ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 381/274/20
Провадження № 1-кс/362/1412/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Фастівського ВП Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 382 КК України,
в с т а н о в и в:
30.11.2020 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 17.11.2020 року клопотання старшого слідчого Фастівського ВП Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 382 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що 24.10.2018 року Оболонським районним судом м. Києва винесено постанову у справі № 756/12803/18 (провадження № 3/756/6078/18) про визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. В судове засідання ОСОБА_5 з`явився та особисто отримав копію постанови, щодо визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Незважаючи на рішення суду, 24.10.2018 року приблизно о 05 год. 00 хв. водій ОСОБА_5 без наявності посвідчення водія, яке в нього було вилучено, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаного рішення суду, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на один рік, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно ухилявся від його виконання, що виразилось в небажанні виконати дії, направлені на виконання рішення суду про позбавлення його права керувати транспортними засобами, та керував своїм автомобілем «BMW 530i», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Рухаючись у вказаний час в своїй смузі руху проїзної частини дороги Т 10-28, між населеними пунктами: м. Фастів Київської області та с. Дідівщина Фастівського району Київської області в порушення вимог пункту 2.3 б), 2.9 а), 12.3 та пункту 12.6 ґ Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого, коли помітив на дорозі мопед, що рухався з ним в попутному напрямку, не зміг вчасно вжити заходів до зменшення швидкості руху свого транспортного засобу та допустив наїзд на моторолер "KEEWAY FOCUS 125" без реєстрації, чорного кольору під керуванням потерпілого ОСОБА_7 , який рухався в попутному з ним напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної події водій моторолера "KEEWAY FOCUS 125" ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події.
Крім того, 02.09.2019 року близько 05 години 00 хвилин водій ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючи власним автомобілем «BMW 530i», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в своїй смузі руху проїзної частини дороги Т 10-28, між населеними пунктами: м. Фастів, Київської області та с. Дідівщина Фастівського району Київської області в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху), відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, невчасно відреагував на її зміну, в порушення вимог пункту 2.9 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», в порушення вимог пункту 12.6 ґ Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю, «ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год. на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.», та в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого, коли помітив на дорозі мопед, що рухався з ним в попутному напрямку, не зміг вчасно вжити заходів до зменшення швидкості руху свого транспортного засобу та допустив наїзд на моторолер "KEEWAY FOCUS 125" без реєстрації, чорного кольору під керуванням потерпілого ОСОБА_7 , який рухався в попутному з ним напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної події водій моторолера "KEEWAY FOCUS 125" ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події. Згідно з висновком експерта №11/д/10/д/203 від 21.01.2020 року, смерть ОСОБА_7 настала на протязі 30 хвилин, від моменту отримання тілесних ушкоджень, від закритої травми хребта та живота з розвитком крововтрати.
Відразу після цього ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що своїми протиправними діями поставив потерпілого в небезпечний для життя та здоров`я стан, оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася внаслідок його недбалості, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, проявив байдужість і неповагу до права людини на життя та, діючи всупереч вимогам п.2.10 Правил дорожнього руху України, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, не викликав працівників швидкої медичної допомоги, не доставив потерпілих до лікувального закладу та з місця пригоди зник, чим завідомо залишив без допомоги ОСОБА_7 , який перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, що в подальшому спричинило його смерть.
У вчиненні вище вказаних злочинів обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 03.09.2019 року у кримінальному провадженні № 10000930 від 02.09.2019 року, слідчим Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ Національної поліції в Київській області, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Слідчий вказав, що 11.01.2020 року відомості за фактом завідомого залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, якщо вони спричинили смерть особи внесені до ЄРДРза №0000038 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 135 КК України.
30.01.2020 року відомості за фактом в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, внесені до ЄРДР за № 0000038 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 382 КК України.
16.10.2020 року слідчим за погодженням з прокурором направлено поштовим зв`язком письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382 та ч. 3 ст. 135 КК України.
В клопотанні зазначено, що беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382 та ч. 3 ст. 135 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави стороні обвинувачення вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, крім того, вчинив ряд умисних тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що у сукупності дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, на момент вчинення ним злочинів являвся не судимим, на даний час має постійне проживання, тому під час проведення слідства слідчий вважає, що обґрунтованою мірою запобіжного заходу для нього є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засідання проти задоволення клопотання заперечував.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що досудове слідство триває 15 місяців, жодного разу ОСОБА_5 не ухилявся від явки до слідчого та суду. За місцем проживання характеризується позитивно, а тому прокурором не доведено ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, в клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не вказано, який саме домашній арешт потрібно обрати його підзахисному. Також зазначив, що досудовим слідством не правильно кваліфіковані дії щодо вчинення кримінального правопорушення за підозрою у вчиненні ст. 382 КК України, оскільки вчинення злочину за одне і теж правопорушення притягувати до кримінальної відповідальності заборонено Конституції України. Вказуючи, що в Фастівському суді перебуває на розгляді обвинувальний акт щодо вчинення його підзахисним за ст. 286 КК України кримінального правопорушення саме за обставинами, які зазначені у клопотанні слідчого, і при розгляді цього обвинувального акту до його підзахисного не обирався запобіжний захід.
Заслухавши прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно ґрунтується, а також матеріали кримінального провадження № 0000038 від 11.01.2020 року, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному та захиснику 11.11.2020 року, приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості за якими були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 11.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч.1 ст. 382 КК України (а.с. 7).
Обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується зібраними доказами, а саме матеріалами виділеними з кримінального провадження № 10000930 від 02.09.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.7-8).
16.10.2020 року слідчим за погодженням з прокурором направлено поштовим зв`язком письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 382 та ч. 3 ст. 135 КК України (а.с. 7-12).
Відповідно до копії повідомлення про підозру 11.11.2020 року о 12 год. 35 хв. підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 1 ст. 382 та ч. 3 ст. 135 КК України (а.с. 7-12).
Згідно характеристики виданої головою правління ЖБК «Квазар -5» скарг на ОСОБА_5 від мешканців будинку не поступало (а.с.86).
Відповідно до вимоги ДІТ МВС України ОСОБА_5 раніше не судимий (а.с.88).
Згідно характеристики виданої головою правління ЖБК «Квазар -5» ОСОБА_8 скарг на ОСОБА_5 від мешканців будинку не поступало (а.с.86).
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , згідно клопотання слідчого, є наступні фактори, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також відсутня можливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, що підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.
Вирішуючи вищезазначене клопотання прокурора, слідчий суддя виходить з положень ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.
Згідно з ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Єдиною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України.
Його застосування без встановлення наявності підстав та ненадання матеріалів, що підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд має з`ясувати місце проживання підозрюваного.
Слідчому судді, суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.
Правильною слід вважати практику тих слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла (якщо він відомий) та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК, зокрема спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду тощо.
Вказана судова практика закріплена листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України».
Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 ; його вік та стан здоров`я те що він тяжких захворювань не має, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, те що він має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, що підтверджується наданими характеристиками; працюючого; що підтверджує міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання;відсутність негативної характеристики, те, що він раніше не судимий; компрометуючих матеріалів на ОСОБА_5 прокурор не володіє, а тому приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Прокурором та слідчим, окрім того, не підтверджено можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не було надано доказів, що до нього раніше застосовувались запобіжні заходи, умови яких він порушував, що також спростовується тим, що досудове слідство триває з вересня 2019 року, а ОСОБА_5 з цього часу на всі виклики до слідчого з`являється, сприяв досудовому слідству у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обвинувальний акт, який на даний час перебуває в суді, посилання ж прокурора на те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення є недоведеним, та спростовуються тим, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому відсутні підстави вважати, що відносно ОСОБА_5 дієвим буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з матеріалів справи не вбачається. Крім того, прокурором не зазначено, якій домашній арешт він просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , у забороні підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Таким чином, прокурором та слідчим не доведено обставини які б свідчили про наявність ризиків які дають їм достатні підстави вважати, що щодо підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи із засади законності кримінального провадження, передбаченої ст. 9 КПК України, слідчий суддя вбачає підстави для відмови у задоволенні такого клопотання.
Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, статтями 2, 7, 9, 176, 177, 181, 194, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Фастівського ВП Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 382 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 04.12.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_9