УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.09.2020 Справа №607/13505/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

та представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

під час проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 25 лютого 2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 25 лютого 2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 152 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном до двох місяців, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується та на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу останньому, не зменшились. Зокрема, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому з огляду на санкцію статті обвинувачення, він зможе переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, а також про наявність зазначеного ризику свідчить те, що обвинувачений перебуваючи на волі, переховувався від органів досудового розслідування, на виклики слідчого не з`являвся, на телефонні дзвінки не відповідав, був відсутній за місцем проживання, у зв`язку з чим був затриманий з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того обвинувачений зможе незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, адже йому відомо їх місце проживання та контактні телефони та він зможе чинити на них тиск, шляхом погроз та вмовляння схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, про що також свідчить те, що у межах іншого кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження відносно ОСОБА_7 , який є свідком в даному кримінальному провадженні. Також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що він будучи раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив декілька кримінальних правопорушень, по яких обвинувальні акти на даний час перебувають в проваджені суду та судовий розгляд на даний час не завершено, після чого вчинив кримінальні правопорушення, за які на даний час притягується до кримінальної відповідальності в межах даного кримінального провадження, а також йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечили щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, натомість захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 просить змінити запобіжний захід останньому на домашній арешт, посилаючись на недоведеність існування ризиків, на які вказує прокурор, а також зазначає, що найбільш суворий запобіжний захід, який застосовано до його підзахисного, не відповідає дійсним обставинам справи та не є співмірним із безпосередньою поведінкою ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні.

Представник потерпілої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, категорично заперечивши проти зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, зазначивши при цьому, що обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово тиснув на потерпілу ОСОБА_8 з приводу зміни нею показів, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, робив спроби примусити потерпілу відмовитись від участі у кримінальному провадженні та наданих нею раніше показів.

Вирішуючи клопотання прокурора, який вважає за необхідне продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи думку представника потерпілої, який підтримав клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, натомість захисник просить змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити за безпідставністю, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2020 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 05 вересня 2020 року.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Таким чином суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.
При цьому суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 152 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , на даний час не зменшились, зокрема він з огляду на санкцію статті обвинувачення зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, зокрема шляхом погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі в кримінальному провадженні, адже обвинуваченому відомо їх місце проживання та контактні телефони. Також обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже він будучи раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, судимість за які не знята і не погашена, вчинив декілька кримінальних правопорушень, по яких обвинувальні акти на даний час перебувають в проваджені суду, після чого вчинив кримінальні правопорушення, за які притягується до кримінальної відповідальності в межах даного кримінального провадження, а також йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання. Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого до двох місяців.

Окрім того в підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про передачу для вирішення питання про об`єднання матеріалів даного кримінального провадження з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000284 від 07 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296 КК України (№607/27073/18), що перебуває у провадженні судді ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника щодо передачі матеріалів даного кримінального провадження для вирішення питання про можливість об`єднання.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 та вважає, що в даному випадку об`єднання матеріалів кримінальних проваджень не буде доцільним, адже в кримінальному провадженні, яке перебуває у провадженні судді ОСОБА_9 , ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які не пов`язані із даним кримінальним провадженням, та їх об`єднання не буде сприяти розгляду кримінального провадження в розумний строк.

Представник потерпілої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 при вирішенні клопотання захисника обвинуваченого про передачу матеріалів даного кримінального провадження для вирішення питання про можливість об`єднання покладається на думку суду.

Заслухавши клопотання захисника, який просить передати матеріали даного кримінального провадження для вирішення питання про можливість об`єднання, враховуючи думку інших учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Як вбачається зі ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Як встановлено у судовому засіданні, окрім кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 25 лютого 2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 152 КК України, в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області також перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000284 від 07 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296 КК України (№607/27073/18), у якому головуючим по справі визначено суддю ОСОБА_9 , та яке на даний час не завершене та перебуває на стадії підготовчого судового розгляду.

За таких обставин, враховуючи те, що обвинуваченим у зазначених вище кримінальних провадженнях є одна і та ж особа ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 25 лютого 2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 152 КК України (№607/13505/20), слід передати судді ОСОБА_9 для вирішення питання про його об`єднання з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 07 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296 КК України (№607/27073/18), з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження, а також з метою дотримання розумних строків розгляду, забезпечення виконання завдань кримінального провадження, регламентованих ст. 2 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст. ст. 314, 331, 334, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_5 терміном до шістдесяти днів, тобто до 01 листопада 2020 року.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про передачу кримінального провадження для вирішення питання про його об`єднання з іншим кримінальним провадженням задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 25 лютого 2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 152 КК України (№607/13505/20), передати судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_9 для вирішення питання про його об`єднання з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 07 червня 2018 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296 КК України (№607/27073/18).

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , його захиснику та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Головуючий суддяОСОБА_1