Єдиний унікальний номер 317/3775/20
Провадження № 1-в/317/25/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого 20.12.2016 Рибінським міським судом Ярославської області Російської Федерації за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4, ст. 228.1 КК Російської Федерації до 7 років позбавлення волі з відбуванням у виправній колонії сурового режиму,

ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2018 вирок Рибінського міського суду Ярославської області Російської Федерації від 20.12.2016 приведено у відповідність до законодавства України та визначено вважати засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,-

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Клопотання мотивоване тим, що він працює у промзоні, займається обробкою дерева. За час відбування покарання отримав три заохочення, навчався та отримав професію зварювальника.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив замінити покарання у вигляді позбавлення волі покаранням у вигляді обмеження волі. Зазначив, що його матір живе одна, їй важко, він є її єдиною підтримкою. Єдине порушення було щодо форми одягу. Вважає, що гідний заміни покарання.

У судовому засіданні представник адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначив, що ОСОБА_3 не працевлаштований, мав стягнення, в заходах, які проводяться в установі, участі не бере.

Прокурор ОСОБА_5 висловив думку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого, представника адміністрації колонії, прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Строк, визначений ч. 4 ст. 82 КК України, необхідний для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_3 відбув.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно наданої суду характеристики, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10.06.2016. Під час тримання в Ярославському слідчому ізоляторі Російської Федерації характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 03.12.2016 тримався в Рибінському слідчому ізоляторі Російської Федерації, характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 26.01.2017 відбував покарання в Рибінській виправній колонії (№ 2) Російської Федерації, за час відбування покарання характеризувався посередньо, порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав три заохочення правами начальника колонії. З 24.07.2019 тримався в Запорізькому слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, заохочень та стягнень не мав. З 07.08.2019 відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». За час відбування покарання допустив одне порушення режиму відбування покарання, заохочень не має. На виробництві установи та господарській обслузі не працевлаштований. У взаємовідносинах з іншими засудженими підтримує рівні взаємовідносини. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою отримати поблажливість. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування посередньо. Намагається дбайливо ставитись до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не завжди здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. В організації виховних заходів, які проводяться в установі, в програмах диференційованого виховного впливу та в роботі самодіяльних організацій участі не приймає. У скоєному злочині вину визнає повністю, але робить це з метою отримання поблажливості. За вироком суду збитків не встановлено.

Інші характеристики, які містяться в особовій справі засудженого, також є посередніми. В усіх характеристиках містяться відомості про недоліки у поведінці засудженого.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_3 має 3 заохочення, 1 стягнення, яке на час розгляду справи погашене у встановленому законом порядку. Незважаючи на те, що на теперішній час стягнення погашене у встановленому законом порядку, проте враховується судом як характеристика поведінки засудженого протягом всього періоду відбування покарання.

Досліджені судом матеріали загалом вказують на те, що засуджений ОСОБА_3 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107, ст. 118 КВК України та розділі ІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а його поведінка протягом часу відбування покарання не була позитивною та активною.

На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження засудженого про доцільність заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1