У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2020 рокуСправа № 634/749/20 Провадження № 1-кп/634/195/20

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт Сахновщина клопотання прокурора Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000005 від 06.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, -

в с т а н о в и в:
23.06.2020 року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000005 від 06.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
20.08.2020 року прокурором до суду було подано уточнене клопотання.
На обґрунтування клопотання зазначено, що 01.08.2014 року до прокуратури Сахновщинського району з прокуратури Харківської області надійшло кримінальне провадження з Республіки Польща у відповідності до вимог Договору між Республікою Польща та Україною про взаємну правову допомогу у цивільних та кримінальних справах 1993 року. Прокуратурою Сахновщинського району Харківської області 06.08.2014 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000005, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що 05.12.2013 року в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 з дорожньої сумки, що знаходиться в кімнаті зазначеного домоволодіння, яке орендували ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є громадянами України, викрадено кошти в сумі 5700 злотих та 100 доларів США, що належали ОСОБА_5 .
Під час досудового розслідування особу яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлено.
Враховуючи те, що на даний час строки досудового розслідування сплинули тому, є підстави для закриття кримінального провадження відповідно до вимог п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України, а саме закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка

вчинила кримінальне правопорушення, та у разі закінчення строків давності

притягнення до кримінальної відповідальності.

28.07.2020 року на підставі п. 5 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» проведення досудового розслідування доручено сектору дізнання Сахновщинського ВП ГУ НП в Харківській області.

Під час підготовчого судового засідання прокурор клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою зазначеною в матеріалах кримінального провадження.
Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття зазначеного кримінального провадження, з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої та частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.
Вимогами п.1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.
Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставні п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України обґрунтовано тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, а тому відповідно до статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років (в редакції на час подання клопотання).
Разом з тим, як вбачається із зазначених правових норм, кримінальне провадження може бути закрите з підстав, вказаних у п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за наявності декількох обов`язкових умов, а саме:
1) доведеності самої події злочину, тобто діяння, передбаченого Особливою частиною КК України;
2) доведеності всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу злочину;
3) відсутності відомостей про особу, яка вчинила злочин;
4) об`єктивної неможливості встановити особу, яка вчинила злочин;
5) закінчення визначених у ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
При цьому відсутність будь-якої з цих умов виключає можливість закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За змістом закріпленого у ст. 25 КПК України принципу публічності прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами кримінального судочинства, передбачених ст.ст.9, 25 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, Сахновщинським ВП Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області 15.03.2016 року винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Прокуратурою Харківської області 31.03.2016 року скасовано вищезазначене рішення слідчого. В постанові прокуратури області зазначено, що не перевірено факт наявності у ОСОБА_5 грошових коштів, які він заробив у Польщі, не долучено довідки про встановлення збитків згідно курсу Національного Банку України, а також не усунуто протиріччя у показаннях потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 , шляхом проведення одночасного допиту.

Разом з тим, органом досудового розслідування не було виконано вимогу прокурора щодо усунення протиріч у показаннях потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 , їх одночасний допит не було проведено. Крім того, органом досудового розслідування не було встановлено місце знаходження свідка ОСОБА_6 .

Посилання в клопотанні на покази потерпілого ОСОБА_5 , що він претензій з приводу майна, а саме грошових коштів не має та просить закрити кримінальне провадження лише підтверджують неефективність досудового розслідування, оскільки в протоколі допиту він також зазначає «прошу мене більше до правоохоронних органів не викликати та не допитувати. Всі показання з приводу крадіжки я дав раніше і не бажаю їх більше повторювати».

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява №55749/08 від 29.01.2015р.) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.
Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.
Крім того, клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України обґрунтовано тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним злочином (проступком в ред. 01.07.2020), а тому відповідно до статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років (в редакції на час подання клопотання).
Суд з даним твердження погодиться не може, оскільки у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, зазначено, що звільнення від відповідальності особу, яка вчинила злочин, однак з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що встановлено особу, або осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Отже, кримінальне провадження, в ході розслідування якого не встановлено особу, яка вчинила злочин (проступок в ред. 01.07.2020), суд вправі закрити лише на підставі частині 2 статті 49 КК України.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, за частиною 1 статті 49 КК України перебіг давності зупинений, а питання про закриття вказаного кримінального провадження, може вирішуватися тільки після закінчення строку, визначеного ч. 2 ст. 49 КК України.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево, без дотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, а клопотання прокурора є передчасним.
На підставі викладеного, керуючись вимогами п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369 - 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора Сахновщинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 06.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України відмовити.
Матеріали кримінального провадження повернути прокурору для організації проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 05.10.2020 року.

Суддя: /підпис/
Копія вірна. Суддя: