Провадження №1-кс/554/81/2021
У Х В А Л А

іменем України

04 січня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0001760 від 15.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, а саме:

грошові кошти в розмірі 6 тис. грн., купюри номіналом по 500 грн. УГ 9209849, ВВ 0344331, ФЗ 4804713, БР 3235140, УБ 0681657, ЛА 4599489, ЗБ 6881498, ВХ 3472167, ВЕ 5044721, ЗЗ 5231651, ВЗ 8067509, ВА 4445812.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , який займає посаду лісничого Мерчанського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство» (службове посвідчення № 645) є особою, яка відповідно до посадової інструкції лісничого ДП «Жовтневе лісове господарство» належить до професійної групи «Керівники», тобто посадовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» передбачено, що правоохоронні органи органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у ЗСУ, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до Положення «Про державну лісову охорону», затвердженого Постановою КМУ № 976 від 16.09.2009, керівник, головний лісничий, інженери відділу (сектору) всіх категорій, лісничий, помічник лісничого, старший майстер лісу, майстер лісу підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагенствами, входять до складу державної лісової охорони.

При реалізації зазначених вище повноважень, згідно з вимогами ст.19 Конституції України, як службова особа державної лісової охорони ОСОБА_4 зобов`язаний був діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, законами України та іншими діючими нормативно-правовими актами.

Також, відповідно до посадової інструкції лісничого ДП «Жовтневе лісове господарство», ОСОБА_4 наділено функціями щодо управління та розпорядження майном, що полягало в здійсненні в установленому порядку його зберігання, переробки, реалізації та контролю за цими операціями, а також організації робочих місць, приймання і відпуску лісопродукції, контролю за недопущенням незаконних рубань та інших лісопорушень на ввіреній території.

Виконуючи вказані адміністративно-господарські та організаційнорозпорядчі обов`язки ОСОБА_4 , відповідно до ч. 3 ст. 18 та у розумінні примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що до правоохоронних органів Харківської області звернувся ОСОБА_5 , який повідомив, що посадова особа Мерчанського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство», а саме, лісничий ОСОБА_4 вимагає та отримує від нього неправомірну вигоду за продаж дров`яної деревини. Так, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах ОСОБА_5 дій з використанням свого службового становища, у невстановлений досудовим розслідуванням час висунув вимогу щодо надання дозволу ОСОБА_5 на покупку в лісництві дров`яної деревини за офіційно встановленою ціною згідно прайсу лише за умови сплати лісничому неправомірної вигоди в розмірі 400 грн. за завантажений автомобіль марки «ГАЗ» та 800 грн. за завантажений автомобіль марки «КАМАЗ» понад встановлені офіційні ціни, визначені лісовим господарством. При цьому ОСОБА_4 наголошено, що у випадку відмови сплати такої неправомірної вигоди, покупка деревини дров`яної буде неможливою через перешкоди, які буде чинити лісничий Мерчанського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство».

У подальшому 07.12.2020 приблизно о 16.00 годині на автозаправці «БРСМ» поблизу ринку «Лоск» в м. Харкові, біля автодороги «Харків-Київ Довжанський» ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію прямого умислу на отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах ОСОБА_5 дій з використанням свого службового становища, отримав від останнього першу частину неправомірної вигоди в розмірі 3 тис. грн. за надання дозволу на покупку дров`яної деревини.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу на отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах ОСОБА_5 дій з використанням свого службового становища, ОСОБА_4 27.12.2020 року приблизно о 19.36 годині, знаходячись біля входу до ТРЦ «Караван» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7 отримав від ОСОБА_5 другу частину неправомірної вигоди в розмірі 5 тис. грн. за надання дозволу та безперешкодне придбання деревини дров`яної в Мерчанському лісництві ДП «Жовтневе лісове господарство».

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: прохання службовою особою надати неправомірну вигоду та отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

27.12.2020 о 19.41 годині ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 28.12.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час огляду місця події в рамках вказаного кримінального провадження на тротуарі на відстані приблизно 1,5-2 метhи від затриманого ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7 виявлено та вилучено грошові кошти, які передавалися останньому в якості неправомірної вигоди, а саме: купюри номіналом по 500 грн. УГ 9209849, ВВ 0344331, ФЗ 4804713, БР 3235140, УБ 0681657, ЛА 4599489, ЗБ 6881498, ВХ 3472167, ВЕ 5044721, ЗЗ 5231651, ВЗ 8067509, ВА 4445812, загальною сумою 6 тис. грн.

Вказані грошові кошти несуть в собі інформацію та сліди вчинення кримінального правопорушення та визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, зазначене у клопотанні та яке визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Підставою арешту вищевказаного майна є необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення ряду необхідних експертиз (судово-дактилоскопічна, технічна експертиза документа тощо).

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання за даної явки учасників, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у клопотанні слідчого ставиться питання про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку 27.12.2020 року.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судом установлено, що СУ ТУ ДБР у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001760 від 15.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Із клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , який займає посаду лісничого Мерчанського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство» (службове посвідчення № 645) є особою, яка відповідно до посадової інструкції лісничого ДП «Жовтневе лісове господарство» належить до професійної групи «Керівники», тобто посадовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Також, відповідно до посадової інструкції лісничого ДП «Жовтневе лісове господарство», ОСОБА_4 наділено функціями щодо управління та розпорядження майном, що полягало в здійсненні в установленому порядку його зберігання, переробки, реалізації та контролю за цими операціями, а також організації робочих місць, приймання і відпуску лісопродукції, контролю за недопущенням незаконних рубань та інших лісопорушень на ввіреній території.

Виконуючи вказані адміністративно-господарські та організаційнорозпорядчі обов`язки ОСОБА_4 , відповідно до ч. 3 ст. 18 та у розумінні примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що до правоохоронних органів Харківської області звернувся ОСОБА_5 , який повідомив, що посадова особа Мерчанського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство», а саме, лісничий ОСОБА_4 вимагає та отримує від нього неправомірну вигоду за продаж дров`яної деревини. Так, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на отримання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах ОСОБА_5 дій з використанням свого службового становища, у невстановлений досудовим розслідуванням час висунув вимогу щодо надання дозволу ОСОБА_5 на покупку в лісництві дров`яної деревини за офіційно встановленою ціною згідно прайсу лише за умови сплати лісничому неправомірної вигоди в розмірі 400 грн. за завантажений автомобіль марки «ГАЗ» та 800 грн. за завантажений автомобіль марки «КАМАЗ» понад встановлені офіційні ціни, визначені лісовим господарством. При цьому ОСОБА_4 наголошено, що у випадку відмови сплати такої неправомірної вигоди, покупка деревини дров`яної буде неможливою через перешкоди, які буде чинити лісничий Мерчанського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство».

З матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що вилучене майно є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, що підтверджується, зокрема, протоколами слідчих дій та матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Положеннями статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.2 ст.167 та ч.1 і 2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З досліджених у сукупності матеріалів клопотання вбачається, що зазначені слідчим у клопотанні речі можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій та могли зберегти на собі сліди злочину в межах досудового розслідування за ознаками ч. 3 ст. 289 КК України.

Тому, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 27.12.2020 за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7, а саме: грошові кошти в розмірі 6 тис. грн., купюри номіналом по 500 грн. УГ 9209849, ВВ 0344331, ФЗ 4804713, БР 3235140, УБ 0681657, ЛА 4599489, ЗБ 6881498, ВХ 3472167, ВЕ 5044721, ЗЗ 5231651, ВЗ 8067509, ВА 4445812.

2. Місцем зберігання майна визначити ТУ ДБР у м. Полтаві за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 37.
Контроль за виконанням покласти на слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1