Справа № 635/6966/20
Провадження № 1-в/635/997/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення
ВСТАНОВИВ:

До суду Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 23.02.2018 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 309, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно вироку Київського апеляційного суду від 20.11.2018, вирок районного суду в частині призначеного покарання скасовано та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавленні волі. В іншому вирок залишено без змін.

Початок строку покарання 23.03.2019.

Кінець строку покарання 23.03.2022.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.04.2020, на підставі ст. 82 КК України, невідбуту частину покарання у виді 1 року 11 місяців 1 дня замінено більш м`яким, а саме покаранням у виді обмеження волі.

Прибув до ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» 28.08.2020.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заслуженого ОСОБА_5 заперечував, вважаючи його передчасним та необґрунтованим.

Представник адміністрації виправного центру, засуджений в судовому засіданні просили заяву про умовно-дострокове звільнення задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, в тому числі особову справу засудженого, дійшов висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч.3 ст.81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Хролівський виправний центр № 140» від 02.11.2020 встановлено, що засуджений ОСОБА_5 засуджений 23.02.2018 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 309, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Згідно вироку Київського апеляційного суду від 20.11.2018, вирок районного суду в частині призначеного покарання скасовано та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавленні волі. В іншому вирок залишено без змін. Початок строку покарання 23.03.2019. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.04.2020, на підставі ст. 82 КК України, невідбуту частину покарання у виді 1 року 11 місяців 1 дня замінено більш м`яким, а саме покаранням у виді обмеження волі. Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.03.2019. За час утримання в державній установі «Лук`янівський слідчий ізолятор», режим відбування покарання не порушував заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався. Характеризувався посередньо. З 19.06.2019 відбував покарання у державній установі «Божковська виправна колонія (№16)», режим відбування покарання не порушував стягнень немає. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався 2 (два) рази характеризувався позитивно. Прибув до ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» 28.08.2020. Приймає участь в благоустрої установи. До виконання поставлених завдань ставиться добре, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний вигляд. використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання не допускав, стягнень не має. За сумлінну поведінку і ставлення до праці заохочувався 1 (один) раз. Характеризується позитивно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру не конфліктний, ввічливий, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень поведінки безпеки не допускає. Відповідно до статті 65 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмі диференційованого впливу на суджених «Духовне відродження». Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою. На думку адміністрації ВЦ «Хролівський виправний центр № 140» засуджений ОСОБА_5 за час відбування карання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.

Згідно довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_5 , наданої ДУ «Божківська виправна колонія № 16», з жовтня 2019 року по березень 2020 року був працевлаштований, отримував заробітну плату, яка в сумі складає 1290 грн. 98 коп.
За час відбування покарання, згідно поданої заяви, з особистого рахунку засудженого ОСОБА_5 на сплату аліментів утримано 519 грн. 63 коп.
Інших доказів про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 після прибуття до ДУ «Хролівський виправний центр № 140» ані матеріали судової справи ані матеріали особової справи засудженого не містять.

Присутній в судовому засіданні представник ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» підтвердив відсутність наявності документів на підтвердження, що ОСОБА_5 дійсно був працевлаштований, на якій посаді працював та з якого моменту, тощо.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, за які йому призначені покарання не пов`язанні з позбавленням або обмеженням волі, проте, ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та знову продовжував вчиняти аналогічні злочини, за що був засуджений останнім вироком до позбавлення волі.

Матеріали особової справи засудженого не містять даних про розгляд питання адміністрацією колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 .
Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_5 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Крім того, враховуючи пояснення засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо його ставлення до вчиненого злочину, суд дійшов висновку про відсутність критичної оцінки особою своєї протиправної поведінки, визнання провини, що в свою чергу не може свідчити про виправлення засудженого.
Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку за весь час відбуття покарання, суд констатує про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк - відмовити.

Ухвала протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим з дня отриманням ним ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08 грудня 2020 року

Суддя ОСОБА_1