Справа № 442/4483/20
Провадження № 1-в/442/233/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення, -

за участю прокурора: ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40»: ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
21.07.2020 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання як такого, що довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений просив задовольнити клопотання, пояснивши, що за весь період відбування ним покарання жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності, отримував лише заохочення, мав сумлінну поведінку та сумлінно ставився до праці, а тому довів своє виправлення. Свою вину у вчиненому визнав, щиросердечно розкаюється, переусвідомив свою минулу хибну поведінку і не має наміру в подальшому вчиняти кримінальні правопорушення. Крім цього, у випадку його звільнення має як місце проживання. Вказав, що можливості працевлаштуватись у Копичинській ВК №112 у зв`язку з відсутністю роботи. Просить клопотання задовольнити.

Представник адміністрації установи ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання засудженого підтримала, пояснивши, що питання умовно-дострокового звільнення засудженого було предметом розгляду адміністрації установи, яка рекомендувала звернутись до суду з поданням про таке звільнення. Ствердила, що засуджений характеризується виключно позитивно, за час відбуття покарання в ДВК-40 був працевлаштований, двічі заохочувався та не мав жодного стягнення. Вказує, що матеріали сообової справине містять жодних даних про відмову засудженого працевлаштовуватись у Копичинській ВК-112, яка тривалий час перебувала у слані ліквідації і у зв`язку з цим засдужені там не могли працювати. Просить звільнити засудженого умовно-достроково на невідбутий термін як такого, що довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечила з приводу задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 , оскільки під час його перебування в ДУ «Копичинська виправна колонія (112)» ОСОБА_3 не був працевлаштованим та не заохочувався, що свідчить про те, що він лише став на шлях виправлення.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_3 засуджено 13.09.2013 Богуславським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Вимогами статті 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, може бути застосоване умовно - дострокове звільнення після фактичного відбуття засудженими не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. Застосування умовно - дострокового звільнення є можливим, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджено за вчинення ним особливо тяжкого злочину, за який йому було призначено покарання у виді позбавлення волі, на даний час фактично відбув більше як три чверті строку покарання і невідбутими залишились 1 рік 8 днів.

Разом з цим, як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Приймаючи рішення про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення або відмову в такому, суд повинен його мотивувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Як вбачається з наданої суду характеристики, затвердженої 10.06.2020 року начальником ДУ «ДВК-40» ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_3 характеризується позитивно: за час відбування покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» дотримувався встановлених вимог режиму утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Два рази заохочений за сумлінне ставлення до праці і зразкову поведінку. Працевлаштований в цеху сушіння дров, до роботи ставиться добросовісно. Поставлені завдання виконує своєчасно і якісно. Дотримується правил пожежної безпеки і безпеки праці, дбайливо ставиться до майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи. Задіяний до реалізації диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Реалізовує дану програму, відвідує церкву в установі. Приймає участь в роботі самодіяльних організацій засуджених, проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, входить до складу духовно-просвітницької секції відділення. Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе правильні висновки. По характеру спокійний, врівноважений, вимогливий до себе, в колективі засуджених не конфліктний, в побуті дисциплінований. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Підтримує соціальні зв`язки з рідними, одержує від них посилки (передачі) і бандеролі. У разі умовно-дострокового звільнення від відбування покарання буде проживати за адресою: вул. Самарка, 40, с. Козин Миронівського району Київської області.

З огляду на зазначене, суд вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що засуджений ОСОБА_3 лише став на шлях виправлення, оскільки під час його перебування в ДУ «Копичинська виправна колонія (112)» адміністрацією установи не заохочувався та не був працевлаштований, позаяк в матеріалах справі відсутні будь які дані про те, що під час перебування засудженого ОСОБА_3 ДУ «Копичинська виправна колонія (112)» була наявна можливість працевлаштування останнього і він відмовився від такої.

З довідки про заохочення і стягнення засудженого від 10.06.2020, за підписом начальника ДУ "Дрогобицька ВК №40" ОСОБА_6 , ОСОБА_3 за час відбуття покарання двічі заохочувався, стягнення не накладались.

Крім цього, як вбачається з клопотання від 10.06.2020, за підписом начальника ДУ "Дрогобицька ВК №40" ОСОБА_6 , адміністрація установи клопоче перед Дрогобицьким міськрайонним судом про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 , як такого, що довів своє виправлення.

З огляду на зазначене вище, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу засудженого ОСОБА_3 , який визнав себе винним, у вчиненому щиросердечно розкаявся, відбув більше як 3/4 призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, характеризується позитивно, що свідчить про те, що процес його виправлення та перевиховання є стабільним та послідовним (наявність 2 заохочень у виді подяк за сумлінну поведінку та ставлення до праці), відсутність стягнень, а відтак, на думку суду, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

За таких обставин суд вважає за можливе застосувати до засудженого ОСОБА_3 умовно - дострокове звільнення, як такого, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому за вироком Богуславського районного суду Київської області від 13.09.2013 за ч. 1 ст. 115 КК України на невідбутий термін 1 рік 8 днів.

Роз`яснити засудженому зміст ч. 4 ст. 81 КК України - у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду проголошено 30 липня 2020 року.

Головуюча суддя ОСОБА_1