1-кс/755/4187/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2020 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника потерпілого ПП «ПСК» адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений строк,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга представника потерпілого ПП «ПСК» адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений строк.
Так, у вказаній вище скарзі зазначено, що 12.08.2020 року слідчим Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві було опечатано вхідні двері до групи нежитлових приміщень № 80 літера «А», за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 102,9 кв.м, яке знаходиться на першому поверсі п`ятиповерхового багатоквартирного будинку, реєстраційний номер нерухомого майна 000. 12 серпня 2020 року під час проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження, представником потерпілого було виявлено, що у вказаному приміщенні змінені замки та перебувають невстановлені особи. 12 серпня 2020 року Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві зареєстровано заяву ЄО 54580 від 12.08.2020 року.

21 лютого 2020 року за ПП «ПСК» було зареєстровано право приватної власності на групу нежитлових приміщень № 80 літера «А», загальною площею 102,9 кв.м. Представником потерпілого було подано скаргу до Дніпровського районного суду м. Києва на бездіяльність Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві у порядку ст. 214 КПК України. 28 серпня 2020 року представником потерпілого у Дніпровському районному суді м. Києва було отримано ухвалу від 25.08.2020 року в справі № 755/11820/19, якою суд зобов`язав уповноважених осіб Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою представника потерпілого ПП «ПСК» про кримінальне правопорушення від 12.08.2020 року № 54580, невідкладно розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідно до інформації, отриманої в канцелярії Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, дана ухвала суду надійшла 28.08.2020 року та зареєстрована за вхідним № 11653 і знаходиться на виконанні у слідчому відділі Дніпровського УП ГУ НА в м. Києві.

02 вересня 2020 року представник потерпілого подав до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві клопотання, в якому прохав виконати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2020 року у справі № 755/11820/20, а саме: надати копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою представника потерпілого ПП «ПСК» ЄО № 54580 від 12.08.2020 року та надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Станом на 09.09.2020 року, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та пам`ятка потерпілому, Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві не надавалася. Бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві полягає у не розгляді клопотання представника потерпілого щодо виконання ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.08.2020 року у справі № 755/11820/20, в строки та порядку у відповідності до положень ст. 220 КПК України.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 надав клопотання про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Особи, бездіяльність яких оскаржується, у судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання, однак, їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя встановив наступне.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя, згідно зі стандартами ЄСПЛ, розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Діючим кримінальним процесуальним законодавством України, зокрема його ст. 220 КПК України, визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Також Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод», Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «DomboBeheer B.V. v. TheNetherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту»), повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

У цьому випадку, як убачається з наданих матеріалів, суб`єктом оскарження було отримано клопотання представника потерпілого ПП «ПСК» адвоката ОСОБА_3 , однак, на цей час, в останнього, відомості про результати розгляду зазначеного клопотання суб`єктом оскарження відсутні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга представника потерпілого ПП «ПСК» адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню шляхом зобов`язання вчинити дії за клопотанням, згідно зі ст. 220 КПК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдиним ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-307, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника потерпілого ПП «ПСК» адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений строк задовольнити.

Зобов`язати слідчого (слідчих) Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, вчинити дії, передбачені ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотанням представника потерпілого ПП «ПСК» адвоката ОСОБА_3 , отриманого Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві 02 вересня 2020 року вх. 12038, у строки, визначені ст. 220 КПК України, з повідомленням про результат особі, яка заявила дане клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: