Провадження № 1-кп/127/686/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 25 вересня 2019 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000280 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, самозайнятої особи, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, 19.08.2019 року розмістив оголошення про продаж трьох газових балонів ємкістю п`ять літрів на Інтернет сайті «ОЛХ».
Далі, реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру на продаж газових балонів, вводячи ОСОБА_6 в оману щодо своїх дійсних намірів, шляхом переписки на вищезазначеному Інтернет-сайті та в мобільному додатку «Вайбер» переконав останнього в необхідності надання завдатку.
Будучи введеним в оману, ОСОБА_6 о 17:10 год. 21.08.2019 року перерахував на банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_8 , в якості завдатку для ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 300 грн.
Далі ОСОБА_8 , не усвідомлюючи факту вчинення кримінального правопорушення, біля 18:30 год. 21.08.2019 року на перехресті вул. Хмельницьке шосе та проспекту Юність у м. Вінниця передала готівкою грошові кошти в сумі 300 гривень ОСОБА_4 , якими останній, заволодівши розпорядився на власний розсуд, в подальшому газові балони в обумовлений, спосіб шляхом відправлення доставкою ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_6 не вислав, чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду повідомив, що вину у вчинені кримінального правопорушення визнає, по суті обвинувачення пояснив, що він в серпні 2019 року розмістив на сайті «ОЛХ» оголошення про продаж газових балонів. Всього у нього було п`ять балонів, які він бажав продати по 200 гривень за одиницю. На вказане оголошення відгукнувся потерпілий, який бажав придбати 3 балони. В зв`язку із тим, що часто трапляються випадки коли покупець не розраховується за товар, не забирає його з відділення доставки в зв`язку із чим продавець несе збитки пов`язані із вартістю пересилки товару, він повідомив потерпілого про необхідність сплати завдатку за вказані балони в сумі 300 гривень. Покупець погодився та перерахував 300 гривень на карту його знайомої ОСОБА_8 . Номер вказаної картки повідомив потерпілому він, номер сторонньої особи він повідомив через те, що не бажав мати будь-яких правовідносин із банками та був категорично проти відкриття власного рахунку. Коли гроші були переказані потерпілим, що він довідався із переписки з ним, ОСОБА_8 передала йому власні 300 гривень, а потім зняла із карти гроші, переказані потерпілим. Отримавши гроші, він потерпілому балони не вислав. В той час в нього був складний період у житті, він опікувався проблемами близької для нього особи, а тому перестав виходити на контакт з потерпілим, не повертав йому гроші. Балони він мав у наявності, їх було 5 одиниць, з них потерпілий бажав придбати 3. Вказані балони він продав іншій людині за кращу ціну, чому він це зробив, а не відправив їх потерпілому він не знає. Визнає, що поступив неправильно, не повернувши гроші потерпілому. На даний час, більше ніж через рік після події, він переказав потерпілому 500 гривень в якості відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференцзвязку в присутності законного представника неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що йому були необхідні газові балони, оскільки він збирався разом із друзями в похід. На сайті «ОЛХ» він побачив оголошення про продаж трьох вказаних балонів та вирішив їх придбати. Продавець на ім`я ОСОБА_9 повідомив, що йому необхідно перерахувати завдаток в сумі 300 гривень та надав номер банківської картки. Він перерахував коши на зазначену карту та повідомив у Вайбері продавця. Продавець підтвердив отримання грошей та пообіцяв у вказаний день відправити балони. Разом з тим, балони він не відправив та перестав реагувати на повідомлення. При цьому продавець бачив його повідомлення, бачив повідомлення з вимогою повернути гроші, проте їх ігнорував. Не отримавши балонів та грошей, він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, при цьому вказав прізвище особи ОСОБА_10 , оскільки таке прізвище було у власника карти на яку він перерахував кошти. Вказані кошти були його власними, отриманими в якості премії за досягнення в навчанні. На даний час йому перед судовим засіданням обвинуваченим перераховано 500 гривень, інша шкода, завдана кримінальним правопорушенням не відшкодована. Просив задоволити цивільний позов та стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 2500 гривень (витрати на правову допомогу) та 5000 гривень моральної шкоди, якої він зазнав в зв`язку із вчиненням щодо нього кримінального правопорушення.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 24.09.2019 року з заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернувся ОСОБА_6 . Згідно вказаної заяви він просив прийняти міри до ОСОБА_11 , який з метою заволодіння чужими коштами 16.08.2019 року розмістив на платформі онлайн оголошень «OLX» оголошення про продаж газових балонів, ємністю 5 л. за ціною 200 грн/штука. Після попередньої оплати не вислав вказаний товар, відмовляється повернути кошти, не виходить на телефонний зв`язок.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 25.09.2019 року, що підтверджується відповідним витягом з ЄРДР.
З постанови від 27.07.2020 року вбачається, що скріншоти оголошення щодо продажу газових балонів та переписки визнано речовими доказами у провадженні.
Вказані речові докази оглянуті в судовому засіданні. Із зазначених скріншотів судом встановлено зміст оголошення про продаж, домовленість між потерпілим та обвинуваченим щодо продажу вказаних балонів, вимогу обвинуваченого сплатити 300 гривень в якості завдатку, повідомлення ним номеру банківського рахунку на якій слід перерахувати кошти, повідомлення потерпілим про перерахування вказаних коштів потерпілому.
Постановою від 22.06.2020 року анкету заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку на 1 арк., дані про рух коштів по банківській карті АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на 3 арк., які містяться в електронному вигляді на компакт диску CD-R визнано речовими доказами.
Оглянуті речові докази підтверджують перерахування на вказаний картковий рахунок коштів в сумі 300 гривень.
З висновку експерта від 23.07.2020 року № 201 вбачається, що в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_4 виявляв психічний розлад у вигляді біполярного афективного розладу, стан ремісії (F 3 1.7), міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 виявляє психічний розлад у вигляді біполярного афективного розладу, стан ремісії (F З 1.7), може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує.
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого, потерпілого, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені шахрайства є доведеною.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив факт того, що він розмістив оголошення на сайті про продаж газових балонів, мав домовленість з потерпілим про продаж зазначених балонів, висунув вимогу про необхідність переказу грошових коштів, отримав їх, проте балонів потерпілому не відправив, коштів не повернув. При цьому обвинувачений заперечив, що в момент отримання коштів від потерпілого діяв з умислом на шахрайство, оскільки вказана подія сталась через збіг обставин за які він не зміг виконати обіцяне потерпілому.
Оцінюючи такі показання обвинуваченого суд зважає на ряд інших доказів, які свідчать про зворотнє, а саме вчинення обвинувачених дій, направлених на введення потерпілого в оману з метою заволодіння його коштами.
Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий докази у справі показання потерпілого, який в судовому засіданні повідомив, що перерахував обвинуваченому 300,00 гривень в якості завдатку за купівлю газових балонів. Потерпілий повідомив, що вказаний переказ він здійснив, оскільки обвинувачений повідомив, що вказана дія є єдиною та необхідною умовою для продажу газових балонів. При цьому потерпілий в судовому засіданні стверджував, що гроші він перерахував, а балони не отримав, а після переказу коштів обвинувачений перестав виходи на зв`язок та відповідати на його повідомлення.
Такі показання потерпілого узгоджуються з іншими доказами у справі, а саме даними скріншотів переписки, з яких вбачається розміщення оголошення про продаж балонів обвинуваченим, його вимога про перерахування завдатку, надання при цьому обвинуваченим даних не його банківської картки, а картки третьої особи та факт того, що після отримання зазначених коштів в сумі 300,00 гривень, він перестав відповідати на повідомлення потерпілого.
Вказані показання потерпілого в сукупності з іншими доказами у справі як то скріншоти оголошень та переписки, дані про рух коштів з рахунку вказаного обвинуваченим та дані про те, що зазначений рахунок обвинуваченому не належить, в повній мірі підтверджують факт того, що потерпілий переказав свої кошти будучи введеним в оману обвинуваченим, який йому повідомив неправдиву інформацію про те, що він здійснить відправку придбаного товару.
При цьому суд не приймає до уваги показання обвинуваченого про те, що він наміру вчиняти шахрайство відносно потерпілого не мав з огляду на наступні обставини. Обвинувачений в судовому засіданні стверджував, що мав вказані балони в наявності, міг і збирався їх продати потерпілому. В той же час, обвинувачений вказав, що він, отримавши гроші від потерпілого, використавши картковий рахунок сторонньої особи, балони йому не передав, оскільки був зайнятий проблемами близької людини. В той же час обвинувачений повідомив, що в цей же період продав балони іншій особі. Тобто, проблеми обвинуваченого, які за його свідченнями були перепоною відправити потерпілому товар, одночасно не стали перепоною вказаний товар продати та відправити іншій людині.
Суд вважає, що продаж товару іншій людині при отриманні грошей за вказаний товар у потерпілого та створення при цьому в потерпілого ілюзії наміру продати зазначений товар саме йому, не повідомлення про те, що він підшукує іншу особу, якій хоче продати товар та отримання завдатку без наміру відправити товар потерпілому є обманом, який надав можливість обвинуваченому заволодіти грошима потерпілого в сумі 300,00 гривень.
Вказані докази в сукупності є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації діям обвинуваченого.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики, виданої виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради 17.06.2020 року вбачається, що скарг на поведінку обвинуваченого не надходило.
Відповідно до довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» від 23.06.2020 року ОСОБА_4 перебував на обліку з 29.05.2006 року по 26.06.2006 року з діагнозом «Біполярний афективний розлад, стан ремісії»
Згідно з довідкою КП ВОНД «Соціотерапія» від 12.06.2020 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Згідно вимоги про судимість обвинувачений раніше не судимий.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний корисливий кримінальний проступок, вжив заходів щодо відшкодування шкоди потерпілому, переказавши гроші в загальній сумі 500 гривень, що підтверджено квитанціями, наданими стороною захисту, та показаннями потерпілого про отримання зазначених коштів.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину не визнав, вчинив дії щодо відшкодування шкоди потерпілому, офіційно не працює, зважаючи на думку потерпілого щодо міри покарання обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням суд виходить із наступного.
Згідно вимог цивільного позову потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на його користь 2900 гривень матеріальних збитків, які складаються із 300 гривень, перерахованих потерпілим в якості завдатку, 100 гривень витрат на відправлення документів органам досудового слідства та 2500 гривень витрат на правову допомогу. Також потерпілий просить стягнути з обвинуваченого 5000 гривень моральної шкоди.
В судовому засіданні потерпілий підтвердив, що він отримав від обвинуваченого переказ в сумі 500, 00 гривень в зв`язку із чим просив стягнути з обвинуваченого 2500 гривень матеріальних збитків, що являються витратами на правову допомогу та 5000, 00 гривень моральної шкоди.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно обвинувачення ОСОБА_4 заволодів шляхом обману грошовими коштами потерпілого в сумі 300 гривень. Доказами у справі, а саме показаннями потерпілого, виписками із руху коштів та скріншотами переписки, підтверджено факт того, що внаслідок кримінального правопорушення потерпілому завдано матеріальну шкоду в розмірі 300 гривень, оскільки вказана сума стала предметом кримінального правопорушення.
З квитанцій, наданих стороною захисту та показань обвинуваченого судом встановлено, що обвинувачений перерахував на картковий рахунок потерпілого гроші в сумі 300 гривень та 200 гривень. Потерпілий в судовому засіданні підтвердив отримання зазначених коштів.
Розмір збитків, завданий кримінальним правопорушенням у матеріальних складах кримінальних правопорушень, яким є ч. 1 ст. 190 КК України, підлягає встановленню та доведенню. В даному випадку доказами у справі підтверджено, що кримінальним правопорушенням завдано потерпілому матеріальної шкоди в розмірі 300 гривень, яка відшкодована.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», при визначенні суми, що підлягає стягненню з засудженого або з цивільного відповідача, мають бути зараховані суми, добровільно передані цивільному позивачеві до постановлення вироку, а також вартість поверненого йому майна.
Витрати на правову допомогу, понесені потерпілим, не є матеріальними збитками, завданими кримінальним правопорушенням, оскільки мають іншу правову природу та інше правове регулювання.
Вказане свідчить, що матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням в сумі 300 гривень відшкодовані в повному обсязі, що зумовлює відмову у задоволенні вимоги потерпілого про стягнення матеріальних збитків.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Потерпілим ОСОБА_6 на обґрунтування суми моральної шкоди зазначено, що він в зв`язку із кримінальним правопорушенням поніс душевні страждання, зазнав нервового навантаження та стресу, мав поганий сон, переживання, стривоженість, а вказану суму визначив як достатню для їх компенсації.
На думку суду вчинення протиправних діянь з боку обвинуваченого є ознакою завдання моральної шкоди, оскільки злочинне посягання саме по собі завдає страждань потерпілій особі.
Доказів завдання інших страждань та негативних наслідків потерпілим суду не надано, що переконує суд у тому, що сума в 5000 гривень є завищеною і достатньою сумою для її компенсації є 200 гривень, які вже перераховані обвинуваченим потерпілому окремим платежем.
В зв`язку із добровільним відшкодуванням, суд відмовляє у задоволені цивільного позову потерпілого.
Статтею 118 КПК України визначено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.
Згідно із ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ст. 124 КПК України , яка регулює розподіл судових витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
З договору про надання професійної правничої допомоги від 24.09.2019 року укладеного потерпілим із адвокатом, акту виконаних робіт від 30.07.2020 року та товарного чеку від 30 липня 2020 року, вбачається, що потерпілим понесено витрати на правову допомогу в сумі 2500, 00 гривень.
Вказані витрати на підставі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого з зв`язку із ухваленням обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 та підтвердження процесуальних витрат документально.
Витрати на відправлення документів органам досудового слідства в сумі 40,00 та 60,00 гривень, які потерпілим зазначені як матеріальні збитки, завдані злочином, є документально не підтвердженими, оскільки з поданих квитанцій на зазначені суми підтверджено направлення потерпілим документів не органам досудового розслідування, а іншим особам (10.08.2020 року 60,00 гривень без визначення адресата, 19.06.2020 року 40,00 гривень сплачено ТОВ «Нова Пошта» за переказ в оплату товарів та послуг та 20.06.2020 року 30,00 гривень одержувачем документів зазначена приватна особа ОСОБА_12 )
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65-67, 190 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 200 годин громадських робіт.
В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином відмовити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 2500, 00 гривень (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).
Речові докази, а саме скріншоти оголошення та переписки, анкету заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, довідку про рух коштів по банківській карті, які містяться в електронному вигляді на компакт диску CD-R залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: