487/6137/19 11.02.2021
н/п 1-кп/490/1066/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 487/6137/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2021 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001103 відомості про яке внесено 21.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Миколаєва, який офіційно не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має середню спеціальну освіту, раніше несудимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ч. 2 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходяться кримінальне провадження № 0001103, внесеного 21.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на тяжкість злочинів у скоєнні яких він обвинувачуються та відсутність підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом для обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку рокурора, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, а злочин вчинено умисно з корисливих мотивів. Прокурор зазначила, що ризики на даний час не зменшилися, а тому інший, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити обраний відносно нього запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , посилаючись на необґрунтованість ризиків, заявлених прокурором в судовому засіданні. Просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Суд, вислухавши думку, прокурора, захисника та обвинуваченого, приходить до наступних висновків по заявленому клопотанню.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останнім запобіжного заходу, зокрема, можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду.
Так, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою раніше, суд врахував наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, можливості вчинення іншого кримінального правопорушення.
Станом на теперішній час обставини, враховані судом при вирішенні питання про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою раніше, не зникли. Відповідно, вказані вище ризики не зменшилися.
З огляду на викладене та беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не має офіційного та законного джерела доходів, характеризується посередньо, а також тяжкість інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання та продовження запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає обґрунтованим і виправданим продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , а отже клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, задоволенню не підлягає.
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 09.04.2021 року включно, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 199, 331, 370, 372 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про продовження строків обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України продовжити до 09.04.2021 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суд протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1