н/п 1-кс/766/7609/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.191, ч.5. ст.191 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

26 серпня 2020 року слідчий СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області звернувся до суду з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.

Прокурором у судовому засіданні було подано клопотання про зміну клопотання щодо застосування запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, з покладанням на підозрюваного відповідних обов`язків.

Обґрунтування клопотання:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.08.2018 ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, звернувся до свого давнього знайомого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 з пропозицією надати кошти для придбання морських контейнерів у м. Одеса з метою їх подальшої реалізації на взаємно вигідних умовах.

28.08.2018 ОСОБА_4 за згодою потерпілого, перебуваючи в м. Миколаєві, отримав грошові кошти у громадянина ОСОБА_8 у сумі 22 650 долларів США, ОСОБА_9 у сумі 1300 долларів США та ОСОБА_10 у сумі 265 доларів США, загальна сума складає 24 215 долларів США.

В подальшому ОСОБА_4 з метою введення в оману потерпілого та заволодіння грошовими коштами в повному обсязі, на протязі тривалого часу телефонним зв`язком, а також шляхом надіслання СМС повідомлень в месенджері «Телеграм» повідомляв потерпілому неправдиву інформацію про труднощі, які виникали у нього з приводу виконання домовленостей з придбання та поставки контейнерів. Як наслідок, станом на січень 2019 року ОСОБА_4 не виконав жодних зобов`язань та не повернув на вимогу потерпілого отримані кошти.

Таким чином, ОСОБА_4 шахрайським шляхом, зловживаючи довірою потерпілого та переконавши його у добропорядності своїх намірів та викликавши у потерпілого впевненість у вигідності добровільної передачі майна, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, 28.08.2018 заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 24 650 долларів США (згідно курсу НБУ на вказаний час становить 675 114,2 грн.), що відповідно до примітки до статті 185 КК України є особливо великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку жовтня 2018 року ОСОБА_7 , сприймаючи ОСОБА_4 , як свого бізнес партнера, та довіряючи йому, звертається до нього з проханням отримати грошові кошти від боржників у м. Херсоні, м. Миколаєві та м. Нова Каховка та доставити їх власним автотранспортом до м. Києва, де проживає ОСОБА_7 .

Так, 11.10.2018 року ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи покладені на нього, в наслідок добровільно укладеного усного правочину обов`язки з транспортувааня чужого майна та сподівання потерпілого на його добропорядність, здійснюючи повноваження щодо майна на законній підставі, по суті виконуючи роль посередника, отримав належні ОСОБА_7 грошові кошти, в м. Миколаєві у громадянина ОСОБА_8 у сумі 3 630 долларів США, в м. Херсоні у ОСОБА_11 у сумі 6220 долларів США та в м. Нова Каховка у ОСОБА_12 у сумі 8 380 доларів США, загальна суму складає 18 230 долларів США, проте до місця призначення не доставив.

Вказані грошові кошти ОСОБА_4 11.10.2018 привласнив, тобто скориставшись нагодою протиправно і безоплатно вилучив чуже майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_7 збитків на суму 18 230 долларів США (згідно курсу НБУ на вказаний час становить 502 252,4 грн.).
Таким чином, ОСОБА_4 повторно, шляхом привласнення чужого майна, яке йому було ввірене, 11.10.2018 заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 18 230 долларів США (згідно курсу НБУ на вказаний час становить 502 252,4 грн.), що відповідно до примітки до статті 185 КК України є великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно у великих розмірах.

Крім того, досудовим розслідуванням також встановлено, що 19.12.2018 за аналогічних обставин ОСОБА_4 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 .

Так, на початку грудня 2018 року ОСОБА_7 на той час сприймаючи ОСОБА_4 , як свого бізнес партнера та довіряючи йому звертається до нього з проханням отримати грошові кошти від боржників у м. Миколаєві, м. Херсоні та доставити їх власним автотранспортом до м. Києва де проживає ОСОБА_7 .

Вказана пропозиція ОСОБА_7 зацікавила ОСОБА_4 та в нього на підставі власних інтересів, виник та сформувався умисел на привласнення чужого майна - грошових коштів.
Так, 19.12.2018 року ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи покладені на нього, в наслідок добровільно укладеного усного правочину обов`язки з транспортування чужого майна та сподівання потерпілого на його добропорядність, здійснюючи повноваження щодо майна на законній підставі, по суті виконуючи роль посередника, отримав належні ОСОБА_7 грошові кошти в м. Миколаєві у громадянина ОСОБА_8 у сумі 30 740 та 4 210 долларів США, та в м. Херсоні: у ОСОБА_11 у сумі 2 900 долларів США, у ОСОБА_13 у сумі 13 680 та у ОСОБА_14 у сумі 2 700 доларів США, загальна сума складає 54 230 долларів США, проте до місця призначення не доставив.

Вказані грошові кошти ОСОБА_4 19.12.2018 привласнив, тобто скориставшись нагодою протиправно і безоплатно вилучив чуже майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь тим самим завдав потерпілому ОСОБА_7 збитків на суму 54 230 долларів США (згідно курсу НБУ на вказаний час становить 1 511 932,4 грн.)
Таким чином, ОСОБА_4 повторно, шляхом привласнення чужого майна, яке йому було ввірене, 19.12.2018 заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі суму 54 230 долларів США (згідно курсу НБУ на вказаний час становить 1 511 932,4 грн.), що відповідно до примітки до статті 185 КК України є особливо великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно у особливо великих розмірах.

Підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину обґрунтовано вагомими доказами.

25.08.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4,5 ст. 191 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти року з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та конфіскацією майна.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, вчинив особливо тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, враховуючи, що є ризик того, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним особливо тяжкого злочину, останній зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи сторін у судовому засіданні:

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання. Щодо необхідності покладання на підозрюваного таких обов`язків, як не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду та з`являтися до визначеної службової особи двічі на тиждень прокурор пояснив необхідністю контролювати пересування підозрюваного, при цьому до якої саме службової особи має з`являтися підозрюваний повинен визначити слідчий суддя.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання. На обгрунтування своїх заперечень послався на те, що підозра є необґрунтованою, між підозрюваним і потерпілим склалися бізнес-партнерські відносини, що мають характер цивільно-правових, а тому відсутній склад злочину. Клопотання не містить обґрунтування жодного ризику, які насправді відсутні, а тому немає потреби застосовувати до підозрюваного будь-який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 1 ст. 179 КПК України, передбачає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу підозрюваному.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів передбачених КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 31.01.2019; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.02.2019; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.02.2019; - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.02.2019; -протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 30.11.2019; - протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_16 від 30.11.2019; -протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_15 від 30.11.2019; - протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 від 30.11.2019; - протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 від 30.11.2019; -протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 28.12.2019; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.12.2019; - протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 29.11.2019; - протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 02.12.2019; - протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 02.12.2019; - протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 02.12.2019; - протоколом одночасного допиту осіб від 02.12.2019; - протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 04.12.2019; -протоколом огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7 від 29.11.2019; - протоколом огляду із залученням спеціаліста мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7 від.13.07.2020; - протоколом тимчасового доступу до речей та документів, а саме вилучення інформації з Державної митної служби України від 07.05.2020; - протоколом тимчасового доступу до речей та документів, а саме вилучення інформації з ПрАТ «Київстар» від 08.05.2020; - протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.05.2020; - протоколом про результати аудіо-, відео контролю особи від 02.04.2020 року.
Підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, є директором підприємства. Проте підозрюваний проживає в іншому населеному пункті (м. Одеса), а слідство здійснюється у м. Херсоні

Застосування такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.184КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194цього Кодексу.

Слідчий у клопотанні не обґрунтував необхідність покладення на підозрюваного таких обов`язків, як прибувати до визначеної службової особи із періодичністю два рази на тиждень, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу, слідчого або суду. У судовому засіданні покладення на підозрюваного таких обов`язків викликано необхідністю відслідковування пересування підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.177КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, а не відслідковування його пересування. Крім того, ні слідчим, ні прокурором не зазначено особу, до якої має з`являтися підозрюваний, а на слідчого суддю не покладено обов`язки підшукувати особу, до якої повинен з`являтися підозрюваний.

Підозрюваний здійснює підприємницьку діяльність і покладення на нього обов`язку повідомляти про виїзд за межі місця його проживання є необґрунтованим обмеженням його свободи пересування.

Покладення на підозрюваного таких обов`язків, як прибувати за вимогою до слідчого, прокурора та суду для проведення слідчих та процесуальних дій, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання є достатніми для виконання завдань кримінального провадження.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу, - не встановлено..

Керуючись ст.ст.132,177,178, 179, 184,194 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1.прибувати за вимогою до слідчого, прокурора та суду для проведення слідчих та процесуальних дій;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Встановити строк дії обов`язків до 23.10. 2020 року (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошено о 12 годині 05 хвилин 06 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1