Справа № 541/807/20
Провадження № 1-кп/541/153/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

в складі:головуючого, судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження № 0000280 від 12.04.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, з професійно - технічною освітою, учасника бойових дій, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,

з участю сторін та інших учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2020 близько 14год. 30 хв. ОСОБА_3 перебував поблизу будинковолодіння, розташованого за адресою: м. Миргород, вулиця Вокзальна, 38, де розмовляв з ОСОБА_5 з приводу спірних питань приватного характеру, в ході розмови між ними виник конфлікт, в результаті якого після образливих висловлювань з боку ОСОБА_5 , у ОСОБА_3 виник намір та бажання на умисне спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_3 наблизився до потерпілого ОСОБА_5 з правого боку та не очікувано для останнього завдав йому удар стопою правої ноги у взутті з боку в обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Вгамувавши таким чином свій гнів та довівши умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 до кінця, ОСОБА_3 покинув місце скоєння кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №126 від 23.04.2020 внаслідок умисних та протиправних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа; синець,розташований на нижній повіці правого ока. Які могли утворитися від разової точки прикладання сили тупого твердого предмету, яким, також, міг бути і удар стопою ноги, взутої у взуття, з силою достатньою для їх утворення, що по давності утворення можуть відповідати строку та обставинам, вказаним в обвинуваченні, і по ступеню тяжкості оцінюються у своїй сукупності та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Суду пояснив, що потерпілого він знає особисто, однак будь-яких відносин з ним не підтримує. Він негативно відноситься до підпалів які здійснюють в лісах та на полях, оскільки це шкодить здоров`ю людей. Після виявлення 06.04.2020 року підпалу сухої трави поблизу села Гаркушинці він в соціальних мережах помістив фотографію чоловіка якого вважав причетним до підпалу та власні коментарі з цього приводу. Після цього на його адресу надійшло повідомлення від дружини потерпілого з прохання зателефонувати до потерпілого, а через деякий час ця ж вимога принизливого змісту. З метою з`ясування цього непорозуміння він 10.04.2020 року зустрівся потерпілим. В ході розмови з`ясувалося, що чоловік якого виявили на місці підпалу є батьком дружини потерпілого, причетність до підпалу якого потерпілий заперечував та вимагав щоб він видалив із соціальних мереж повідомлення про це. Розмова переросла в сварку в ході якої потерпілий намагався нанести йому удар. 11.04.2020 року вони знову зустрілися на вимогу обвинуваченого на вулиці Вокзальна, в місті Миргород. Під час зустрічі в ході розмови потерпілий погрожував його сім`ї, а племінник потерпілого ОСОБА_7 бризнув йому в обличчя з газового балончика У відповідь на це він закривши очі руками наніс ОСОБА_5 удар ногою. Після чого сів в автомобіль та залишив місце події. Він діяв так бо захищав свою сім`ю якій погрожував потерпілий.
Винність в скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_3 підтверджується доказами, які є належними та допустимими і узгоджуються між собою.

Свідченнями потерпілого ОСОБА_5 який суду пояснив, що конфлікт виник в зв`язку з безпідставним розміщенням обвинуваченим у соціальних мережах повідомлення, що батько його дружини здійснив підпал поблизу села Гаркушинці Миргородського району 06 квітня 2020 року з фотознімком тестя.Зустрівшись з обвинуваченим він попросив видалити повідомлення однак ОСОБА_3 відмовився.

11 квітня 2020 року він перебував у гостях за адресою АДРЕСА_2 коли йому зателефонував обвинувачений та попросив вийти на вулицю. Коли він вийшов на вулицю разом з своїм племінником на вулиці знаходилися ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Розмова знову продовжилася за розповсюджену інформацію щодо підпалу. ОСОБА_3 категорично повідомив що не має наміру видаляти розміщену інформацію. Після того як ОСОБА_8 сказав що в такому випадку він розмістить відому йому негативну інформацію про ОСОБА_3 , останній без попередження наніс йому удар правою ногою взутою у взуття в обличчя. Від удару з носа пішла кров, запаморочилася голова, в очах потемніло.В результаті удару він отримав закритий перелом кісток носа,на обличчі утворився синець. В зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями він звернувся за медичною допомогою, та був змушений проходити тривалий час лікування, переносив фізичний біль, витрачав значні кошти на лікування. Злочинні дії обвинуваченого завдали йому також моральних страждань, оскільки звичний спосіб життя був порушений, він був змушений витрачати свій час для звернення в поліцію та приймати участь в судових засіданнях. На лікування він витратив 4500 гривень які він просить стягнути з винного та на відшкодування моральної шкоди 10000 гривень.

Свідченнями свідка ОСОБА_9 , який суду повідомив що насправді 11 квітня він разом з ОСОБА_10 який йому повідомив що його сім`ї погрожують на прохання останнього поїхав на вулицю Вокзальна в місті Миргороді. До них вийшов потерпілий разом з незнайомим хлопцем. ОСОБА_8 почав вимагати видалення з соціальних мереж повідомлення про підпал. Вони відмовилися видаляти повідомлення, тоді хлопець який був з потерпілим з газового балончика забризкав йому обличчя. Після чого він побіг до автомобіля і що відбувалося далі не бачив. Через незначний час прийшов ОСОБА_11 сів у автомобіль і вони залишили місце події. Він особисто не бачив хто здійснив підпал сухої трави, але коли поблизу пожежі виявив чоловіка він його сфотографував. Цей фотознімок і був розміщений обвинуваченим в соціальних мережах. З приводу протиправних дій щодо нього він в правоохоронні органи не звертався.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він товаришує з племінником потерпілого ОСОБА_13 . 11 квітня цього року він йшов до ОСОБА_14 на вулиці Вокзальна та на відстані 20 метрів побачив, що раніше йому невідомий чоловік, як стало пізніше відомо обвинувачений наніс удар ногою по обличчю ОСОБА_15 . Від удару ОСОБА_8 упав, текла кров з носа, все обличчя було в крові. Чоловік що наніс удар сів за кермо автомобіля який стояв неподалік і поїхав з місця події. Вони надавали першу допомогу ОСОБА_16 , до приїзду швидкої медичної допомоги та поліцію. В ході досудового розслідування при проведенні впізнання по фотознімках він впізнав обвинуваченого який наніс удар ногою потерпілому. Крім того при проведенні слідчого експерименту він продемонстрував як було завдано удар.

Та свідченнями свідка ОСОБА_17 які є аналогічними свідченням свідка ОСОБА_12 .

Вищевказані свідчення свідків та потерпілого об`єктивно підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами які є належними та допустимими.

Протоколом про прийняття заяви 11.04.2020 року о 15 год 35 хв. від потерпілого ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності чоловіка на ім`я ОСОБА_18 , який завдав йому удар в область голови в АДРЕСА_2 .

Рапортом поліцейського Миргородського ВП від 11.04.2020 року про отримане повідомлення о 15 год. 37 хв. від медичної установи та від потерпілого ОСОБА_19 про надання медичної допомоги останньому в зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень у виді закритого перелому кісток носа в АДРЕСА_2 .

При пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_5 та свідки ОСОБА_20 і ОСОБА_12 вказали на ОСОБА_3 , як на особу який 11.04.2020 року на вулиці Вокзальна міста Миргород наніс удар ногою ОСОБА_16 , що зафіксовано в протоколах від 17.04.2020 та від 22.04.2020 року.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_21 та його відеозаписом, згідно якого, потерпілий розповів про обставини вчинення щодо нього ОСОБА_3 кримінального правопорушення, показав механізм нанесення йому удару, які є аналогічними свідченням потерпілого в судовому засіданні.

Протоколами проведення слідчого експерименту від 22.04.2020 року за участю свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_12 та їх відеозаписом, згідно якого, свідки показали як обвинувачений ОСОБА_3 наніс удар ногою в обличчя потерпілому ОСОБА_5 в наслідок якого потерпілий похитнувся та почав опускатися на землю.

Висновками судово-медичної експертизи № 126 від 23.04.2020 року та додатковим висновком судово-медичної експертизи №133 від 24.04.2020 встановлено, що виявлені у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень які спричинили короткочасний розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення, могли утворитися за обставин на які вказав потерпілий ОСОБА_5 при проведенні слідчого експерименту в ході досудового розслідування, які є аналогічними свідченням наданими суду.

Суд критично оцінює твердженняобвинуваченого ОСОБА_3 що удар ним був заподіяний з метою захисту своєї сім`ї і розцінює, як спосіб захисту, оскільки будь-яких об`єктивних доказів які б підтверджували вказані обставини сторонами не надані і судом не встановлено. Однак встановлено, що приводом для сварки став не підтверджений факт здійснення підпалу сухої трави родичем потерпілого та необґрунтоване розміщення в соціальних мережах повідомлення про цей факт обвинуваченим. Що викликало неприязні відносини між потерпілим та обвинуваченим та умисне заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому.

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , тобто скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, кримінальне правопорушення скоїв вперше, є учасником бойових дій, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, та призначення покарання у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його перевиховання і попередження скоєння нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Статтею 128 ч.5 КПК України передбачено розгляд цивільного позову у кримінальному провадженні за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини що виникли у зв`язку з цивільним позовом не врегульовані КПК, до них застосовуються норми ЦПК України що не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, обов`язок по доказування обставин викладених на підтвердження позовних вимог покладено на сторони.

На підтвердження вимог про відшкодування матеріальної шкоди надані касові квитанції та товарні чеки які підтверджують придбання медичних препаратів та проведення обстеження після отримання тілесних ушкоджень в період з 13.04.2020 по 04.05.2020. Суд вважає що належними доказами які підтверджують розмір матеріальної шкоди завданої злочином потерпілому є касовий чек,що підтверджує матеріальні витрати понесені потерпілим для проведення ренгологічного обстеження на підставі рекомендації та в терміни визначені лікарем, в сумі 164 грн. (а.п. 23). Товарні чеки на отримання медичних препаратів по фіскальних чеках в АПФ Аптека №45 м. Дергачі суд вважає неналежними доказами, оскільки на підтвердження необхідності їх придбання не надано будь-яких доказів, як і не надано доказів на підтвердження проходження лікування чи підстав придбання ліків в м. Дергачі в зв`язку з завданою шкодою здоров`ю в період з 13.04.2020 по 04.05.2020. Отже вимоги про стягнення матеріальної шкоди необхідно задовольнити частково в розмірі підтвердженому належними доказами - 164 грн.00 коп.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги обставини скоєння злочину, ступінь вини цивільного відповідача, публічне моральне приниження потерпілого під час скоєння кримінального правопорушення, перенесення фізичного болю, а також порушення звичайного ритму життя потерпілого, який є інвалідом 3 групи та учасником АТО, був змушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя, здійснювати позику грошей для забезпечення своїх життєвих потреб та з урахуванням принципу розумності та справедливості визначає в розмірі 10000 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь потерпілого відповідно до ст. 23,1167 ЦК України задовольнивши позовні вимоги.

Процесуальні витрати на залучення експертів, відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 7,368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 10164 (десять тисяч сто шістдесят чотири) гривні на відшкодування шкоди завданої злочином, з яких на відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та 164 грн. 80 коп., на відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1