УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 09.11.2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 17.11.2020 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 09.11.2020 року.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою, заявник посилається на положення ст.303 КПК України та в обґрунтування скарги зазначає про те, що ним до Державного бюро розслідування 09.11.2020 року була подана заява про вчинення злочину, проте відомості про кримінальне правопорушення, у встановленому порядку та строки всупереч вимогам ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у своїй заяві від 09.11.2020 року ОСОБА_3 порушує питання про зобов`язання Державного бюро розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення службових злочинів вчинених суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 за співучасті СБУ, прокуратур України.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 КПК України кримінальне провадження щодо обвинувачення судді у вчиненні кримінального правопорушення не може здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді. Якщо згідно з частиною першою цієї статті кримінальне провадження стосовно судді має здійснюватися тим судом, у якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, кримінальне провадження здійснює суд, найбільш територіально наближений до суду, в якому обвинувачений обіймає чи обіймав посаду судді, іншої адміністративно-територіальної одиниці (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя).

Згідно з п.10 ч.1 ст.3 КПК України до кримінального провадження належить і стадія досудового розслідування, і хоча на етапі звернення до слідчого з заявою про вчинення кримінального правопорушення стадія досудового розслідування ще не почалась, фактично досліджуються окремі питання щодо можливої правової оцінки відповідних дій судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 за умови внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань вищевказаних відомостей. Оскільки процесуальна причетність до вирішення цих питань (визнання/невизнання бездіяльності Державного бюро розслідувань щодо невнесення до ЄРДР відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 від 09.11.2020 року, про вчинення службових злочинів суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 за співучасті СБУ, прокуратур України) іншим суддею Шевченківського районного суду м. Києва, тобто того ж суду, де здійснює правосуддя суддя ОСОБА_4 , створює об`єктивні сумніви щодо відсутності особистої заінтересованості судді Шевченківського районного суду м. Києва, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі, якою потенційно, за відповідних процесуальних умов, може стати суддя ОСОБА_4 , у даному випадку, дотримуючись вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині розгляду справи незалежним і безстороннім судом (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії»), виникла необхідність у визначенні підсудності цієї скарги.

У той же час, відповідно до положень ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого. При цьому, згідно зі ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, також застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема гарантування кожному вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у даному випадку, дотримуючись принципу належної територіальної підсудності, матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 09.11.2020 року, необхідно направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення таких матеріалів з Шевченківського районного суду м. Києва до іншого районного суду м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 7, 9, 32, 34 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 09.11.2020 року направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення таких матеріалів з Шевченківського районного суду м. Києва до іншого районного суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя