Справа № 724/537/20
Провадження № 1-кп/724/81/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині, Чернівецької області кримінальне провадження № 0000120 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Пашківці Хотинського району Чернівецької області, громадянин України, не працює, особа з інвалідністю ІІІ групи, депутат Пашківецької сільської ради, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, освіта середня, раніше не судимий
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2019 року приблизно о 06:00 год., ОСОБА_5 , знаходився на території Комунального підприємства «Ринок Хотинської міської ради», що по вул. Свято-Покровській, 1 «Б» в м. Хотин Чернівецької області, де здійснював реалізацію сільськогосподарської продукції.
В цей час між ним та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла словесна суперечка з приводу місця торгівлі. В ході вказаної суперечки у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . З метою його реалізації, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету, спрямовану на спричинення тілесних ушкоджень, кулаком лівої руки наніс два удари в голову ОСОБА_4 , а саме один удар в ніс, а другий в праве вухо, після чого потерпілий відбіг в сторону.
Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_4 , та наніс декілька ударів рукою в голову останнього та ногою один удар в лівий бік тулуба.
Внаслідок вказаних умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_6 , спричинено тілесні ушкодження, а саме струс головного мозку, гематома тім`яної ділянки голови, рвана рана за правим вухом, які відповідно до висновку експерта №54 екс-Н від 24.04.2019 мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив суду, що між ним та ОСОБА_4 незадовго до цих подій виник конфлікт з приводу місця на ринку. Так, 06.04.2019р. ОСОБА_5 приїхав на ринок в м. Хотин о 03:30 год. та став на вільне місце для торгівлі, де поставив стіл і піддон. І поруч з ним було ще одне вільне місце. В подальшому о 05:30 год. під`їхав ОСОБА_4 та виявив бажання стати поряд з ним, і нецензурною лайкою запропонував, щоб ОСОБА_5 забрав свій піддон. В подальшому ОСОБА_4 взяв піддон і кинув його, а ОСОБА_5 в цей час підставив свою руку. Піддон впав на землю і повністю розлетівся на частини. Далі ОСОБА_5 відштовхнув ОСОБА_4 , який відійшов назад і почав говорити по телефону. Відразу приїхав наряд поліції, його опитали про даний інцидент і поїхали з місця події. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залишились на ринку та продовжували торгівлю. Після ринку, ОСОБА_5 поїхав в лікарню, оскільки відчув біль в руці. При цьому вважає, що ОСОБА_4 спеціально підлаштував дані події, щоб отримати від ОСОБА_5 кошти. Також пояснив, що він ніколи не приймав участь в бійках.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він здійснює реалізацію продукції на ринку і завжди стає на одне і теж місце, щоб не займати «чуже» місце. Не задовго до цих подій в нього виникли непорозуміння зі ОСОБА_5 щодо місця на ринку. Та ОСОБА_4 поступився своїм місцем на ринку ОСОБА_5 06.04.2019 біля 06:05 год. він приїхав на ринок для реалізації продукції. І вирішив стати на місце, де зазвичай він стає. Однак поряд з цим торговим місцем стояв автомобіль ОСОБА_5 , який поставив свій піддон поряд з автомобілем, у зв`язку з чим зайняв два місця. ОСОБА_4 попросив ОСОБА_5 , щоб він забрав свій піддон, оскільки він йому заважає, на що останній виразився нецензурною лайкою. Тоді, ОСОБА_4 взяв той піддон і поставив на стіл ОСОБА_5 , однак не розрахував і піддон зсунувся на землю. Після цього ОСОБА_5 розлютився і правою рукою зловив його за куртку, а лівою рукою почав наносити удари кулаком в голову, а саме два удари, від яких у ОСОБА_4 потекла кров. В цей час ОСОБА_5 намагалися зупинити посторонні люди. Далі ОСОБА_5 зняв куртку, вирвався і підбіг до ОСОБА_4 і наніс ще два удари в голову від яких ОСОБА_4 похитнувся і впав на одне коліно, та один удар ногою в лівий бік тулуба. ОСОБА_5 був дуже розлючений і його намагалися заспокоїти посторонні люди. Після цього ОСОБА_4 викликав працівників поліції. Також вважає, що з боку ОСОБА_5 мало місце порушення суспільного порядку в цинічній формі, оскільки на ринку було багато людей, в присутності яких і відбувалися дані події.

Винна ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- показами свідка ОСОБА_7 , який будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що 06.04.2019 він приїхав на ринок в м. Хотин за м`ясом орієнтовно до 06:00 год. На протилежній частині вулиці побачив автомобіль свого знайомого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим підійшов до нього привітатися, а потім пішов на ринок за покупками. Приблизно через 30 хв. він повернувся з ринку до свого автомобіля та коли підходив до нього, то почув на протилежній частині вулиці, неподалік від автомобіля ОСОБА_8 , крики. Також, на протилежній частині вулиці, звідки роздавався крик, ОСОБА_7 бачив автомобіль ОСОБА_4 . Далі побачив як кремезний чоловік, якого тримали люди, зняв з себе куртку і підійшов до ОСОБА_4 та наніс йому два удари лівою рукою в район голови. В цей час він побачив кров у ОСОБА_4 , який від удару впав на коліно, і в подальшому ОСОБА_5 наніс удар правою ногою в район тулуба. Як завершились дані події свідку не відомо, оскільки він поїхав додому. Також пояснив, що зрідка буває на ринку, де реалізує продукцію і зазвичай кожен, хто продає товар знає своє місце;
- показами свідка ОСОБА_9 , який підтвердив, що у 2020 році змінив прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 . Також повідомив суд, що півтора року назад приблизно о 05:00 год. приїхав на ринок в м. Хотин і став на своє місце та очікував в автомобілі. В подальшому він почув крики, однак не виходив з автомобіля, оскільки на ринку часто сваряться через зайняті місця. Далі він зі свого автомобіля побачив конфлікт між потерпілим та обвинуваченим, які боролися між собою, а їх розбороняли інші люди. Також він бачив, як обвинувачений наніс один удар в область голови потерпілого, в якого з носа вже текла кров. Потім потерпілий викликав поліцейських;
- витягом з ЄРДР про реєстрацію даного кримінального провадження за ч.1 ст. 126 КК України та документами про початок досудового розслідування (а.с.45);
- заявою ОСОБА_4 від 06.04.2019 щодо вчинення кримінального правопорушення (а.с.51);
- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.02.2020 (а.с.52);
- висновком експерта №54 екс-Н від 24.04.2019, відповідно до якого отримані ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме струс головного мозку, гематома тім`яної ділянки голови, рвана рана за правим вухом мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я (а.с. 54-55);
- постановою від 13.11.2020 про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000120 з ч.1 ст. 126 КК України на ч.2 ст. 125 КК України (а.с. 56);
- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження за ч.2 ст. 125 КК України (а.с.57);
- протоколом слідчого експерименту від 09.11.2019 за участю свідка ОСОБА_7 з фото таблицею до нього, де останній показав приблизну відстань на якій він бачив те, як ОСОБА_5 побив ОСОБА_4 , показав як ОСОБА_5 наніс удар в область голови ОСОБА_4 , далі наніс удар ногою в тулуб ОСОБА_4 (а.с. 58-62);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.11.2019 за участю свідка ОСОБА_8 з фото таблицею до нього, де останній показав приблизну відстань на якій він бачив те, як ОСОБА_5 побив ОСОБА_4 , місце нанесеного удару, а також дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 після нанесеного удару (а.с.63-66);
- довідкою Хотинської районної лікарні від 11.03.2020 №400 про те, що ОСОБА_5 проходив рентгенологічне обстеження І-го пальця лівої кисті, рентген норма (а.с. 67);
- висновком експерта №41 екс-Н від 24.03.2020 про те, що у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не виявлено (а.с. 70);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.06.2019 за участю потерпілого ОСОБА_4 з відеозаписом, де потерпілий показав, як наносив йому удари ОСОБА_5 , в які частини тіла та їх кількість (а.с.85-87).
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи та характеризуючі дані на особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Щодо пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не наносив потерпілому жодних ударів, а лише відштовхнув його, суд відноситься критично, оскільки таке твердження повністю суперечать зібраним у справі доказам, а також спростовується показами свідків та потерпілого, які дали пояснення в судовому засіданні, а тому не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 суд розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо заяви потерпілого в судових дебатах про необхідність перекваліфікувати дане діяння на ч.1 ст. 296 КК України та повернути прокурору обвинувальний акт, оскільки на його думку мало місце хуліганство, а не умисне легке тілесне ушкодження, так як дані події мали місце не у закритому приміщенні в присутності двох свідків, а в публічному місці, а саме на ринку, де свідками було багато людей, а тому було грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Судом звертається увага потерпілого, що лише у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК. Однак будь-яких клопотань від потерпілого в підготовчому судовому засіданні не надходило, а навпаки останній вважав за можливе призначити судовий розгляд у даній справі.

Відповідно до ст. 336 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи те, що зміна правової кваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст. 125 КК України та ч.1 ст. 296 КК України призведе до погіршення становища обвинуваченого, з огляду на санкцію даних статтей, то суд позбавлений можливості вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті.

Згідно зі ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 цього Кодексу складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення. Копії обвинувального акта надаються обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Обвинувальний акт долучається до матеріалів кримінального провадження.

Однак, прокурор не здійснив зміну обвинувачення з метою зміни правової кваліфікації, а навпаки в судових дебатах наполягав на правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України.

Суд погоджується, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України є правильною з наступних підстав.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці охоронювані законом цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті ст. 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Така позиція щодо кримінально-правової оцінки діяння, передбаченого ст. 296 КК України, містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 288/1158/16-к).

В ході всього кримінального провадження обвинувачений заперечував свою вину у вчиненому та пояснив, що лише відштовхнув потерпілого, оскільки він розбив його піддон. Також судом встановлено, що незадовго до цих подій між обвинуваченим та потерпілим вже виникав конфлікт щодо місця на ринку. В цей раз між ними знову виник конфлікт з приводу місця на ринку і потерпілий не заперечує, що дійсно переставив піддон обвинуваченого, який впав і розбився. Також дані діяння не призвели до тимчасового порушення нормальної діяльності ринку.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Скоєне кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку (на момент вчинення кримінального правопорушення до злочину невеликої тяжкості). Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, є депутатом Пашковецької сільської ради, раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є особою з інвалідністю ІІІ групи, одружений, на утримані малолітніх і неповнолітніх дітей не має.

Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме Хотинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області від 25 травня 2020 року вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середній, при цьому ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється також, як середній. На думку Хотинського районного сектору, виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням усього вищевикладеного, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді штрафу. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Висновки суду щодо заявленого цивільного позову.
Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, згідно якого він просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 23891,00 грн. та моральну шкоду в сумі 50000,00 грн., а всього в загальному 73891,00 гривень. В обґрунтування позовної заяви, потерпілий зазначив, що в результаті протиправних дій обвинуваченого, він поніс витрати на лікування на суму 1571,00 грн. Крім того, він за власні кошти їздив в м. Новоселиця Чернівецької області для проходження судово-медичної експертизи, у зв`язку з чим витратив 300 грн. Крім того, ОСОБА_4 поніс витрати на оплату палива в сумі 2520 грн., які він сплатив своєму рідному братові ОСОБА_12 , який здійснював догляд за його господарством. Також ОСОБА_4 на власній присадибній ділянці вирощує саджанці плодових дерев (горіх, слива, персик, абрикос), які реалізує на ринку в м. Хотин. 04.04.2019р. ОСОБА_4 отримав замовлення на продаж 300 саджанців горіха по ціні 60 грн., за один саджанець (двохрічний), однак не зміг виконати дане замовлення, оскільки з 06.04.2019 по 16.04.2019 перебував в лікарні, у зв`язку з чим поніс витрати в сумі 18 000,00 грн. Крім того, ОСОБА_4 змушений був найняти тракториста ОСОБА_13 , який зробив культивацію землі по 20 грн. за одну сотку, загалом на суму 1000,00 грн., а інший тракторист висіяв кукурудзу по ціні 10 грн. за сотку, на загальну суму 500,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 стверджує, що від злочинних дій ОСОБА_5 , ним були понесені матеріальні витрати на загальну суму 23891,00 грн.
Крім того, внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому було спричинено і моральну шкоду, яку він оцінює в 50 000,00 грн. Така шкода полягає в душевних стражданнях, яких він зазначав у зв`язку з ушкодженням здоров`я та втрати працездатності.
Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов не визнав, оскільки не визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так, на підтвердження розміру майнової шкоди, потерпілим ОСОБА_4 надано копії квитанції за придбані ним ліки на суму 1571,00 гривень.
Крім того, потерпілий 17.04.2019 за власний рахунок на своєму автомобілі їздив в м. Новоселиця Чернівецької області для проходження судово-медичної експертизи, у зв`язку з чим придбав 10 літрів дизпалива вартістю 300 гривень, що підтверджується копією квитанції від 17.04.2019.
Проте документи, які би підтверджували понесення інших витрат в сумі 22 020,00 грн. в матеріалах справи відсутні.
Крім того, потерпілий в судовому засіданні пояснив, що замовлення на продаж 300 саджанців горіха він отримав в усному порядку, будь-яких договорів на виконання цього замовлення він не укладав. Також відсутні будь-які письмові домовленості щодо здійснення трактористами культивації земельної ділянки та посіву кукурудзи.
Докази на підтвердження здійснення оплати потерпілим за вищенаведені послуги в матеріалах справи відсутні, як і відсутні документи щодо вартості наданих послуг.
Також не містить цивільний позов доказів на підтвердження того, що рідний брат потерпілого ОСОБА_12 щоденно приїздив в с. Каплівка Хотинського району з місця свого проживання м. Чернівці для здійснення догляду за господарством потерпілого, у зв`язку з чим витратив дизельного палива на суму 2520,00 грн., і що вказана сума повернута потерпілим в повному обсязі.
Таким чином, судом встановлено, що цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 23891,00 гривень, підлягає частковому задоволенню в сумі 1871,00 гривень, що підтверджується документально. В решті частині щодо стягнення 22 020,00 грн. суд відмовляє, у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю.
Крім того, за змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що зазначені тілесні ушкодження ОСОБА_5 йому завдав в день народження ОСОБА_4 . У зв`язку з цим він був змушений відмінити святкування свого дня народження, до якого заздалегідь готувався та запросив гостей. Крім того, після отриманих травм він тривалий час лікувався, що внесло зміни в його звичні життєві обставини. Зокрема він не зміг самостійно обробляти власну земельну ділянку, а також реалізувати саджанці плодових дерев. Також підтвердив, що після лікування ще приймає ліки і відчуває біль від отриманої травми.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд вважає, що потерпілий ОСОБА_4 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 йому було заподіяно моральну шкоду.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом враховується, що страждання викликають певні зміни у житті особи: неможливість реалізації своїх звичок і бажань, погіршення стосунків у колективі, сім`ї, втрату роботи, можливості зробити кар`єру, втрату довіри близьких людей тощо.

З огляду на обставини справи, беручи до уваги вищевказані засади, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що дану позовну вимогу слід задовольнити частково, виходячи з обставин справи, матеріального становища обвинуваченого, реальності відшкодування даної шкоди, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 20000,00 грн., що об`єктивно відповідатиме характеру дій заподіювача шкоди, глибині страждань та розміру моральної шкоди.
Витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень 00 коп.).

Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 1871,00 (однієї тисячі вісімсот сімдесят одної) гривні та моральну шкоду в розмірі 20000,00 (двадцяти тисяч) гривень.

В іншій частині цивільного позову - відмовити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1