Справа № 375/926/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотанням слідчого СВ Рокитнянського відділення поліції Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне, Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

законний представник

неповнолітньої потерпілої: ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

законний представник, особи,

щодо вирішується питання про

застосування примусового заходу медичного

характеру ОСОБА_9 ,

УСТАНОВИВ:
24.05.2020 року приблизно о 12 годині малолітні ОСОБА_10 , 2011 року народження та ОСОБА_11 , 2013 року народження пішли на дамбу місцевого ставка №6, розташованого в с. Бакумівка, Рокитнянського району, Київської області, щоб розшукати свою бабусю ОСОБА_12 , яка в цей час випасала корів на одному з місцевих ставків.

Цього ж дня, на даній дамбі, ОСОБА_5 випасав корів. Побачивши ОСОБА_10 , яка проїжджала із ОСОБА_11 на своїх велосипедах, ОСОБА_5 згадав, що раніше, точного часу та дату слідством не встановлено, в нього виникло бажання задовольнити свою статеву пристрасть шляхом вчинення розпусних дій з малолітньою ОСОБА_10 .

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю в цей час на дамбі дорослих громадян та безпорадним, з огляду на вік, станом ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, підійшовши ззаду до ОСОБА_10 та просунувши праву руку до неї під нижню білизну, почав торкатись її статевих органів, задовольняючи в такий спосіб свої статеві потреби та статеву пристрасть, посягаючи таким чином на нормальний моральний розвиток малолітньої особи і негативно впливаючи на її психіку, усвідомлюючи при цьому факт присутності іншої малолітньої особи, а саме ОСОБА_11 , яка в цей час спостерігала за його розпусними діями. Свої протиправні дії ОСОБА_5 припинив лише після того, коли малолітня ОСОБА_13 почала кричати та втекла від нього.

Встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.

Зокрема, допитана в судовому засідання представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_14 повідомила, зі слів доньки їй відомо, що 24.05.2020 року, приблизно о 12 годині, її малолітня донька ОСОБА_10 , 2011 року, поїхала велосипедом на дамбу місцевого ставка, розташованого в с. Бакумівка, Рокитнянського району, Київської області, щоб розшукати свою бабусю ОСОБА_12 , яка в цей час випасала корів на одному з місцевих ставків.

На даній дамбі був ОСОБА_5 , який випасав корів. ОСОБА_5 підійшов ззаду до ОСОБА_10 та просунувши праву руку під нижню білизну, почав торкатись її статевих органів. ЇЇ донька почала кричати та втекла. Донька була дуже налякана, просила помитися, оскільки їй було бридко. Перед звернення до лікаря та проведенням експертизи вона помила ОСОБА_10 . Також повідомила, що ОСОБА_10 вказала на ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила щодо неї розпусні дії.

Допитана в судовому засідання представник особи щодо якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 повідомила суду, що її син хворіє психічною хворобою. З приводу вказаних подій він їй нічого не може пояснити. Про обставини, які зазначені в клопотання, їй стало відомо зі слів батька неповнолітньої ОСОБА_10 , який їй зателефонував і повідомив, що сталося.

З протоколу слідчого експерименту від 13.07.2020 року, за участю ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_8 убачається, що ОСОБА_5 повідомляв, що на дамбі побачив двох дівчат, в однієї з яких в колесі велосипеда закрутився мішок. Він допоміг його витягнути, після чого підійшов ззаду до ОСОБА_10 та просунув руку до неї під нижню білизну, остання почала кричати вирвалася та втекла. Не розуміє, що таких дій не можна було вчиняти.

З висновку судово-психіатричної експертизи №264 убачається, що рівень розумового розвитку ОСОБА_10 відповідає її віковому періоду. ОСОБА_10 під час вчинення відносно неї інкримінованих дій могла правильно сприймати обставини та давати щодо них відповідні показання. ОСОБА_10 під час вчинення відносно неї інкримінованих дій не могла розуміти їх характер та значення, а також не могла чинити опір

Згідно висновку експерта №10-1418 від 15.09.2020 року, крім іншого генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами на зрізі нігтьової пластини з правої руки ОСОБА_5 (об`єкт №13) є змішаними, містять генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_5 та генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_10 .

Таким чином, суд, заслухавши пояснення законного представника неповнолітньої потерпілої, законного представника ОСОБА_5 ОСОБА_9 , дослідивши і проаналізувавши надані письмові докази, дійшов переконання, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Однак, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 в період вчинення інкримінованих йому дій страждав та на даний час страждає на легку розумову відсталість (олігофренію в ступеню помірно вираженої дебільності) з емоційно - вольовою нестійкістю. Під час вчинення інкримінованих йому дій не міг та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_5 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Захисник ОСОБА_8 та законний представник ОСОБА_9 в судовому засіданні вважають, що клопотання прокурора відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність та інтересам ОСОБА_5 і просили його задовольнити.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 у судовому засіданні просила задовольнити клопотання прокурора.

Суд, за результатами судового розгляду клопотання, дійшов до висновку про те, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, вчинене ОСОБА_5 .

Також, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 в період вчинення інкримінованих йому дій страждав та на даний час страждає на легку розумову відсталість (олігофренію в ступеню помірно вираженої дебільності) з емоційно - вольовою нестійкістю. Під час вчинення інкримінованих йому дій не міг та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованих дій не знаходився в тимчасово хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. Під час вчинення інкримінованих цьому дій, з урахуванням його індивідуально-психологічних особливостей, емоційного стану та рівня розумового розвитку не міг усвідомлювати реальний зміст власних дій та повною мірою керувати ними і передбачати наслідки. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом. ОСОБА_5 з урахуванням його психічного стану, не може приймати участь у судовому засіданні.

Також відповідно до довідок Рокитнянської центральної районної лікарні, ОСОБА_5 перебуває під наглядом психіатра у зв`язку з психічними розладом «Легка розумова відсталісь в стадії помірно вираженої дибільності з емоціно вольовою нестійкістю», Також відповідно до посвідчення, ОСОБА_5 , являється інвалідом другої групи з дитинства

Як передбачено частиною 1 статті 18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа.

Згідно до частин 1, 2 ст. 19 КК України, осудною вважається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 94 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Також, частиною 4 вказаної норми Закону передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, та на момент його вчинення він перебував в стані неосудності і внаслідок психічних розладів не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 також не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому не підлягає кримінальній відповідальності.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 є соціально небезпечним, під час вчинення інкримінованих йому дій не міг та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Суд, враховуючи висновки експертизи, приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати по провадженню відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 18 ,19, 92-94 КК України, ст. 503-513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотанням слідчого СВ Рокитнянського відділення поліції Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Запобіжний захід до набрання ухвалою законної сили не застосовувати.

Речові докази, а саме серветку та нижню білизну ОСОБА_10 , які зберігаються в кімнаті речових доказів ОСОБА_15 знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали не пізніше наступного для після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1