Справа № 991/4872/20
Провадження № 1-кп/991/49/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року місто Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
перекладача ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 про відвід колегії суддів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2018 року за № 0000291, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Авдіївка Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Баку Республіки Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 заявив відвід колегії суддів Вищого антикорупційного суду. В обґрунтування заявленого відводу захисник послався на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а саме, що існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості колегії суддів. Так, на думку захисника, обставинами, які ставлять під сумнів упередженість колегії суддів, є залучення обвинуваченому ОСОБА_7 , який не розуміє українську мову, перекладача ОСОБА_11 , який не має підтверджуючих документів на здійснення судового перекладу, оскільки за фахом він є філологом, а не перекладачем. Окрім того, колегія суддів безпідставно та необґрунтовано відмовила у задоволенні його клопотання щодо перевірки повноважень залученого перекладача. На його переконання, такими рішеннями колегія суддів виразила свою упередженість до сторони захисту.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_12 адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали заяву захисника ОСОБА_10 , просили її задовольнити. Вважають, що є всі підстави для задоволення заяви.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав заяву свого захисника, вважав її обґрунтованою.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви про відвід, просив в задоволенні заяви відмовити, оскільки вона є необґрунтованою та безпідставною.
Розглянувши заяву, заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
В силу ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Також, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Паунович проти Сербії» від 03.12.2019 (заява № 54574/07), зокрема, в пункті 35 зазначив, що безсторонність означає відсутність упередженості або прихильності. Її наявність чи відсутність може бути оцінена за суб`єктивним критерієм, де повинні прийматися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі, та об`єктивним критерієм, який визначає, чи надав відповідний суддя достатні гарантії, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо другого критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим (див. «Мікалеф проти Мальти» [ВП], № 17056/06, § 96, ЄСПЛ 2009). Для того, щоб задовольнити вимогу неупередженості, національний суд повинен дотримуватися як суб`єктивних, так і об`єктивних критеріїв.
Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (колегії суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді (колегії суддів). Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді (колегії суддів) під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді (колегії суддів), які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.
Щодо посилання захисника ОСОБА_10 на залучення обвинуваченому ОСОБА_7 перекладача ОСОБА_11 , який не має підтверджуючих документів на здійснення судового перекладу, суд вважає їх безпідставними, оскільки компетентність ОСОБА_11 вже була перевірена судом та визнана такою, що дає право останньому приймати участь в якості перекладача у даному кримінальному провадженні та здійснювати переклад з української на російську мову. Крім того, захисником ОСОБА_10 не доведено, що підстави вказані останнім в обґрунтування заявленого відводу порушують права його підзахисного ОСОБА_6 .
Щодо відмови суду у задоволенні його клопотання щодо перевірки повноважень залученого перекладача суд зазначає, що вказане клопотання не було розглянуто по суті та ухвалено здійснити його розгляд на відповідній стадії судового процесу, а тому посилання захисника на відмову у задоволенні клопотання не відповідає дійсності.

Отже, заявлений відвід не містить належних та достатніх обставин, які б свідчили про наявність підстав передбачених ст. 75 КПК України та обґрунтованих доводів про упередженість суддів та їх заінтересованість у результатах розгляду даного кримінального провадження. Аналізуючи доводи захисника з точки зору зазначених суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності суду, суд вважає, що відсутні очевидні факти, що можуть поставити під сумнів безсторонність складу суду та свідчити про особисту упередженість в цій справі колегії суддів та кожного судді окремо.
Усі наведені захисником доводи про упередженість колегії суддів є безпідставними та зводяться до незгоди останнього з прийнятими рішеннями колегією суддів. Отже, заявлений відвід колегії суддів не ґрунтується на вимогах ст. 75,76 КПК України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід колегії суддів у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 371, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 про відвід колегії суддів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Повний текст ухвали складений 02 лютого 2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3