Справа № 694/1322/20 ровадження №1-кп/694/2/21
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
02.02.2021 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Озірна Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, інваліда ІІ групи,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Озірна Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, інваліда ІІ групи,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;
з участю обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим слідством день та час, в період часу з 25.04.2020 по 05.05.2020, в темну пору доби, через присадибну ділянку, що не має огорожі, зайшли на подвір`я ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрали належні останній вироби з металу, а саме металеву борону, вартість якої згідно висновку експерта №8/444 від 14.05.2020 становить 933,33 грн., металеву трубу, вартість якої згідно висновку експерта №8/444 від 14.05.2020 становить 154,46 грн., металевий прут, вартість якого згідно висновку експерта №8/444 від 14.05.2020 становить 65,76 грн., після чого з місця злочину зникли, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1153,55 грн.
Також, ОСОБА_5 за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим слідством день та час, в період часу з 25.04.2020 по 05.05.2020, в темну пору доби, через присадибну ділянку, що не має огорожі, зайшли на подвір`я ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрали належні останній вироби з металу, а саме металеву борону, вартість якої згідно висновку експерта №8/444 від 14.05.2020 становить 933,33 грн., металеву трубу, вартість якої згідно висновку експерта №8/444 від 14.05.2020 становить 154,46 грн., металевий прут, вартість якого згідно висновку експерта №8/444 від 14.05.2020 становить 65,76 грн., після чого з місця злочину зникли, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1153,55 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах та у вказаний час спільно з ОСОБА_5 викрали з подвір`я домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 металеву борону, металеву трубу та металевий прут, які у подальшому перенесли до домоволодіння ОСОБА_5 , де зберігали на протязі тижня і у подальшому здали до пункту приймання металобрухту. У подальшому вказані речі викупили та повернули потерпілій. У вчиненому щиро розкаюється.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що він з ОСОБА_4 домовившись попередньо між собою дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставинах та у вказаний час спільно з ОСОБА_4 викрали з подвір`я домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 металеву борону, металеву трубу та металевий прут, які у подальшому перенесли до його домоволодіння, де зберігали на протязі тижня і у подальшому здали до пункту приймання металобрухту. У подальшому вказані речі викупили та повернули потерпілій. У вчиненому щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що у травні 2020 року їздила до доньки і після повернення виявила відсутність плити і котла у домоволодінні. В подальшому через три дні з її подвір`я зникли металева борона, металева труба та металевий прут. З приводу зникнення плити та котла відповідних заяв до правоохоронних органів не подавала. Приблизно через тиждень до неї з`явилися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які запропонували їй повернути гроші або ж викрадені речі, при цьому потерпіла побажала щоб їй повернули речі, що останні і зробили.
Показання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується як їх показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які вони визнали в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачення доведене.
Дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, є інвалідом ІІ групи.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст.ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, який відшкодував потерпілій шкоду, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності та щиро розкаявся у скоєному та відшкодував шкоду.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та перебуває на обліку у лікаря-психіатра, є інвалідом з дитинства.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, вчинення злочину вперше, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства. При цьому, зважаючи на поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, який відшкодував потерпілій шкоду, тому суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі із встановленням на підставі ст.75 КК України іспитового строку та покладенням обов`язків визначених п ч.1 ст.76 КК України.
Крім того судом враховано думку потерпілої, яка просила обвинувачених не карати.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не застосовувався.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати пов`язані із залучення експерта у справі, підлягають стягненню з обвинувачених в розмірі 980,70 грн. в рівних частках згідно довідки експерта.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Стягнути із ОСОБА_4 та з ОСОБА_5 , на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 980грн.70 коп. (дев`ятсот вісімдесят грн.) в рівних частках, що становить по 490грн. (чотириста дев`яносто грн.) 35 коп. з кожного.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1