Справа № 629/5627/20
Провадження № 1-кс/629/1041/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , інспектора-дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши клопотання інспектора-дізнавача СД Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000236 від 28.11.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України,-
в с т а н о в и в:
Інспектор-дізнавач СД Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в якому просив накласти арешт на майно, а саме на: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий Лозівським МРВ УМВС 04.09.1997 року, картку платника податків та 4 листа з чорновими записами, які були вилучені в ході огляду місця події від 27.11.2020 року, в приміщенні Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області, а саме в кімнаті для прийому громадян, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, шляхом заборони їх відчуження та розпорядження.
В обґрунтування клопотання інспектор-дізнавач посилається на те, що 25.11.2020 року близько 20.:00 години громадянин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання раніше знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 .
За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 від 28.11.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.
27.11.2020 року під час огляду місця події, проведеного в кімнаті для прийому громадян, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 добровільно видав паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий Лозівським МРВ УМВС 04.09.1997 року, картка платника податків та 4 листа з чорновими записами.
Вище вказані речі було вилучено та визнано речовими доказами.
Інспектор-дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі.
Дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий

суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.
В даному випадку, паспорт та картка платника податків визнані речовими доказами за відповідною постановою дізнавача.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Жодного обґрунтування того, яким саме ознакам ст. 98 КПК України відповідає вилучене майно, яке конкретно значення має цей документ для кримінального провадження, як саме воно буде використане під час досудового розслідування слідчий у клопотанні не вказує, також не вказує яким чином можливо позбавити особу права розпорядження своїм паспортом та карткою платника податків. Усе це в сукупності породжує сумніви щодо законності накладення арешту на дані документи та дотримання вимог розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Особисті документи ? це документи, які детермінують правовий статус їх володільця, а отже, будь-які дії з ними завжди неминуче впливають на комплекс прав та обов`язків особи, часто позбавляючи чи обмежуючи здатність реалізовувати належні суб`єктивні права. Так, без паспорта громадянина України особа позбавляється можливості здійснювати майже всі передбачені Конституцією й законами України політичні права (активне й пасивне виборче право, право на членство в політичних партіях, право на доступ до державної служби), їй також блокується доступ до органів державної влади, органів місцевого самоврядування із заявами чи скаргами тощо.
Згідно ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Інспектором-дізнавачем не було вказано та доведено ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження паспорту громадянина та картки платника податків, у зв`язку з якими необхідно накласти арешт паспорт громадянина та його картку платника податків, а тому клопотання в частині накладення арешту на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий Лозівським МРВ УМВС 04.09.1997 року та картку платника податків задоволенню не підлягає.
Згідно ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, в клопотанні, поданому до суду інспектором дізнавачем ОСОБА_3 , вказано, що клопотання затверджено прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , однак поряд з підписом відсутня дата затвердження клопотання прокурором, у зв`язку з чим встановити дату затвердження клопотання неможливо.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Як вбачається з клопотання, інспектор дізнавач просить накласти арешт на картку платника податків та 4 листа з чорновими записами, однак в клопотання не вказано кому належить картка платника податків, не зазначено якого формату листи, тобто не вказано індивідуальних ознак листів та їх власника.
Згідно ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Враховуючи вище вказане, зважаючи на недоведеність ризиків та не надання достатніх належних доказів щодо необхідності накладення арешту на дане майно, арешт якого обмежує права особи власника, з урахуванням сумнівів, що накладення арешту на паспорт та картку платника податків відповідає вимогам вимог розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також виходячи з недоліків оформлення клопотання та відсутності індивідуальних ознак речей, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання інспектора-дізнавача СД Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000236 від 28.11.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України- відмовити у повному обсязі.
Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1