Провадження № 1-кп/761/1676/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000843 від 22.08.2020, відносно

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ньютаунардс Великої Британії, британця, громадянина Великої Британії, з вищою освітою, працюючого в банку «All stars», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

01 вересня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), за ч.1 ст.185 КК України.

Ухвалою від 03 вересня 2020 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку.

Інші учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомленими про час та дату судового засідання, до суду не з`явилися. Будь-яких клопотань, заяв, зокрема щодо відкладення судового засідання, до суду не направляли.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор, висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діянні обвинуваченого склад кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно пункту 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально - правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Статтею 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше), але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.

Так, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме щодо того, що обвинувачений ОСОБА_2 таємно викрав чуже майно, не співвідносяться з відомостями зазначеними у заяві обвинуваченого ОСОБА_2 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, де у графі «Згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами» зазначено про закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Таким чином, викладена інформація у заяві обвинуваченого ОСОБА_2 від 26 серпня 2020 року щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, з якою погодився обвинувачений, про що свідчить його підпис (арк. 6), суперечить фактичним обставинам кримінального правопорушення та його кримінально-правовій кваліфікації, що зі свого боку є недопустимим порушенням, та яке в подальшому може мати негативні наслідки, зокрема з огляду на те, що надавши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, обвинувачений ОСОБА_2 позбавив себе права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Обов`язок по врученню копії обвинувального акту покладається на прокурора, натомість в даному провадженні копію обвинувального акту вручав не прокурор а слідчий, що суперечить ст. 293 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Вказана норма є способом реалізації основоположного права підозрюваного (обвинуваченого) на захист та передбаченого ч.3 ст. 42 КПК України права обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Як вбачається з матеріалів, які наявні в розпорядженні суду, в кінці змісту обвинувального акту міститься засвідчувальний напис перекладача про здійснення перекладу з української на англійську мову (арк.4), такий же надпис перекладача міститься на розписці ОСОБА_2 про отримання копій матеріалів досудового розслідування (арк.95)

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до ст. 111 КПК України про прийняття будь-якого процесуального рішення (в тому числі і про складення обвинувального акта) слідчий чи прокурор має повідомити сторону і таке повідомлення є процесуальною дією та здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 КПК України, відповідно до якої за ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_2 є уродженцем та громадянином Великої Британії, до України приїхав з короткочасним візитом з туристичною метою, при цьому відомості про те, що останній володіє українською мовою відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

З вказаного загального правила ст. 29 КПК України містить два виключення, за яких процесуальні документи мають бути в обов`язковому порядку перекладені на мову, якою в достатній мірі володіє особа, а саме: при повідомленні особі про підозру та при ухваленні судом рішення, яким завершується судовий розгляд по суті (вирок чи ухвала, якою завершується судовий розгляд).

З аналізу положень КПК України слідує, що обвинувальний акт є розвитком письмового повідомлення про підозру складається на його основі та є логічним продовженням притягнення особи до кримінальної відповідальності на стадії досудового розслідування в динаміці (розвитку) визначеної КПК України процедури кримінального провадження.

При цьому, хоча ст. 29 КПК України і не передбачає переклад тексту обвинувального акту на мову, якою володіє підозрюваний, але в даному випадку слід враховувати процитоване вище визначення обвинувального акту (ч.4 ст. 110 КПК України), як рішення, яким прокурор висуває особі офіційне обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, значення обвинувального акту на досудовому розслідуванні та в кримінальному провадженні в цілому є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Враховуючи наведене, якщо сторона обвинувачення має відомості про те, що підозрюваний не володіє державною мовою в такій мірі, яка дозволяє йому прочитати текст обвинувального акту складений державною мовою, вона має надати підозрюваному переклад тексту такого обвинувального акту на мову, якою підозрюваний володіє в достатній мірі, оскільки в такому разі саме на сторону обвинувачення покладені обов`язки довести до відома підозрюваного суть пред`явленого йому обвинувачення в тій формі, яка йому зрозуміла. В протилежному випадку відсутні підстави для висновку, що обвинуваченому при завершенні досудового розслідування було належним чином роз`яснено в чому його обвинувачують.

В даному випадку ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_2 є уродженцем та громадянином Великої Британії, відсутність підтвердження можливості останнього читати українською, давали стороні обвинувачення достатні підстави для того щоб надати обвинуваченому ОСОБА_2 переклад обвинувального акту англійською мовою з метою забезпечення реалізації його права знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Дані порушення на стадії завершення досудового розслідування прав обвинуваченого, який не володіє державною мовою, неможливо усунути в підготовчому провадженні чи судовому розгляді (оскільки такі дії відповідно до ст. 291, 293 КПК України мають вчинятись саме на стадії закінчення досудового розслідування у формі звернення до суду з обвинувальним актом), що унеможливлює призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Також слід звернути окрему увагу на заяву представника потерпілого у кримінальному провадженні ТОВ «Аміго І С» ОСОБА_6 від 26 серпня 2020 року (арк. 7), яка не містить будь-яких посилань щодо згоди останньої із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а також її ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті.

Таким чином, клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.185 КК України, в порушення вимог п.3 ч.2 ст.302 КПК України не містить належної письмової заяви представника потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті.

Наведені вище обставини у своєму комплексі вказують на очевидну невідповідність поданого до суду обвинувального акту вимогам закону та суперечність положенням ст. 291, 293, 302 КПК України та зокрема вказують на порушення визначеного ч.3 ст. 42 КПК України права обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

За таких умов, обвинувальний акт та долучені до нього матеріали, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягають поверненню прокурору, як такі, що не відповідають вимогам закону.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 291, 302, 314, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000843 від 22.08.2020, відносно ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.185 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 15 січня 2021 року о 09 год. 15 хв.

Суддя: