Справа №345/42/20
Провадження № 1-кп/345/153/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.09.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_2
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7

в с т а н о в и в:
На розгляді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як раніше встановлені ризики залишилися незмінними.
Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.
Обвинувачений та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просять врахувати стан здоров`я обвинуваченого, те, що він має постійне місце проживання, та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.07.2020 р. обвинуваченому ОСОБА_2 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 23.07.2020 року по 20.09.2020 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри/обвинувачення не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною. Таким чином, на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Під час обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у судових засіданнях було установлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченим злочинів, а також те, що обставини, за яких судом обвинуваченому було обрано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати. А саме: переховуватися від суду, оскільки обвинувачений усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину у виді позбавлення волі. Крім того, в межах судового розгляду кримінального провадження №0001417 про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_2 переховувався від суду та його було оголошено в розшук.
Крім того, ОСОБА_2 ніде офіційно не працює і джерело його доходів не відоме, обвинувачується у скоєнні ряду корисливих злочинів, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість і високий ризик скоєння ним нового аналогічного злочину
Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Розглядаючи таку можливість, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення, підвищеної суспільної небезпечності інкримінованих обвинуваченому злочинів і суворості покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини, суд вважає, що інші (альтернативні) запобіжні заходи, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Крім того наявність захворювань в обвинуваченого ОСОБА_2 , не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу, без наявності будь-яких інших відомостей, які б унеможливлювали його перебування під вартою.
Із вищенаведених підстав не підлягає задоволенню клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, в тому числі і домашній арешт.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно із загальною практикою Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на вказане, враховуючи, що дане кримінальне провадження знаходиться на розгляді в суді вже тривалий час, враховуючи майновий та сімейний стан обвинуваченого, інші даних про його особу та ступінь наявних ризиків, суд приходить до висновку, що слід зменшити раніше визначений розмір застави обвинуваченому ОСОБА_2 і відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави на рівні 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на дату розгляду справи становить 42040,00 грн. Вказаний розмір застави відповідає меті запобіжного заходу, буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у разі сплати застави.
У разі внесення застави, слід зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст.ст.34, 314, 318 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 17.09.2020 року по 15.11.2020 року включно.
Зменшити розмір застави і відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити обвинуваченому ОСОБА_2 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040,00 грн., яку може бути внесено у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_2 прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.
Головуючий