Провадження №1-кп/523/321/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2020 року колегія суддів Суворовського районного суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурорів Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України та клопотання про застосування запобіжного заходу, -

Встановила:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190 ч.4, 257, 187 ч.4; 14 ч.1, 187 ч.4 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_13 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.06.2020 року був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 9.08.2020 року.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , мотивуючи тим, що обвинувачений скоїв особливо тяжкі кримінальні правопорушення, обвинувачення є обґрунтованим, що підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, також посилаючись на покази свідків, речові докази, те, що обвинувачений має навички підробки, крім того, в умовах слідчого ізолятору у нього був вилучений заборонений термінал мобільного зв`язку, також йому відома інформація щодо потерпілої, у якої він працював, що у сукупності дає підстави вважати, що ризики передбачені ст.177, 178 КПК України на сьогоднішній день продовжують існувати, та дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може переховуватися від суду, протиправно впливати на інших свідків з метою зміни ними показань у ході судового провадження; знищити, сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином, так як всі спільники не встановлені, тому на думку прокурора єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши надані до суду матеріали, вислухавши думку учасників процесу:

- представника потерпілих ОСОБА_6 , який підтримав клопотання прокурора в повному обсязі та просив задовольнити, так як вважає, що ризики на сьогоднішній день не зникли, тяжкість скоєних злочинів, докази, не дають підстав для застосування іншого запобіжного заходу;

- захисника ОСОБА_7 , яка в захист інтересів ОСОБА_13 , не погодилася з клопотанням прокурора, зазначаючи, що в клопотанні вказуються загальні підстави, жодного доказу ризику перешкоджання, впливу на свідків не надано, є лише припущеннями сторони обвинувачення, оскільки всі свідки, потерпілі допитані, докази зібрані, крім того підзахисний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні матір - пенсіонерка та неповнолітня дитина, він має хронічне захворювання шлунку, до сих пір правильний діагноз не встановлений, лікування в умовах ОСІ не проводиться, що порушує конституційні права підзахисного на охорону здоров`я, ОСОБА_13 тривалий час перебуває під вартою, ризиків як таких на сьогоднішній день не існує, у зв`язку з чим за наявності перелічених підстав вважала за можливе змінити щодо підзахисного запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання, що на думку сторони захисту цілком надасть можливість забезпечити належну поведінку підзахисного;

- захисника ОСОБА_8 , який підтримав думку захисника ОСОБА_13 , погоджуючись щодо нелюдського поводження з утриманими під вартою в умовах слідчого ізолятору, про що є відповідний висновок згідно якого констатовано, що таке утримання в ізоляції принижує людську гідність, при цьому ОСОБА_13 потребує медичної допомоги, клопотання прокурора є незрозумілим, аналогічно попереднім, до теперішнього часу позбавлені можливості дослідити документи, так як прокурор не надає переліку письмових доказів, також звертаючи увагу суду, що ті докази, які були досліджені у судовому засіданні спростовують доводи прокурора, а не підтверджують наявність ризиків, які значно зменшилися, стороною обвинувачення не доведено, чому до ОСОБА_13 не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, у зв`язку чим просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, вважаючи за можливе застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, навіть з носінням електронного браслету;

- захисника ОСОБА_9 , яка приєдналася до думки колег, зазначаючи, що виходячи з доводів прокурора та представника потерпілого, які вказують на ефективний розгляд справи, ризики значно зменшилися, всі основні свідки допитані, докази зібрані, інших матеріалів не має, посилання прокурора щодо невстановленої особи спільників також безпідставне, так як, наскільки відомо, кримінальне провадження відносно ОСОБА_16 перебуває на розгляді суду, тому доводи сторони обвинувачення є голослівними припущеннями, які мають ймовірний характер, при цьому ОСОБА_13 утримується під вартою за Законом ОСОБА_17 майже 7 років, що в свою чергу говорить про те, що чим більше особа знаходиться під вартою, тим менше ризик, що він буде переховуватися від суду, тим більше повинно бути вагомих доказів щодо його тримання під вартою, прокурором не доведено, чому не можливо до ОСОБА_13 застосувати більш м`який запобіжний захід, тому, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, який страждає на ряд захворювань, при цьому не має доступу до медицини, за відсутністю ступеню ризиків, просила застосувати до ОСОБА_13 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, вважаючи, що носіння електронного браслету забезпечить належну поведінку обвинуваченого, так як він буде під контролем органів;

- захисника ОСОБА_11 , який повністю підтримав думку захисників та просив застосувати щодо ОСОБА_13 , запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою;

- обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , які одностайно підтримали позицію захисників, разом з цим обвинувачений ОСОБА_12 заявив, що прокурор не надав жодного доказу ризиків, допитані потерпілі безпосередньо не вказують на ОСОБА_13 , інші докази його причетності до інкримінованих злочинів на сьогоднішній день не відомі, щодо спільників, сам прокурор вказує в клопотанні, що ці люди були відомі померлому ОСОБА_18 , не має жодних підстав утримувати ОСОБА_13 під вартою, запевняючи, що застосування домашнього арешту надасть можливість суду переконатися, що ОСОБА_13 не буде порушувати покладені на нього обов`язки, приводячи за приклад свою належну поведінку;

- обвинувачений ОСОБА_13 в черговий раз заявив, що не здійснював охорону фірми потерпілої ОСОБА_19 , як і ніколи у нього не вилучали заборонені предмети та телефон, також вказуючи, що замість консультації гастроентеролога йому запропонували пройти флюорографію, лікаря в очі не бачив, шлунок болить, водночас запевняючи, що відбувши під вартою 7 років за Законом ОСОБА_17 , не має наміру переховуватися, у зв`язку з чим просив пом`якшити міру запобіжну запобіжного заходу та долучити заперечення захисника ОСОБА_20 до матеріалів провадження,

Таким чином, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З урахуванням вищевикладеного, вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_13 , враховуючи категорію злочинів, які за змістом пред`явленого ОСОБА_13 обвинувачення відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжких злочинів, за які, у разі визнання особи винною, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 12-15 років з конфіскацією майна, враховуючи необхідність дослідження інших доказів для з`ясування певних обставин справи, які покладені в основу обвинувачення; особу обвинуваченого ОСОБА_13 , який як вбачається зі змісту клопотання та обвинувального акту вчинив протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майно за попередньою змовою групою осіб, приймаючи до уваги розмір спричиненого збитку, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, не виключається можливість незаконного впливу на свідків з метою зміни ними показів у судовому засіданні, колегія суддів дійшла до висновку що застосований під час судового провадження запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, на теперішній час деякі ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, що в свою чергу на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу, також суд приймає до уваги отриману медичну довідку з «Центру охорони здоров`я» відносно ОСОБА_13 , датованої 15.07.2020р. за змістом якої проведено обстеження ОСОБА_13 , в якій також зазначено, що обвинувачений неодноразово відмовлявся від медичного огляду, що зафіксовано в його амбулаторній картці, у зв`язку з чим виключних обставин, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України колегією суддів на даний момент не встановлено.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що належить до права суду, а не його обов`язків.

Враховуючи, що на теперішній час докази вини щодо обвинуваченого ще знаходяться на стадії дослідження, судове слідство триває, при цьому ОСОБА_13 довгий час утримуються під вартою, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченому діянь та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, приймаючи до уваги вказаний в обвинуваченні розмір завданої майнової шкоди, колегія суддів відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у виключних випадках застава може бути застосована у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму, що на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим захисником ОСОБА_8 було заявлене та надане письмове клопотання про зміну відносно підзахисного ОСОБА_12 запобіжного заходу з тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 768400 гривень, внесеної ВБО «Благодійний фонд Допомоги адвокатам», на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, при цьому внесену суму заставу повернути заставодавцю, мотивуючи тим, що на сьогоднішній день виникли обставини, які є підставою для зміни щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу, так як після звільнення з-під варти протягом майже восьми місяців підзахисний жодного разу не порушив покладені на нього обов`язки, своєчасно з`являється у судові засідання, не переховувався, ні на кого не впливав, тим самим демонструючи сумлінне ставлення до процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим просив змінити відносно підзахисного запобіжний захід на нічний домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу - обвинуваченого ОСОБА_12 , який підтримав клопотання свого захисника в частині зміни запобіжного заходу, але просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що у зв`язку з хворобою дітей має необхідність один два рази на місяць виїжджати до м. Києва;

- адвоката ОСОБА_21 , який будучи представником Всеукраїнської благодійної організації «Благодійний фонд допомоги адвокатам», підтримав клопотання захисника ОСОБА_8 та просив повернути внесену суму застави до Благодійного фонду, вказуючи, що дана організація створена для надання допомоги адвокатам, які потребують матеріальної підтримки у скрутних життєвих ситуаціях, ОСОБА_12 є діючим адвокатом, з моменту звільнення з-під варти бездоганно виконує покладені на нього судом обов`язки та на теперішній час на думку представника не є соціально небезпечною особою, приймаючи до уваги, що на всій території України встановлений карантин, пов`язаний зі спалахом корона вірусу та інші адвокати та їх сім`ї потребують допомоги, просив повернути внесену суму застави до Благодійного фонду;

- прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вважаючи, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_12 , так як єдиною підставою, на яку посилається захист, це є прибуття до суду, також зазначаючи, що у разі порушення виконання обов`язків, внесена застава повинна бути звернена в дохід держави, тому скасування даного запобіжного заходу та повернення застави заставодавцю є не доцільним; прокурора ОСОБА_4 , який підтримав думку колеги;

- представника потерпілих ОСОБА_6 , який приєднався до думки прокурорів, вказуючи, що саме сума застави забезпечує ту належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_12 , яку на сьогоднішній день маємо, тому просив відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 ;

- захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , які підтримали клопотання захисника ОСОБА_8 , оцінюючи у сукупності наведені доводи колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.201 ч.1 КПК України обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід, його захисник має право подати до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього судом чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ст.331 ч.1,2 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України та відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст.182 ч.1 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Як встановлено, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 8.10.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_12 був визначений розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою, у межі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 768400 гривень. Дана сума застави 21.12.2019 року була внесена Всеукраїнською благодійною організацією «Благодійний фонд допомоги адвокатам», що підтверджується платіжним дорученням за №91.

На підставі внесеної застави ОСОБА_12 був звільнений з-під варти і згідно ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення вважається особою, до якої застосований запобіжний захід у вигляді застави.

В подальшому Благодійний фонд звернувся до суду зі зверненням щодо вирішення питання про повернення внесених грошових коштів з метою їх використання для подальшої допомоги іншим адвокатам, які потребують матеріальної допомоги, оскільки благодійний фонд створений саме для такої цілі та не є прибутковим у сфері фінансування, також мотивуючи тим, що ОСОБА_12 , будучи дієвим адвокатом, усвідомлює відповідальність щодо покладених на нього обов`язків, які бездоганно виконує, не чинить перешкод щодо розгляду кримінального провадження, з`являється на всі виклики суду, що надає можливість застосування до нього іншого запобіжного заходу ніж застава.

Таким чином, при вирішенні питання щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу за наявності декілька клопотань по суті з аналогічними проханнями, суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, однак як достовірно з`ясовано, обвинувачений не порушував покладені на нього обов`язки, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не переховувався, повідомляв суд про необхідність відлучення, не перешкоджав кримінальному провадженню, що свідчить про те, що запобіжний захід у вигляді застави був достатньо дієвим для забезпечення належної поведінки обвинуваченого, разом з цим з урахуванням його майнового та сімейного стану, зважаючи на клопотання Всеукраїнської благодійної організації «Благодійний фонд допомоги адвокатам», а також на те, що домашній арешт є менш суворим із передбачених у КПК України запобіжних заходів та надасть можливість ОСОБА_12 працювати, тим самим допомагати сім`ї, приймаючи до уваги позицію більшості учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання сторони захисту та «Благодійного фонду допомоги адвокатам» підлягає задоволенню.

Так, відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Не зважаючи на те, що відповідно діючого законодавства строк виду запобіжного заходу у вигляді застави являється діючим на термін досудового розслідування та судового розгляду та припиняє свою дію після ухвалення остаточного судового рішення, однак, виходячи з наведених вимог КПК України, приймаючи до уваги доводи сторони захисту щодо належного виконання обвинуваченим ОСОБА_12 покладених на нього процесуальних обов`язків в межах більш м`якого запобіжного заходу на час проведення судового провадження, ніж тримання під вартою та альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, враховуючи обставини вчинених злочинів, викладених в обвинувальному акті, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання особи винною у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, дослідивши дані про особу обвинуваченого, те, що він має місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, працює, поведінку обвинуваченого під час розгляду клопотання, з якої вбачається, що він не буде переховуватися від суду та перешкоджати розгляду кримінального провадження; враховуючи також ту обставину, що судове слідство по справі ще триває, оцінюючи у сукупності викладені доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання сторони захисту містить обґрунтовані й сформульовані підстави щодо доцільності зміни запобіжного заходу, доводи захисника ОСОБА_8 знайшли своє підтвердження у ході розгляду клопотання, на даний момент ризики, передбачені ст.177 КПК України значно зменшилися, ризику переховування або перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином не вбачається, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_12 іншу міру запобіжного заходу - у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши обвинуваченому залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку суду буде достатнім для тяжкості вчиненого ним злочину та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки обвинуваченого, при цьому колегія суддів вважає за необхідне внесену суму застави у розмірі 768400 гривень повернути заставодавцю, а саме Всеукраїнській благодійній організації «Благодійний фонд допомоги адвокатам».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 181, 182, 183, 194, 196, 201, 205, 331, 369-372, 376, 392 КПК України, колегія суддів,-

Постановила:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 1.10.2020р. включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_13 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 768400 (сімсот шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень.

Зазначену суму обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 3.08.2020 року заставна сума за ОСОБА_13 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_13 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 1.10.2020 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , запобіжного заходу з тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 768400 гривень, внесеної ВБО «Благодійний фонд допомоги адвокатам» на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто 3.10.2020р.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 такі обов`язки:

1) Зобов`язати ОСОБА_12 не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 23:00 години до 7:00 години ранку наступної доби;

2) не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від можливого спілкування з потерпілими та свідками в рамках даного кримінального провадження;

5) прибувати по першому виклику до Суворовського районного суду м. Одеси в призначений час.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_12 , про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід, а також те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_12 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту

Разом з цим організацію та контроль виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0008887 від 22.11.2016р.

Строк дії ухвали суду складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 3.10.2020 року.

Повернути заставодавцю - Всеукраїнській благодійній організації «Благодійний фонд допомоги адвокатам» грошові кошти у розмірі 768400 (сімсот шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень, внесеної відповідно платіжного доручення за №91 від 21.12.2019 року, згідно яких банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ (отримувач: ТУ ДСА України в Одеській області, р/р отримувача 5435, код отримувача 26302945, МФО 820172).

Виконання ухвали в даній частині покласти на Державне Казначейство України та ТУ ДСА України в Одеській області.

Ухвала суду в даній частині оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3