Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2704/20
Провадження № 1-в/553/7/2021
У Х В А Л А
Іменем України

01.02.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради у відношенні:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого.
По даній справі засудженого: 05.09.2015 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.187 ч.2, 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, з застосуванням ст.76 КК України. 13.04.2017 року колегією суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок від 05.09.2016 року в частині призначення покарання скасувати, вважати засудженим за ст.187 ч.2, 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,
у с т а н о в и в :
Начальник Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голова спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради звернулись до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення з Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» ОСОБА_4 , посилаючись на те, що 05.09.2015 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області його засуджено за ст.187 ч.2, 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, з застосуванням ст.76 КК України. 13.04.2017 року колегією суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок від 05.09.2016 року в частині призначення покарання скасувати, вважати засудженим за ст.187 ч.2, 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Засуджений ОСОБА_4 направив до суду заяву, у якій просив розглянути подання Полтавської виправної колонії (№64) у його відсутність, про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином.
Начальник Полтавської виправної колонії (№64) направив до суду заяву з проханням розглянути матеріали подання у відсутності представника адміністрації Полтавської виправної колонії.
Прокурор надав до суду заяву, у якій заперечує проти задоволення подання відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що останній має нестабільну поведінку та не досяг необхідного ступеню виправлення.
Суд, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п.2 ч.3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин. Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням довів своє виправлення.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Як встановлено судом засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання з 06.08.2017 року, кінцевий строк відбування покарання 06.08.2022 року.
За час перебування в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
За час перебування в ДУ «Жовтоводська виправна колонія (№26)» характеризувався негативно, мав 13стягнень та 1 заохочення.
За час перебування в ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)» характеризувався негативно, мав 1 стягнення, заохочень не мав.

З 05.04.2019 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Полтавська виправна колонія №64». Працевлаштований на виробництві установи в бригаді контролерів.
Має 3 стягнення. Має 4 заохочення.
Отже, з досліджених даних можна зробити висновок про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_4 під час відбування всього періоду покарання, і хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.
Із врахуванням того, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, засуджений є суспільно-небезпечною особою, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт працевлаштування та наявність заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.
На теперішній час суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своїми діями намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що він досяг виправлення.
У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на досяг виправлення необхідний більш тривалий час.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання відносно ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1