Справа № 629/746/19
Номер провадження 1-кп/629/100/20
УХВАЛА

02 вересня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Мерефа, Харківського району, Харківської області, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не одруженому, офіційно не працевлаштованому, проживаючому без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:
- 07.02.2018 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до сплати штрафу у розмірі 850 гривень,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в:

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався судом.
15 вересня 2020 року спливає два місяці раніше продовженого строку тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , з урахуванням закінчення обвинуваченому строку тримання під вартою, заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначила, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, які дають право вважати, що менш суворі запобіжні заходи не є достатніми для їх запобігання вказаним ризикам.
Потерпіла ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав його необґрунтованим, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів та особливо тяжкого злочину, будучи раніше судимим на шлях виправлення не став і знову обвинувачується у вчиненні умисних корисливих кримінальних правопорушень, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. Тому суд вважає, що зазначені обставини можуть бути достатніми причинами разом з іншими для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 не має стійких соціальних зв`язків, не має сім`ї та дітей, офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу, тому суд вважає, що існує реальна загроза переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Обґрунтованих доводів, які б вказували на надмірну суворість застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не наведено.
Посилання сторони захисту щодо наявності родини, постійного місця проживання, хоч і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
З огляду на викладене, з урахування встановлених обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого, наявності ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, тяжкості можливого покарання, суд не вбачає підстав для застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити злочинну діяльність, впливати на недопитаних свідків обвинувачення.
Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, колегія суддів не вбачає підстав для визначення розміру застави, що повністю узгоджується з вимогами п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, яким передбачено право суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
У зв`язку з наведеним, виходячи з діючих норм кримінально-процесуального кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, а у задоволенні клопотання захисника відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 197, 369-372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 .
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України, залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши його дію на строк до двох місяців, тобто до 02 листопада 2020 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня винесення ухвали, а саме з 02 вересня 2020 року.
В задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3