У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002450

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

перекладач ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

У відношенні підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.09.2020 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі та доповнень до неї захисник вважає, що ухвала постановлена із грубим порушенням процесуального закону, Конституції та Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Захисник зазначає, що підозра є необґрунтованою, а ризики нічим не підтверджені.

Вказує, що слідчим суддею не враховано постійне проживання в Україні, відсутність судимостей, не має повідомлення про підозру у інших кримінальних провадженнях, має вищу освіту, одружений, має двох малолітніх дітей, є онкохворим.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України, відомості про яке 25.07.2020 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002450.

25.07.2020 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 26.07.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України, є обґрунтованою. Слідчий суддя зазначив про наявність ризиків, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється та дані про особу підозрюваного, дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню встановленим ризикам та застосував до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя достатньо мотивував рішення в частині наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів.

Слідчий суддя, врахувавши дані щодо особи підозрюваного, та ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дійшов правильного висновку про існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати та здійснити тиск на свідків та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи апелянта щодо недоведеності застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, є неспроможною, оскільки слідчий суддя достатньо мотивував необхідність застосування виняткового запобіжного заходу та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 .

Щодо неповідомлення ОСОБА_6 про підозру, про що зазначає апелянт є неспроможною, та спростовується матеріалами кримінального провадження, з яких слідує, що 26.07.2020 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.

Посилання апелянта на неможливість лікування підозрюваного в умовах ізоляції від суспільства, є таким, що не заслуговує на увагу, виходячи з наступного.

Медична частина державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.

Будь-яких доказів того, що працівники ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» відмовлять ОСОБА_6 у наданні спеціалізованого лікування в умовах ізолятора, матеріали кримінального провадження не містять.

Наявність позитивних даних щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , якими, на переконання апелянта, є те, що він постійне проживання в Україні, відсутність судимостей, має вищу освіту, одружений, має двох малолітніх дітей, не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд вважає правильними висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підстави для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 липня 2020 року у відношенні ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3