Справа № 307/1947/18
Провадження № 1-кп/307/173/20
УХВАЛА

09 грудня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м. Тячів, клопотання слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 01-го курсу Тересвянського професійного ліцею, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, який вчинив суспільно небезпечні діяння передбачені ст. 190 ч. 1 України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно клопотання 29.04.2018 р., біля 23-ї год., ОСОБА_5 , знаходячись у дворосподарстві потерпілого ОСОБА_6 , по вулиці Грушевського, у с. Грушово, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном , умисно, зловживаючи довірою власника ОСОБА_6 , попросив від останнього телефон фірми «Huawei Y6», для розмови, незаконно шляхом шахрайства заволодів ним, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2150 грв.
Вказане у клопотанні суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5 вчинив у 2018 році. 22.05.2020 року йому виповнилося 18 років, тобто він став повнолітнім. Отже підстави застосування до нього заходів виховного характеру відсутні.
Згідно з ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 97 ч. 2 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Одним із примусових заходів виховного характеру передбачених ст. 105 КК України є передача неповнолітнього під нагляд батьків.
Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15.05.2006 р. звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду. Неповнолітнього можна передати під нагляд педагогічного (за місцем навчання) чи трудового (за місцем роботи) колективу - за згодою цього колективу, а також під нагляд окремих громадян - на їхнє прохання. При цьому як педагогічний чи трудовий колектив, так і окремий громадянин мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а провадження про застосування примусових заходів виховного характеру слід закрити.

Тому, керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 498-501 КПК України суд,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області про застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_5 відмовити, а кримінальне провадження закрити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів після її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1