Справа № 509/4633/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
При секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з вищевказаним клопотанням в якому просив суд скасувати арешт майна, який був накладений 05.08.2020 року, ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області, а саме з автомобіля марки «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 ; зобов`язати посадових осіб СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_4 автомобіль марки «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 . В обґрунтування клопотання зазначив, що на теперішній час автомобіль марки «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 вже досліджений експертами, здійснені всі необхідні слідчі дії, тому відпала необхідність в подальшому утриманні та арешту вилученого майна у ОСОБА_4 .
Прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 надав суду клопотання в якому зазначив, що на сьогоднішній день із вказаним автомобілем проведено всі необхідні слідчі дії, просить розглянути клопотання без його участі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмовими доказами, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.08.2020 року накладено арешт на рухоме майно гр. ОСОБА_4 а саме: автомобіль марки «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 .
Власником вказаного транспортного засобу зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Основною метою ст.. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «новоселець кий проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Також судом встановлено, що у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки всі слідчі дії відносно вказаного автомобіля «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 на теперішній час проведені в повному обсязі, про що в заяві зазначив прокурор, тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.174 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт який був накладений 05.08.2020 року, ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області, а саме з автомобіля марки «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .
Зобов`язати посадових осіб СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області повернути ОСОБА_4 автомобіль марки «Nissan Maxima» д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1