Справа № 487/5661/20
Провадження № 1-кп/487/741/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горожане Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, із неповною вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,
інший учасник представник потерпілого ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру не має

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

28.08.2020 приблизно о 19:50 20:20 годин, більш точного часу під час судового розгляду встановлено не було, ОСОБА_3 , перебуваючи на паркінгу «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Миколаїв пр.. Центральний, 26-С, де побачив залізний візок та у останнього виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 скориставшись відсутністю уваги з боку власника майна та сторонніх осіб, викрав залізний візок з паркінгу «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Миколаїв пр.. Центральний, 26-С вартістю 3078,42 грн., належний ТОВ «АТБ-Маркет». В подальшому ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальний збиток на суму 3078,42 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив проте, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив прокурор.

У відповідності до ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку визнати недоцільним дослідження доказів по справі стосовно фактичних обставин справи і обмежитись допитом обвинуваченого, оскільки останній не заперечував проти цього, а прокурор надав на це згоду, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, роз`яснивши при цьому положення ч.3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та детальніше суду показав, що він 28.08.2020 після 19 годин, але точного часу не пам`ятає, знаходився на своєму автомобілі Фольксваген на паркінгу «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Миколаїв пр. Центральний, 26-С, де побачив залізний в`язок. Не може пояснити навіщо, але він викрав візок та сховав в багажник свого автомобіля, після чого поїхав. Через деякий час йому зателефонували працівники поліції, розповіли, що їм відомо про викрадення візка та він після цього поїхав до відділу поліції та добровільно видав візок.

У вчиненому ОСОБА_3 щире розкаявся.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.

За такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин та вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнається судом доведеною.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги ступень тяжкості вчиненого кримінального правопоушення, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, згідно характеристики Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області за місцем проживання характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліку в комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, конкретних обставин вчинення кримінального проступку, наслідків вчиненого, процесуальної поведінки обвинуваченого за період кримінального провадження, даних про його особу, який раніше не судимий, офіційно не працює, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, щире розкаявся, заподіяна шкода відшкодована, шляхом повернення викраденого майна, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 є покарання в межах санкції статті у вигляді громадських робіт.
Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Речові докази: залізний візок, переданий на зберігання представнику ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_5 залишити в розпорядженні ТОВ «АТБ-Маркет», лазерний диск з відеозаписом з камер відеоспостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1