Справа № 303/5271/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/719/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши в режимі відеоконференції у кримінальному проваджені №0001941 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 309 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрований АДРЕСА_2 ),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрований АДРЕСА_3 ),

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 КК України та ч.1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання за ч.1 ст. 125 КК України штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ч. 1 ст. 309 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2(два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_6 покладено на орган пробації за місцем його проживання.
Цим же вироком ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Згідно вироку ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 20 серпня 2017 року об 11 годині 50 хвилин в місті Мукачево, по вулиці Возз`єднання, на території торгового розважального комплексу «Щодня» діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті особистих неприязних відносин вчинили сварку з потерпілим ОСОБА_9 , в ході якої, в присутності сторонніх осіб, ОСОБА_6 наніс два удари рукою зажатою в кулак в обличчя потерпілого ОСОБА_9 , від чого останній втратив рівновагу та впав на землю. В той же час ОСОБА_6 , тримаючи за руки потерпілого ОСОБА_9 , навмисно тягнув його по землі, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді саден в області обох колінних суглобів. Згідно висновку судмедексперта, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців з травматичним набряком м`яких тканин у лівій орбітальній ділянці з переходом на щоку в області носа та саден обох колінних суглобів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягнули короткочасного розладу здоров`я і стійкої втрати працездатності.
Окрім цього, 28 серпня 2017 року, під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «BMW X5» чорного кольору з державним реєстраційним номерним знаком Словаччини « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_6 , в період часу з 20 години 10 хвилин по 20 годину 45 хвилин, у ньому було виявлено та вилучено 11 згортків фольги, в середині яких знаходилась кристалічна речовина світло - коричневого кольору, один медичний шприц із запаяним кінцем, всередині якого знаходилась кристалічна речовина, світло - коричневого кольору, які згідно висновку експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України за № 6/589 від 30 серпня 2017 року, в своєму складі містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, загальною масою 0,5725 грамів.
Дану психотропну речовину ОСОБА_6 , 28 серпня 2017 року по вулиці Парканія в місті Мукачево близько 13 години 00 хвилин придбав шляхом привласнення знайденої речовини, яку діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, а також заздалегідь знаючи, що дана речовина є психотропною речовиною, зберігав їх при собі, без мети збуту, для власного вживання - до виявлення та вилучення такої працівниками поліції.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити його через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а саме призначити йому покарання за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 не оспорюючи кваліфікацію своїх дій та доведеність вини у вчиненні злочинів, за які його засуджено, вважає вирок суду необґрунтованим у частині призначення йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України. Вказує, що суд призначив йому за даний злочин найсуворішу міру покарання визначену санкцією статті, при цьому належним чином не мотивував прийнятого рішення. Апелянт просить врахувати, що він вину у вчиненому визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину та не намагався уникнути відповідальності, дуже шкодує за вчинене і бажає стати на шлях виправлення. Зазначає, що працює, а відтак покарання у виді штрафу, на його думку, буде об`єктивним, необхіднім і достатнім покаранням для нього, таким, що відповідатиме вимогам ст. ст. 50, 65 КК України. Звертає увагу, що призначене судом покарання позбавить його можливості виїжджати за межі країни працювати та самостійно заробляти кошти.
Заслухавши виступ захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого та прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 309 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_6 за частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 309 КК України та ОСОБА_6 за частиною 1 статті 125 КК України.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно призначеного йому покарання, то відповідно до ст. 65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд виходить не тільки із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, а й з надання можливості засудженому виправитись та запобігти вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що одне з вчинених ним кримінальних правопорушень в силу статті 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, а також відсутність обтяжуючих обставин.
Також, суд першої інстанції взяв до уваги те, що згідно висновку досудової доповіді Мукачівського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середньою. Проте, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та спосіб життя, історію правопорушень орган пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства на певний строк можливе, за умови здійснення з боку зазначеного вище органу наглядових та соціально-виховних заходів, які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та за наявності мотивації і готовності до змін самого обвинуваченого.
Суд апеляційної інстанції вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, та відповідає вимогам статті 65 КК України. Підстав вважати призначене ОСОБА_6 покарання занадто суворим через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування вироку, при апеляційному розгляді не встановлено
Враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, відтак апеляційні вимоги обвинуваченого не підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2018 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4