Ухвала

Іменем України
18 серпня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-3791 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 січня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 3 червня 2020 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 січня 2020 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черняхів, Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 5 жовтня 2016 року Володар-Волинським районним судом за ч. 1 ст.289 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки;

- 4 грудня 2017 року Черняхівським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ст. 70 КК України до 4 років 2 місяця позбавлення волі, а ухвалою Апеляційного суду Житомирської області вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання та визначено до відбування - 3 роки 2 місяці позбавлення волі;
- 25 травня 2018 року Червоноармійським районним судом за 2 ч. ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі;

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 3 червня 2020 року апеляційні скарги засудженого та його захисника залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.

За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 4 грудня 2017 року, близько 10 години 30 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину «Марафет», що розташований по вул. Русанівській, 4 в м. Радомишль Житомирській області, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії непомітні для інших, таємно викрав мобільний телефон марки «Lenovo K50» вартістю 850 гривень, з яким покинув приміщення магазину та в подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 850 гривень.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить судові рішення скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Зазначає, що вина ОСОБА_5 у інкримінованому йому протиправному діянні ґрунтуєтьсяна недостатньо досліджених і недопустимих доказах та не доведена поза розумним сумнівом.

В свою чергу, апеляційний суд на вказане порушення уваги не звернув, не дав належних відповідей на доводи апеляційних скарг та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без зміни.

Мотиви Суду

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції зокрема є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджуючись із постановленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями, окрім іншого наводить доводи, які стосуються неповноти та однобічності судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також оцінки місцевим судом доказів, з якою він не погоджується та дає власну оцінку наведеним у вироку доказам.

Вказані доводи, з огляду на положення ст. 433 та 438 КПК України не можуть бути предметом розгляду Верховним Судом.

Слід зазначити, що суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Тому, згідно зі ст. 438 КПК України при здійсненні касаційного провадження Суд не уповноважений скасувати чи змінити оскаржені рішення через неповноту розгляду, не встановлює фактичні обставини справи, а виходить з обставин, встановлених судами нижчих інстанцій.

В свою чергу, зазначені обставини, на які, зокрема, посилається у касаційній скарзі засуджений, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Також, захисник вказує, що вина ОСОБА_5 не доведена поза розумним сумнівом та ґрунтується на недостатньо досліджених і недопустимих доказах.

Натомість, зі змісту судових рішень вбачається, що вказані доводи не заслуговують на увагу з огляду на таке.

За ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, тобто з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із вироку вбачається, що суд першої інстанції навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку і дійшов висновку про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Зокрема, було взято до уваги покази потерпілої та свідків, які визнано достатньо переконливими, чіткими, узгодженими між собою та такими, що в окремих деталях відтворюють обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого діяння.

Крім цього - протокол проведення впізнання, згідно якого потерпіла впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка зображена на відеозаписі з приміщення магазину «Марафет», та протокол слідчого експерименту, під час якого обвинувачений показав та розповів за яких обставин він вчинив крадіжку, а також висновок товарознавчої експертизи, щодо вартості мобільного телефону.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невизнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд розцінив як обрану позицію захисту з метою уникнення від відповідальності і покарання за вчинений злочин.

В свою чергу апеляційний суд із вказаним погодився та також вказав, що викладені у вироку висновки про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.

Доводи, про порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України не знайшли свого підтвердження.

Переглянувши кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника та обвинуваченого на вирок місцевого суду, суд апеляційної інстанції належним чином перевірив викладені у них доводи, визнав їх безпідставними, мотивувавши своє рішення та зазначивши підстави, з яких апеляційні скарги визнано необґрунтованими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення у цьому кримінальному провадженні не було допущено.

Ураховуючи наведені у скарзі мотиви та надані до неї копії судових рішень, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги захисника немає.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 січня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 3 червня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3