Справа № 589/4993/18
Провадження № 1-кп/589/90/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який уродженець смт. Ямпіль, Сумської області, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

15.05.2018 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.,

15.03.2019 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3, 4 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 грн., призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.05.2018 року, який постановлено виконувати самостійно, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, -
обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
21.10.2018 близько 11:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу залізничного мосту по вул. Ціолковського в м. Шостка Сумської області, знайшов згорток з наркотичним засобом метадоном та маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, поклав його до кишені своєї куртки та став незаконно зберігати його при собі, без мети збуту.

21.10.2018 року близько 11:40 год., ОСОБА_4 зберігаючи при собі згорток з наркотичним засобом - метадоном, перебуваючи в громадському місці, а саме біля буд. 15 по вул. Чернігівській в м. Шостка Сумської області, палив цигарки та був зупинений працівниками поліції Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області, які відповідно до ч. 1 ст. 175-1 КУпАП склали відносно останнього адміністративний протокол, під час якого провели огляд речей ОСОБА_4 , в ході якого виявили та вилучили згорток з фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка є наркотичним засобом - метадоном, вагою 0,0324 гр, який занесений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 та який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_4 незаконно, у порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту наркотичний засіб.

Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст . 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що восени 2018 року він перебував біля залізничного моста, де знайшов згорток, в якому знаходився наркотичний засіб метадон. Він забрав його з собою для того, щоб в подальшому вжити, так як на той час вживав такі наркотичні засоби. В цей же день був зупинений працівниками поліції, якими було вилучено вказаний наркотичний засіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого і захисника судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. Наслідки такого об`єму дослідження доказів обвинуваченому роз`яснено.

Поряд з цим, в порядку ст. 337 КПК України суд прийшов до висновку про необхідність перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, виходячи з такого.

Стороною обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, діючи повторно.
Вказана кваліфікація пов`язана з тим, що на момент вчинення кримінального правопорушення редакція ч. 2 ст. 309 КК України передбачала таку кваліфікуючу ознаку як повторність.
Разом з цим 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року за № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 309 КК України.
Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 309 КК України на даний час визнається незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Внесені зміни до закону про кримінальну відповідальність призвели до пом`якшення кримінальної відповідальності, оскільки з диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України виключено кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину повторно.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Окремо слід зазначити, що кримінально-правова норма має зворотну дію в часі і у тих випадках, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.
Таким чином, враховуючи зазначене, суд вважає, що дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.309 КК України, оскільки, на час розгляду справи судом із ч. 2 ст. 309 КК України виключена кваліфікуюча ознака повторність.
Крім того, на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, диспозиція ч.2 ст. 309 КК України не містила таку кваліфікуючу ознаку як «вчинення злочину протягом року після засудження за цією статтею» і таке обвинувачення особі прокурором не висувалось і, відповідно, в межах даної справи і не могло бути висунуто.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його характер, дані про особу обвинуваченого, а саме, те, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, має постійне місце проживання, даних про негативну характеристику за місцем проживання немає, неодружений, зі слів працює неофіційно, утриманців не має, судимий.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.
З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від реального відбуття покарання, оскільки переконаний, що він не є небезпечним для суспільства, а також враховуючи пом`якшуючі покарання обставини.
Також в даній справі слід застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів, з огляду на те, що вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2019 року обвинуваченого засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.
При цьому, згідно позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові Об`єднаної палати від 23.09.2019р. у справі №199/1496/17, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст.75 КК України, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч.4 ст.70 КК України, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст.75 КК України. Самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність.
Долю речових доказів та судових витрат слід вирішити згідно ст. 100, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2019 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки
Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1430 грн.
Речові докази: метадон вагою 0,022 г - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1