ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001310 від 25.06.2020 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 листопада 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Клішківці, Хотинського району, Чернівецької області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, з середньою освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого : останній раз:
- вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 31.01.2012 року за ч. 3 ст. 289 КК України до восьми років шести місяців позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців. Звільнився 20.11.2019 року по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,-
У С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 листопада 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання:
-за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового

ЄУНСС: 727/6555/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-кп/822/33/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України
складання призначених покарань, з урахуванням покарання, призначеного вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.07.2020 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Зараховано у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.07.2020 року з урахуванням вимог ст.72 КК України.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 встановлено рахувати з моменту початку відбуття покарання за вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27.07.2020 року, тобто з 13.05.2020 року.
До набрання вироком законної сили застосовано відносно засудженого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити призначене покарання, застосувавши положення ст.69 КК України.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, 06 травня 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом позики грошових коштів, заволодів грошовими коштами в сумі 500 гривень, які належали ОСОБА_9 , чим завдав останній майнової шкоди на вище вказану суму.
Крім того, 09 травня 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи в орендованій кімнаті будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власниці будинку, таємно, шляхом вільного доступу викрав телевізор, вартістю 7000 гривень та електро-конвектор, вартістю 1500 гривень.З викраденим з місця злочину пішов, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинив шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 8500 гривень.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін вирок районного суду.
Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Оскільки учасники судового провадження не висловили заперечень щодо здійснення апеляційного розгляду у відсутність потерпілої, колегія суддів на підставі ч.4 ст.405 КПК України, вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу обвинуваченого без участі потерпілої у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 та доведеність його винуватості у вчинених кримінальних правопорушеннях апелянтом не оспорюються, то ці обставини колегією суддів в апеляційному порядку не перевіряються.
Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України, колегією суддів встановлено наступне.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при ухваленні вироку вказаних вимог дотримався.
При призначенні суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які належать до нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення у період непогашеної судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, шкоду, заподіяну кримінальними правопорушеннями, не відшкодував.
Обставинами, що пом`якшують покарання, судом першої інстанції визнано щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.
Дослідивши фактичні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, районний суд дійшов висновку про те, що наявні обставини не свідчать про можливість призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України.
Що стосується доводів обвинуваченого про необхідність застосувати положення ст.69 КК України при призначенні покарання, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими.
Згідно ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.
З вироку вбачається, що районним судом встановлена лише одна обставина, що пом`якшує покарання, що виключає можливість застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.
З матеріалів кримінального провадження колегією суддів не встановлено інших обставин, які б могли бути визнані такими, що пом`якшують покарання.
Доводи обвинуваченого про те, що він активно сприяв розкриттю злочину та відшкодував заподіяну шкоду, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, оскільки саме по собі визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому не може розцінюватися як активне сприяння розкриттю злочину, а потерпіла ОСОБА_9 в районному суді вказала, що матеріальна шкода їй не була відшкодована.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції щодо призначеного покарання є належним чином вмотивованим.
Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Отже, в результаті апеляційного перегляду судового рішення, колегією суддів не встановлено таких порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок.
Істотних порушень, які б стали безумовною підставою для зміни чи скасування вироку, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 листопада 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, що утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.
Головуючий [підпис] ОСОБА_1
Судді [підпис] ОСОБА_2
[підпис] ОСОБА_3
Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

27.01.2021 року
(дата засвідчення копії)