отримав офіційну відмову.

Через проміжок часу близько 4 днів після останньої зустрічі, до Х-ВОХ салону «Псон», що в м. Вінниці по вул. Блока 14, де працював ОСОБА_11 приїхав ОСОБА_8 та погрожуючи розправою висунув вимогу віддати йому кошти в сумі 3500 гривень. В результаті неправомірного тиску ОСОБА_11 оформив онлайн кредит «Moneyveo» на вищевказану суму та після зняття з банкомату «Приватбанку», що розташований по вул. 40-річчя перемоги в м. Вінниці передав кошти готівкою гр. ОСОБА_8 .

В грудні 2018 до Х-ВОХ салону «ПСОН» що в м. Вінниці по вул. Блока 14 на автомобілі «Chevrolet AVEO» сірого кольору знову приїхав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Викликавши по мобільному телефону ОСОБА_11 запросили його до автомобіля. Далі, під час спілкування висловили йому вимогу віддати кошти, погрожуючи при цьому. Сприйнявши погрози всерйоз, ОСОБА_11 передав кошти в сумі 2000 гривень.

В травні 2019 року перебуваючи в м. Вінниці по вул. Соборній, неподалік будівлі Вінницької міської ради, до ОСОБА_11 підійшли ОСОБА_8 й ОСОБА_9 та схопивши за одяг силоміць посадили до автомобіля «Chevrolet AVEO», після чого попрямували до магазину «Сільпо», що по вул. Келецькій 105. Прибувши до вказаного місця, вийшовши з автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали погрожувати фізичним насиллям ОСОБА_11 .. В цей час до них підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які також почали висловлювати погрози та вимагати кошти. В цей час ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_11 та наніс йому удар ногою в область грудної клітини, в наслідок якого останній впав на землю. Далі, піднявши ОСОБА_11 вищевказані особи силоміць, проти його волі, посадили до автомобіля «Chevrolet AVEO» та почали рухатись в невідомому напрямку. Прибувши до невстановленої слідством лісосмуги, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 витягнули ОСОБА_11 з автомобіля та висунули вимогу віддати їм грошові кошти в сумі 50 000 гривень. Після цього, ОСОБА_4 з багажного відсіку автомобіля дістав інструменти та буксирувальний трос, а ОСОБА_8 сів за кермо автомобіля та поїхав у невідомому напрямку. Далі, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_11 та наніс йому близько 6 ударів кулаком по обличчю. В цей час з-за спини до ОСОБА_11 підійшов ОСОБА_4 та накинув йому буксирувальний трос на шию, при цьому здійснюючи здавлюючі рухи. Коли ОСОБА_11 почав втрачати свідомість, ОСОБА_4 ослабив натиск. Після того, як ОСОБА_11 прийшов до тями, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 почали демонструвати автомобільні інструменти в якості приладдя для катування та вимагали віддати їм кошти за надуманий борг в сумі 50 000 гривень, погрожуючи при цьому фізичною розправою. В цей час до місця події знову приїхав ОСОБА_8 та силоміць посадив ОСОБА_11 до автомобіля, та всі учасники події поїхали до ТРЦ «Магіград», що по проспекту Юності м. Вінниці, де черговий раз погрожуючи фізичною розправою висунули вимогу повернення надуманого боргу в найкоротший термін.

В червні 2019 року на мобільний телефон ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_8 та висловив погрози нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 в разі неповернення надуманого боргу. Розуміючи серйозність намірів ОСОБА_8 та остерігаючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_11 передав ОСОБА_8 кошти в сумі 2000 гривень.

3 травня 2020 близько 17 години 00 хвилин на перехресті вулиці Андрія Первозваного та проспекту Юності, поблизу магазину «Гранд», до ОСОБА_11 підійшов гр. ОСОБА_7 та одразу почав наносити удари кулаками в область голови та обличчя. В результаті чого, ОСОБА_11 почав кликати на допомогу та намагався втекти до магазину «Гранд». В результаті даних дій останнього наздогнали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та знову погрожуючи фізичною розправою висунули вимогу надати їм кошти в рахунок так званого боргу.

5 травня 2020 року, розуміючи незаконність дій, вчинених відносно нього групою осіб в складі ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та інших, приймаючи до уваги те, що дехто з них раніше судимі, мають відповідні зв`язки з кримінальним середовищем, у якому в свою чергу мають значний вплив, остерігаючись подальшого насильства щодо себе та близьких родичів, звернувся із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів.

Так, 28.05.2020 близько 14:30 ОСОБА_11 перебуваючи біля кафе «Гранд», що по вулиці Миколи Ващука 10 м. Вінниці, діючи під контролем працівників правоохоронних органів в ході проведення спеціального слідчого експерименту, зустрівся з ОСОБА_9 , який одразу почав погрожувати фізичною розправою, та запропонував останньому пройти з ним. Рухаючись в дворах прилеглих будинків їх наздогнав ОСОБА_4 , та діючи з метою виконання єдиного спільного плану, спрямованого на заволодіння коштами ОСОБА_11 висловили незаконну вимогу останньому виплатити їм грошові кошти в сумі 45 000 (сорок п`ять тисяч) гривень, при цьому погрожуючи фізичною розправою. Розуміючи серйозність намірів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , ОСОБА_11 продемонстрував грошові кошти в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, які були при ньому. В цей час, до них під`їхав ОСОБА_8 , та спільно з іншими продовжував висувати вимогу передачі коштів ОСОБА_11 та повідомив про вчинення відносно нього фізичного примусу в разі відмови. Після цього, ОСОБА_11 висунули вимогу надати 10 000 (десять тисяч) гривень до 1 червня 2020 року, а також передати кошти які є в нього з собою. ОСОБА_11 виконав вимогу групи осіб та передав ОСОБА_9 кошти в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10.06.2020 близько 21:20 ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в дворі будинку, діючи під контролем працівників правоохоронних органів в ході проведення спеціального слідчого експерименту, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_11 та діючи з метою виконання єдиного спільного плану, спрямованого на заволодіння коштами останнього висловили незаконну вимогу виплатити їм частину видуманого боргу. На що ОСОБА_11 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень.

Після отримання грошових коштів, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 затримано в порядку ст. 208 КПК України, працівниками поліції на місці вчиненого злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим та поєднаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

10.06.2020 о 21 годині 32 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 ; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами затримання в порядку ст. 208 КПК України від 10.06.2020 ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 ; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій в ході досудового розслідування та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2020 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.08.2020

В подальшому, Вінницьким міським судом Вінницької області за результатами розгляду клопотання слідчого погодженого першим заступником прокурора Вінницької області, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000181 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 08.10.2020.

При цьому, на даний час у кримінальному провадженні необхідно виконати ще ряд слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень та осіб, які його вчинили, зокрема: завершити призначені комп`ютерно-технічні експертизи; завершити призначену судову експертизу холодної зброї; завершити експертизу матеріалів, речовин та виробів; зняти гриф таємності з протоколів за результатами проведення НСРД та ухвал слідчого судді Вінницького апеляційного суду, на підставі яких проведено негласні слідчі (розшукові); провести тимчасовий доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю в операторів мобільного зв`язку, яка міститься у ПрАТ «Київстар» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, ТОВ «Лайфселл» за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 11, та ПрАТ «ВФ Україна» за адресою м. Київ, вул. Лейпцігська, 15; встановити та допитати як свідків осіб, необхідність у яких виникне після проведення вказаних слідчих (процесуальних) дій; за результатами проведених слідчих дій повідомити підозрюваним ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 остаточну підозру; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, в тому числі виконання вимоги ст. 290 КПК України.

Враховуючи те, що закінчується строк тримання ОСОБА_4 під вартою, однак закінчити досудове розслідування у вказаний термін є не можливим, підстави для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на іншу, не пов`язану з позбавленням волі, відсутні. Крім того, він може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, які допитані у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне провадження, тому з метою запобігання цим ризикам та вжиття заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 необхідно продовжити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 його захисник ОСОБА_5 заперечили стосовно даного клопотання. Захисник підозрюваного подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2020 у справі №127/12499/20 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби щодо ОСОБА_4 з покладенням на свого підзахисного обов"язків, передбачених ст. 194 КПК України, в зв`язку з тим, що даний запобіжний захід для його підзахисного є занадто суворим, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою суд першої не дотримався вимог ст.ст. 177, 194 КПК України, та практики Європейського Суду, не врахував ідентифікуючі дані особи підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема: не було взято до уваги те, що ОСОБА_4 хоча не одружений, натомість має постійне місце проживання, проживає разом із батьком та меншим братом за адресою: АДРЕСА_1 , щоб забезпечити свою родину працює по договорах підряду, робота носить нерегулярний характер, однак ця обставина підтверджує факт соціалізації ОСОБА_4 .Крім того час вчинення кримінального правопорушення, який зазначено в підозрі не відповідає фактичним обставинам, оскільки в даний період ОСОБА_4 працював в Херсонській області, дана обставина не була предметом дослідження в попередній ухвалі при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На підставі викладених обставин можливо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Крім цього, на протязі півтора місяця жодних слідчих дій з ОСОБА_4 по кримінальному провадженню не проведено, а досудовим слідством не доведено, що ОСОБА_4 застосовував насильство, небезпечне для життя та здоров`я будь кого, обіцяє виконувати покладені на нього обов"язки, підозрюваний ОСОБА_4 зацікавлений в справедливому розслідуванні інкримінованого йому кримінального правопорушення, готовий сприяти розслідуванню, тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час зменшилися. При цьому посилався на практику Європейського суду з прав людини, Конвенцію про захист прав людини основоположних свобод.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою до ОСОБА_4 не обґрунтоване та не підлягає до задоволення з наступних підстав, клопотання про зміну запобіжного заходу обгрунтоване та підлягає задоволенню.

Зі змісту положень ч. 5 ст. 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В клопотанні слідчим в обґрунтування необхідності підозрюваному ОСОБА_4 продовжити строк тримання під вартою зазначається наявність ризиків, а саме: те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, які допитані у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне провадження, а також неможливо виконати слідчі дії до закінчення двохмісячного строку тримання під вартою ОСОБА_4 , що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, які підтримані прокурором в судовому засіданні.

Слідчим та прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має дохід від тимчасових заробітків по будівництву, сам спростовує факт намагання переховуватися від слідства та суду, а також те, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, неможливість закінчення досудового розслідування у зв"язку з відсутністю висновків експертиз не може ставитись у вину підозрюваному та не може бути підставою для продовження строку тримання останнього під вартою, а тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слідчий суддя вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини (надалі Конвенція) згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Слідчий суддя при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу встановив, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2020 року до ОСОБА_19 , у справі №127/12499/20 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 (шістдесят) днів. Строк дії ухвали до 21.32 год. 08.08.2020 року.
Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею першої інстанції було враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, крім того в ухвалі суду першої інстанції враховано, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 Кримінального кодексу України, тобто у вимозі передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим та поєднаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, із конфіскацією майна, ОСОБА_4 не одружений, не працює, тобто джерело доходів відсутнє, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Втім, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема п.80 судового рішення ЄСПЛ по справі Харченко проти України, де вказано, що попереднє тримання під вартою заявника тривало два роки і чотири місяці. Необхідно відзначити, що серйозність звинувачень, пред`явлених заявнику і ризик його втечі були висунуті в якості аргументів на етапі вирішення питання взяття заявника під варту. Після цього, прокурори і суди не наводили взагалі ніяких підстав для продовження тримання заявника під вартою та зазначали, що раніше обраний запобіжний захід був правильним. Проте згідно зпунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (див. вищенаведену справу «Елоев проти України», п. 60). Інші підстави національні суди в цій справі не вказують. Крім того, національні владні органи не розглядали застосування інших запобіжних заходів, альтернативних утриманню під вартою.

Крім того, п.60 судового рішення ЄСПЛ по справі Елоев проти України та на яке у своєму клопотанні посилається сторона захисту, в якому зазначено, що, хоча переховування заявника протягом одного року було для органів влади достатньою причиною для тримання його під вартою на час попереднього слідства та судового слідства, тяжкість пред`явлених йому обвинувачень та ризик його втечі були єдиними підставами для суду не змінювати обраний заявнику запобіжний захід. Перше судове рішення щодо цього було прийнято через два роки та три місяці після його арешту. Проте згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. Суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111-112 рішення від 01.03.2007 року).

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховує, що підозрюваний може ухилятись від суду чи іншим чином перешкоджати правосуддю.

Крім того, суд бере до уваги й обставини, які стали відомі лише на теперішній час та не були предметом дослідження судом першої інстанції, зокрема ОСОБА_4 хоча не одружений, натомість має постійне місце проживання, проживає разом із батьком та меншим братом за адресою: АДРЕСА_1 , щоб забезпечити свою родину працює по договорах підряду, робота носить нерегулярний характер, однак ця обставина підтверджує факт соціалізації ОСОБА_4 .Крім того слідчий суддя , враховує, що на протязі півтора місяця жодних слідчих дій з ОСОБА_4 по кримінальному провадженню не проводилось.

Також, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. Однак, залишається достатньо підстав вважати, що підозрюваний, який має закордонний паспорт, у разі зміни запобіжного заходу, зможе ухилитись від слідства та суду та потенційно підвищує ризик ухилення останнього від кримінальної відповідальності шляхом залишення меж території України, також є ризик, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, слідчий суддя, з урахуванням зазначених ризиків, приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному із тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою на домашній арешт з визначенням часу з 20:00 до 07:00 годин щодобово з покладенням на ОСОБА_4 обов"язків, передбачених ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, прокурора або судуза першою вимогою; не відлучатися ізнаселеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає за необхідне змінити раніше обраний у відношенні підозрюваного запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Згідно ч.5 ст.202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 181, 194, 201, 202, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У клопотанні слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 пропродовження строку тримання під вартою до ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 задоволити.

Змінити щодо ОСОБА_4 , запобіжний захід з тримання під вартою, застосованого ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/12499/20 від 12.06.2020 року на запобіжний захід у виді домашнього арешту, а саме:

зобов"язати ОСОБА_4 , в період часу з 22:00 по 07:00 години щодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, в межах досудового розслідування, строком два місяця, а саме: до 24:00 години 30 вересня 2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, на період дії даної ухвали суду, а саме:

прибувати до слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, прокурора або судуза першою вимогою;

не відлучатися ізнаселеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: