Справа № 652/245/20
Номер провадження 1-кп/954/69/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Нововоронцовка Херсонської області кримінальне провадження №0000001, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Нововоронцовського районного суду Херсонської області на розгляд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000001, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки підстав для закриття провадження, передбачених п. 4-8 ч.1, 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акту прокуророві не вбачається, обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України.

Захисник у підготовчому засіданні просив суд повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, про що надав клопотання. Клопотання обґрунтовував тим, що в обвинувальному акті відсутні формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій особи, не містить мотиву вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити захист від пред`явленого обвинувачення. Також, у обвинувальному акті викладений зміст підозри, а не висунуте обвинувачення. Тому, захисник просив клопотання про повернення обвинувального акту задовольнити.
Представники потерпілого у судовому засіданні просили повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки встановлений розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, не відповідає дійсності. Також підтримали клопотання захисника щодо повернення обвинувального акту, з підстав, зазначених у ньому.
Вирішуючи питання про відповідність обвинувального акту та можливість призначити судовий розгляд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість доводів клопотання, скарги, суд дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та про наявність підстав для його повернення прокурору з огляду на наступне.
Завданням підготовчого судового провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду, ефективність якого залежить від повноти, всебічності та ретельності його підготовки. Перевірка відповідності обвинувального акта вимогам КПК України і прийняття, в залежності від встановленого, відповідного рішення, згідно зі ст. 314 цього Кодексу, віднесено до компетенції суду першої інстанції на стадії підготовчого провадження.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимогКонституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Разом з тим, згідно вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні обов`язковому доказуванню підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження.
З обвинувального акту вбачається, що часом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення є один із днів лютого місяця 2018 року, робочий час. Мотив та мета вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_5 із обвинувального акту не вбачається.
Разом з тим, за обвинувальним актом дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.191 КК України та за ч.1 ст.366 КК України. Із суті обвинувачення за ч.1 ст.366 КК України вбачається встановлення двох епізодів вчинення кримінального правопорушення. За епізодом першим у часі один з днів лютого 2018 року обвинувачується ОСОБА_5 , однак за епізодом другим у часі один із днів листопада 2018 року обвинувачується ОСОБА_10 . Указана розбіжність в написанні імені обвинуваченого також вбачається із формування фактичних обставин кримінального правопорушення.
Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79). Крім того, Суд наголошував, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34). До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Отже, відсутність у обвинувальному акті встановленого мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення, формування фактичних обставин кримінального правопорушення, де за епізодом першим у часі один з днів лютого 2018 року обвинувачується ОСОБА_5 , однак за епізодом другим у часі один із днів листопада 2018 року обвинувачується ОСОБА_10 , свідчать, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим та прокурором не дотримані.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Беручи до уваги те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту, указані недоліки не можуть бути виправлені під час судового провадження, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.
На підставі викладеного та керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000001, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України повернути прокурору відділу прокуратури Херсонської області.
На ухвалу протягом семи діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 10 год. 30 хв. 29 вересня 2020 року.

СуддяОСОБА_1