Справа № 301/1265/20
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту прокурору
"29" липня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , перевіривши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження, що внесене05 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000400 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

Під час підготовчого засідання прокурор ОСОБА_3 вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, тому справу слід призначити до судового розгляду. Клопотання захисника про повернення обвинувального акту вважав таким, що не підлягає задоволенню, оскільки посилання захисника ОСОБА_5 на не ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження не є підставою для повернення обвинувального акту. Право обвинуваченого на захист порушено не було, оскільки у нього був захисник ОСОБА_8 , в присутності якого ОСОБА_9 ознайомили з матеріалами справи та вручили копію обвинувального акту. Захисник ОСОБА_10 подав документи на підтвердження своїх повноважень на участь у справі вже після направлення обвинувального акту до суду.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 залишили вирішення питання про призначення справи до судового розгляду та клопотання захисника про повернення обвинувального акту на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_5 у підготовчому засіданні підтримав письмове клопотання про повернення обвинувального акту (а.с.42-43). Вважав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України з підстав, викладених у письмовому клопотанні. Крім того вважав, що під час досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів провадження було порушено право обвинуваченого на захист, оскільки ні ОСОБА_9 , ні його захисника не було ознайомлено з матеріалами кримінального провадження, що може привести до визнання доказів недопустимими. Незважаючи на те, що адвокат ОСОБА_5 у телефонному режимі ще до закінчення досудового розслідування повідомив слідчого про укладення договору з ОСОБА_11 та направив поштою документи, що підтверджують його повноваження, ні його, ні обвинуваченого не ознайомили з матеріалами кримінального провадження перед направленням обвинувального акту до суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив повернути обвинувальний акт прокурору, ствердив, що йому дали підписати аркуш паперу про закінчення розслідування по справі, адвокат при цьому присутнім не був. Однак, під час слідства з ним не проводили ніяких слідчих чи процесуальних дій, з матеріалами справи його не знайомили взагалі.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали обвинувального акту, суд вважає повернути такий прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, яка діє на теперішній час, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення.
Обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 4 ст. 110 КПК України). Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню, а саме: про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі, й об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Пред`явлене обвинувачення має бути конкретизованим та не містити суперечностей, що є умовою реалізації права обвинуваченого на захист від пред`явленого обвинувачення.
Обвинувальний акт даним вимогам не відповідає, виходячи з наступного.
Згідно обвинувального акту, 5 травня 2020 року близько 15 години 30 хвилини, ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, заїжджаючи в населений пункт м.Іршава, зі сторони с.Сільце, Іршавського району, та рухаючись по вулиці Шевченка у напрямку центру м.Іршава, Закарпатської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та дорожні умови, чим не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вживав заходів для зменшення швидкості, що привело до втрати керування автомобілем при проїзді заокругленості дороги ліворуч по ходу свого руху, не дотримався безпечного інтервалу та будучи у боковому заносі допустив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який у той час рухався по правому краю проїзної частини смуги руху водія ОСОБА_4 , біля узбіччя, у зустрічному напрямку.

При цьому, в обвинуваченні не зазначено конкретного місця, де стався наїзд на пішохода. В обвинувальному акті вказано тільки, що ДТП сталася по вулиці Шевченка у напрямку центру м.Іршава, при проїзді заокругленості дороги ліворуч. У той же час, згідно відомостей, які зазначені у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, огляд місця дорожньо-транспортної пригоди 05.05.2020 року проводився поблизу будинку №135 по вул. Шевченка в м. Іршава (а.с.14). Тобто, місце вчинення ДТП можливо визначити з прив`язкою до адреси, однак, всупереч вимогам закону в обвинуваченні не зазначено точного місця вчинення злочину.

В обвинуваченні зазначено, що в порушення вимог ПДР ОСОБА_13 «проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни», «при виборі безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та дорожні умови». При цьому, в обвинуваченні не зазначено, які саме елементи дорожньої обстановки та дорожні умови не враховано обвинуваченим, яким чином вони змінилися.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого. Згідно обвинувального акту, невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог пунктів Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, зокрема, отриманням ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою його смерть.

Обвинувальний акт містить перелік всіх тілесних ушкоджень, що були заподіяні потерпілому, однак, у ньому не зазначено дати та місця смерті потерпілого ОСОБА_14 .

Отже, формулювання обвинувачення є неконкретним.

Частиною першою статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Обставини, які відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, повинні бути зазначені в обвинувальному акті. Під час судового розгляду справи, згідно ст. 348 КПК України, суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення. Тому не викладення зрозумілого та конкретизованого обвинувачення позбавляє суд можливості виконати вказану норму закону.
Відсутність в обвинувальному акті чіткого, що ґрунтується на доказах, викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, тобто всіх обставин, які мають значення для кримінального провадження, залишає відкритим питання про те, чи досліджені і відкинуті органом досудового розслідування (стороною обвинувачення) всі інші можливі версії вчинення кримінального правопорушення, тобто, чи відповідає зміст і форма кримінального провадження засаді презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Така невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України обмежує як право сторони захисту, так і право потерпілого обстоювати свої законні інтереси, а стороні обвинувачення можливість доводити обвинувачення, сформульоване в обвинувальному акті. Отже, зазначені недоліки обвинувального акту унеможливлюють провести судовий розгляд кримінального провадження всебічно та об`єктивно.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту, а не результатом дослідження доказів.
За таких обставин, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд вважає повернути обвинувальний акт прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.
У підготовчому засіданні обвинувачений стверджував, що його не було ознайомлено з матеріалами кримінального провадження.
На порушення прав сторони захисту на ознайомлення з матеріалами провадження посилався і захисник ОСОБА_5 , який у підготовчому засіданні стверджував, що незважаючи на повідомлення слідчому про укладення договору на захист обвинуваченого та направлення поштою відповідних підтверджуючих документів, ні захиснику, ні обвинуваченому не надано доступ до матеріалів кримінального провадження.
Хоча в Реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначені відомості про відкриття матеріалів провадження обвинуваченому та його захиснику ОСОБА_8 , а в матеріалах кримінального провадження є розписка обвинуваченого про отримання в присутності захисника ОСОБА_8 копії обвинувального акту та копії Реєстру, також з поданих захисником ОСОБА_5 матеріалів вбачається, що документи, які посвідчують його повноваження захисника він направив слідчому вже після затвердження обвинувального акту і передачі обвинувального акту, суд вважає наголосити прокурору на необхідність дотримання вимог ст. 290 КПК України, оскільки, відповідно до вимог закону, не відкриття матеріалів кримінального провадження може привести до визнання доказів недопустимими
Керуючись ст. ст. 314, 376 ч.2 КПК України,

у х в а л и в :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене05 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000400 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повернути прокурору з метою усунення недоліків протягом розумного строку.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через цей районний суд.

Головуюча : ОСОБА_1