Справа №: 630/591/19
У Х В А Л А
Іменем України
16 вересня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області у кримінальному провадженні № 0000473 клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:
Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 21.07.2020 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_6 , застосованого ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2019, продовжено до 18.09.2020 включно.

16.09.2020 року прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_6 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, а також наявні ризики, які враховувались судом при обранні цієї міри запобіжного заходу, вони не відпали і продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Зокрема, при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор зазначає, що обставини на теперішній час не змінились.

Крім того, у судовому засіданні прокурор пояснила, що обвинувачений може ухилитись від суду, покинувши територію Харківської області, особливо з огляду на покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим. Крім того, свідки на даний момент не допитані, а тому застосування до обвинуваченого запобіжного заходу більш м`якого, а ніж тримання під вартою, може мати наслідком вплив ОСОБА_6 на свідків. Були випадки впливу обвинуваченого на потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , враховуючи обізнаність обвинуваченого щодо місця мешкання, а також місця роботи потерпілих та свідків. Цим підтверджується наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, деякі з яких були вчинені ним вже після повідомлення про підозру, обґрунтованою є наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора, вказавши, що обвинувачений може створювати загрозу життю та здоров`ю членів її сім`ї.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

Захисник пояснив, що право вільно пересуватись територією України закріплено в Конституції України, тому необґрунтовано вважати ризиком можливість залишити обвинуваченим територію Харківської області. Про можливість залишення ним території України прокурором не зазначається, а тому не можна вважати це ризиком. Крім того, потерпілий ОСОБА_8 не заперечує проти звільнення обвинуваченого та епізод, за яким він є потерпілим є тим епізодом, за яким суд може не визначати заставу. Стосовно обвинувачення за ч. 2 ст. 310 КК України, за якою взагалі можливе обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то захисник вважав його не обґрунтованим. Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, або ж обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту або призначити заставу.

Обвинувачений проти клопотання прокурора заперечував, та зазначив, що прокурором не надано доказів наявності ризиків. Потрепілі вже допитані судом, що унеможливлює вплив на них. Крім того, обвинувачений зазначив, що він не ухиляється від суду та не має наміру це робити, в судове засідання, в якому йому обрали запобіжний захід у виді тримання під вартою, він з`явився сам за судовим викликом, у розшуку не перебував. Обвинувачений має постійне місце проживання, а тому просить або обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, або призначити заставу.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

При зверненні з клопотанням про продовження строків тримання під вартою прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, що обумовлює необхідність продовження дії запобіжного заходу.

При обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих злочинів.

Суд зазначає, що дана обставина була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого, однак на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, завдання якого і є встановлення обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення. Однак дане питання вирішується за результатом дослідження всіх наданих суду доказів, тому суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що прокурором не надано доказів на підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Вирішуючи питання щодо продовження існування ризиків, врахованих слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, суд враховує наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Стороною захисту не надано суду доказів того, що обвинувачений ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, що значно знизило б ризик його переховування від суду. Захистом не надано доказів того, що обвинувачений працевлаштований, має родину або утриманців. Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що у нього народилась дитина, не підтверджуються документально.

Заслуговують на увагу доводи обвинуваченого щодо того, що він не переховувався від суду раніше, самостійно з`явився для обрання запобіжного заходу, не перебував у розшуку, однак відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання обвинуваченого, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, збільшує ризик його втечі настільки, що йому на думку суду неможливо запобігти іншим чином, а ніж взявши особу під варту

Таким чином, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.

Крім того, суд враховує множинність інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, а також той факт що певні з них були вчинені ним вже після притягнення його до кримінальної відповідальності, а саме вручення йому повідомлення про підозру, що підтверджує наявність ризику вчинення інших злочинів, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Також, враховуючи вказаний факт, а також те, що не всі свідки були допитані в судовому засіданні, суд вважає обґрунтованим ризик, встановлений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на даний час враховані слідчим суддею ризики не відпали та продовжують існувати. Обвинувачений та його захисник не надали суду доказів наявності будь-яких обставин, які свідчать про те, що такі ризики зменшились або відпали.

Оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкримінованим йому злочином та обґрунтованість підозри, яка встановлена при застосуванні запобіжного заходу, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин вчинених злочинів, інкримінованих обвинуваченому. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що обвинувальний акт знаходиться на розгляді в суді, на теперішній час триває судовий розгляд, існує необхідність проведення великої кількості процесуальних дій відповідно до затвердженого судом порядку дослідження доказів, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

З огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Суд відхиляє доводи захисника щодо можливості визначення застави з урахуванням показань потерпілого ОСОБА_8 , оскільки оцінка факту зміни показань потерпілим, а також самих його показань, наданих в суді, буде здійснюватися у сукупності з іншими доказами за результатами судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 листопада 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1