Справа № 199/9304/19
Провадження (1-кп/199/232/20)
ВИРОК
іменем України

23.07.2020 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0001531 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні малолітніх та недієздатних осіб не маючого, пенсіонера, не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2019, близько 22:00 годин ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_2 побачила як на територію її домоволодіння проникла раніше незнайома їй особа. Побоюючись за своє життя, а також за збереження свого майна ОСОБА_8 , в цей же час зателефонувала своєму зятю - ОСОБА_7 , який проживає неподалік за адресою: АДРЕСА_1 та покликала на допомогу. Приблизно о 22:10 годині, ОСОБА_7 , знаходячись з місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_1 узяв в кухні з шафи кухонний ніж, який сховав у правий рукав одягненої на ньому кофти та направився до місця мешкання своєї тещі, де приблизно о 22:20 годині, на території вищевказаного домоволодіння, біля вхідних дверей в будинок на лавці виявив раніше йому незнайомого ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Далі, ОСОБА_7 наблизившись до ОСОБА_9 виказав вимогу залишити територію зазначеного домоволодіння, куди останній незаконно проник. В цей час, ОСОБА_9 категорично відмовившись виконувати вимоги ОСОБА_7 раптово підвівся з лавки на ноги та знаходячись в безпосередній близькості, безпричинно почав наносити останньому численні удари в область голови та тулубу, а саме: не менше 6 послідовних ударів кулаками обох рук в праву та ліву частину голови, а також не менше одного удару правою ногою в область ребер зліва, чим спричинив ОСОБА_7 фізичну біль. В цей час, у ОСОБА_7 , який був вражений раптовістю дій ОСОБА_9 , розуміючи той факт, що останній молодший його за віком та значно переважає його фізично, маючи при собі кухонний ніж, виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство, вчинене при перевищені меж необхідної оборони, реалізуючи який близько 22:30 годин, діючи умисно, дістав з правого рукава вдягненої за ньому кофти, кухонний ніж та утримуючи його в правій руці, розуміючи, що знаряддя злочину не відповідає характеру нападу, в той час коли, ОСОБА_9 , знаходячись у безпосередній близькості, знову умисно почав наносити йому удари кулаками обох рук в область голови, наніс останньому ножем один тичковий удар знизу-вверх в область грудної клітини зліва тобто в область життєво-важливого органу - серця та один дотичний в область лівого плеча. Після цього, ОСОБА_9 , отримавши зазначені поранення тобто шкоду, яка не відповідала небезпечності його посягання, вийшов на вулицю за територію вказаного домоволодіння де, знепритомнівши помер.

В результаті дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження згідно з висновком судово-медичної експертизи №1759/953-Е від 28.10.2019 у вигляді: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини - колото-різана рана на передній поверхні грудної клітини ліворуч по середньо-ключичній лінії, на 119,5 см вище від підошовної поверхні стоп та на 5,7 см вліво від середньої умовної лінії тулубу, від якої відходить тіньовий канал, що йде зпереду-назад, дещо знизу вверх, пошкоджує шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи передньої поверхні грудної клітини, хрящову частину 7 ребра, пристінкову плевру, проникає в ліву плевральну порожнину, ушкоджує стінку серцевої сорочки по передній поверхні в нижній третині, проникає в порожнину перикарду та пошкоджує наскрізь стінку правого шлуночку серця поблизу його верхівки, в стінках ушкодження вогнищеві інфільтруючи крововиливи зі слабко вираженою лейкоцитарною реакцією, довжина ранового каналу становить близько 8-9 см, кров у вигляді згортка та у рідкому стані у порожнині серцевої сорочки та лівій плевральній порожнині, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті та поверхнева колото-різана рана в лівій наплічній ділянці, дном якої є підлеглі крововиливні м`які тканини, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, та не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть потерпілого ОСОБА_9 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням правого шлуночка серця, котре супроводжувалося внутрішньою кровотечею і ускладнилося тампонадою серцевої сорочки кров`ю.

Обвинувачений ОСОБА_7 провину визнав повністю та підтвердив свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України, фактичні обставини не оспорював, суду показав, що 07.09.2019 року, приблизно о 22:10-22:20 год. йому зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила, що на території її домоволодіння АДРЕСА_2 знаходиться невідома їй особа та відмовляться покидати територію, він відмічав день народження доньки і вжив на той момент бокал шампанського, після чого він взяв із собою ніж із метою самозахисту, та коли прийшов до вказаного домоволодіння побачив на території, у бесідці невідомого йому чоловіка, якому на вигляд було 30-35 років, який був нижчий від нього зростом, як пізніше він дізнався ОСОБА_9 , та на його вимоги покинути територію домоволодіння останній відмовився, після чого він намагався вивести його за руки і в цей момент потерпілий ОСОБА_9 почав наносити йому удари в область голови, вуха та ребер, та після удару по голові він не пам`ятаю що відбувалось далі, але не заперечує обставини викладені в обвинувальному акті та не заперечує що він міг нанести удар ножем, який був у нього у правій руці, потерпілому ОСОБА_9 , та після цього потерпілий вийшов за територію домоволодіння. З висновками експертиз - він згоден, в скоєному розкаюється, просить суворо не карати, врахувати щиросердне каяття, з цивільним позовом він не згоден та не визнає його, просить врахувати визнання провини,наявність хронічних захворювань.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що потерпілий ОСОБА_9 доводився їй сином, у неї були гарні відносини із ним, потерпілий був доброю людиною та не міг підняти руку на людину похилого віку, зазначає, ОСОБА_9 вживав алкогольні напої,оскільки хворів на «епілепсію», вказує що ОСОБА_9 вона останній раз бачила 01.09.2019 року, а 07.09.2019 року її чоловіку зателефонував його знайомий та повідомив, що по АДРЕСА_2 знайшли хлопця, який схожий на їх сина і вона разом із чоловіком поїхали за вказаною адресою, де вона впізнала свого сина ОСОБА_9 , який лежав на землі, приблизно в 10 метрах від місця де трапились ці події. Зазначає, що при опитуванні людей, які там були, жінка сказала що там відбулась бійка за участю 5-6 осіб, вказує що обвинуваченого ОСОБА_7 вона раніше не знала, однак у неї був із ним конфлікт, через припарковане нею авто біля будинку останнього, просить обвинуваченого суворо покарати, цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 є чоловіком її доньки, 07.09.2019 року, близько 22:20-22:30 за місцем її мешкання, по АДРЕСА_2 , до неї у подвір`я зайшли двоє чоловіків та сіли у бесідці, на її запитання чому вони прийшли до неї, останні відповіли, що вони будуть охороняти подвір`я, після чого вона зателефонувала ОСОБА_7 та попросила його прийти, та коли він прийшов, на його вимогу покинути її подвір`я двоє чоловіків відмовились та почали наносити удари ОСОБА_7 , після розбили горщик об його голову та покинули її подвір`я, а ОСОБА_7 після цього зайшов до неї та сказав аби вона лягала відпочивати, а пізніше вона дізналась, що за територією її подвір`я знайшли тіло чоловіка. Зазначає, що самогоном вона торгувала давно, ножів у ОСОБА_7 під час конфлікту вона не бачила та зазначає що він не міг вбити людину;

- показаннями свідка ОСОБА_10 яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 є її чоловіком з яким вона разом мешкає в АДРЕСА_1 , 07.09.2019 року, близько 22:20-22:30 їй зателефонувала її мати - ОСОБА_8 та повідомила що на території її домоволодіння АДРЕСА_2 перебувають двоє невідомих їй чоловіків і після цього ОСОБА_7 пішов до неї, ножів у руках останнього вона не бачила, зазначає що його не було вдома більше ніж під години, а коли прийшов, то був побитий, було побите обличчя, ребра, надірвано вухо, велика гематома. Зазначає, що ОСОБА_11 знаходився на стаціонарному лікуванні 10 днів у 6 лікарні, у нього був струс головного мозку, вказує що ОСОБА_8 колись давно торгувала самогоном;

- показаннями свідка ОСОБА_5 який пояснив, що потерпілий ОСОБА_9 доводився йому племінником, 07.09.2019 року йому стало відомо що його вбили, на місці злочину він не був, зазначає, що ОСОБА_8 він особисто не знає, йому відомо що остання торгує спиртними напоями, однак особисто він цього не бачив, потерпілий ОСОБА_9 вживав спиртні напої по вихідним дням та останній час мешкав в реабілітаційному центрі;

- показаннями свідка ОСОБА_12 яка пояснила, що потерпілий ОСОБА_9 син її знайомої, їй стало відомо, що 07.09.2019 року його зарізали, однак свідком подій вона не була. Зазначає, що ОСОБА_9 був спокійним, вживав спиртні напої та останні місяці 7-9 мешкав в реабілітаційному центрі, також від своєї матері їй відомо, що ОСОБА_8 торгує спритними напоями, оскільки остання в 2018 році купувала у неї їх;

- показаннями свідка ОСОБА_13 яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 доводиться їй батьком, а ОСОБА_8 бабусею, 07.09.2019 року вони святкували її день народження, ОСОБА_7 випив бокал шампанського, свідком подій вона не була, а вранці 08.09.2019 року їй стало відомо що ОСОБА_7 забрала поліція, у зв`язку із якими обставинами вона не пам`ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_14 який пояснив, що 07.09.2019 року він знаходився у м.Царичанка, в чому обвинувачується ОСОБА_7 він не знає, вказує що він знає ОСОБА_8 , вони періодично привозять їй продукти;

- протоколом огляду трупа від 08.09.2019 року, відповідно до якого в період часу з 01:37 год. до 02:40 год., було оглянуто труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.п.3-5);

- протоколом огляду місця події від 08.09.2019 року, відповідно до якого, в період часу з 00:00 год. до 00:30 год. була оглянута ділянка місцевості по вул. Передовій, 715, у м.Дніпро (т.2 а.п.6-15);

- протоколами проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та за адресою: АДРЕСА_2 , від 08.09.2019 р. (т.2 а.п.16-20, 21-25,26);

- протоколом огляду місця події від 08.09.2019 р., відповідно до якого, в період часу з 15:15 год. до 15:35 год., за адресою: м.Дніпро, в приміщенні каб. 101, по вул.Но-воселівській, були оглянуті речі, які добровільно надав ОСОБА_7 (т.2 а.п.30);

- протоколом проведення слідчого експерименту, від 02.10.2019 року, за участю ОСОБА_7 (т.2 а.п.38-49);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.11.2019 року за участю ОСОБА_7 (т.2 а.п.50-53,54);

- висновком судово-медичної експертизи №1759/953-Е від 28.10.2019 року, відповідно до якої, смерть потерпілого ОСОБА_9 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням правого шлуночка серця, котре супроводжувалося внутрішньою кровотечею і ускладнилося тампонадою серцевої сорочки кров`ю (т.2 а.п.58-63);

- висновками: судово-медичної експертизи №1313 від 18.10.2019 року; судово-медичної експертизи №1307 від 07.11.2019 року; судово-медичної експертизи №1304 від 08.11.2019 року; судово-медичної експертизи №1303 від 08.11.2019 року; судово-медичної експертизи №1302 від 08.11.2019 року; судово-медичної експертизи №943 від 08.11.2019 року; судово-медичної експертизи №951 від 08.11.2019 року, відповідно до яких, було встановлено приналежність крові ОСОБА_7 , а саме встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0; проведено експертизу светра чоловічого, штанів чоловічих, двох тапок чоловічих; футболки, шортів, кросівок; марлевих тампонів зі змивами та піднігтьових зрізів; експертизу одинадцяти ножів, на яких відповідно не було виявлено наявності крові (т.2 а.п.64-65, 66-67, 68-71, 72-76, 77-80, 81-82, 85-90);

- висновком судово-психіатричної експертизи № 286 від 05.11.2019, відповідно до якої, ОСОБА_7 у період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними (т.2 а.п.91-93);

- висновком судово-медичної експертизи №3365е від 06.11.2019 року підозрюваного ОСОБА_7 (т.2 а.п.94-99);

- речовими доказами (т.2 а.п.32-33, 103).

Даючи оцінку наведеним доказам і встановленим обставинам, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_7 , окрім визнання ним своєї провини підтверджується наступними доказами в своїй сукупності: показаннями потерпілої ОСОБА_5 , свідків: ОСОБА_8 , яка підтвердила факт перебування на території її домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , якого вона прохала покинути територію домоволодіння, та на відмову якого вона попросила прийти до неї ОСОБА_7 , в подальшому між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт, показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в своїй сукупності; окрім показів потерпілої та свідків підтверджується також і висновками експертиз: №1759/953-Е від 28.10.2019 року, відповідно до якої, смерть потерпілого ОСОБА_9 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням правого шлуночка серця, котре супроводжувалося внутрішньою кровотечею і ускладнилося тампонадою серцевої сорочки кров`ю (т.2 а.п.58-63); висновками: судово-медичної експертизи №1313 від 18.10.2019 року; судово-медичної експертизи №1307 від 07.11.2019 року; судово-медичної експертизи №1304 від 08.11.2019 року; судово-медичної експертизи №1303 від 08.11.2019 року; судово-медичної експертизи №1302 від 08.11.2019 року; судово-медичної експертизи №943 від 08.11.2019 року; судово-медичної експертизи №951 від 08.11.2019 року, відповідно до яких, було встановлено приналежність крові ОСОБА_7 , проведено експертизу светра чоловічого, штанів чоловічих, двох тапок чоловічих; футболки, шортів, кросівок; марлевих тампонів зі змивами та піднігтьових зрізів; експертизу одинадцяти ножів, на яких відповідно не було виявлено наявності крові (т.2 а.п.64-65, 66-67, 68-71, 72-76, 77-80, 81-82, 85-90); висновком судово-психіатричної експертизи № 286 від 05.11.2019, відповідно до якої, ОСОБА_7 у період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними (т.2 а.п.91-93); висновком судово-медичної експертизи №3365е від 06.11.2019 року ОСОБА_7 (т.2 а.п.94-99).

Суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_7 саме за ст.118 КК України знайшло своє підтвердження, оскільки, згідно роз`яснень, які містяться у абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних при нападі знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання. Як слідує з показів свідка ОСОБА_8 та самого обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_9 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 ,що належить ОСОБА_8 , та не покидав зазначену територію домоволодіння, незважаючи на вимогу свідка ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 .

Обвинуваченим ОСОБА_7 було перевищено межі необхідної самооборони, що підтверджується показами останнього, допитаних в судовому засіданні свідків та іншими доказами в своїй сукупності.

У відповідності до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведений в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Судом враховується також, що потерпіла ОСОБА_5 і її представник ОСОБА_6 в судових дебатах погодились з кваліфікацією дій обвинуваченого за ст.118 КК України, тому судом не дається оцінка раніше розглянутих заяв і клопотань стосовно іншої кваліфікації.

Стосовно повноти дослідження обставин страви і доказів, то судом відкладався розгляд у зв`язку із викликом свідків, які було заявлені як стороною обвинувачення так і представником потерпілої сторони, у зв`язку із введенням карантинних заходів в Україні. Судом також вирішувались клопотання потерпілої ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_6 про призначення у справі медико-криміналістичної експертизи, молекулярно-генетичної експертизи та про тимчасовий доступ до речей і документів які містять охоронювану законом таємницю, та клопотання представника про витребування у прокурора ОСОБА_3 доказів, а саме матеріалів кримінального провадження №0001531 в повному обсязі, в задоволенні яких було відмовлено ( т.3 а.п.1-2).

Під час судового засідання 23.07.2020 року всі учасники судового розгляду вважали можливим завершувати судовий розгляд на підставі наявних і досліджених доказів і матеріалів, доповнень не заявляли.

Наведені докази суд вважає належними, допустимими і достатніми.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_7 в пред`явленому обвинуваченні «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 , що виразилися у умисному вбивстві, вчиненому при перевищенні меж необхідної оборони, за ст.118 КК України.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди заподіяної в результаті злочину на загальну суму 400 000 грн. (т.1 а.п.42-55). Потерпіла ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - т.1 а.п.51), вона же цивільний позивач, її представник підтримали вимоги, викладені в позовній заяві.

Обвинувачений ОСОБА_7 , він же цивільний відповідач, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 фактично не визнав, добровільно не відшкодовував.

Захисник ОСОБА_4 просив в задоволенні цивільного позову відмовити, як належно немотивованому.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що цивільний позов підлягає задоволенню частково.

Розглядаючі заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов, суд вирішує, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 300 000 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно до положень ст.ст. 128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Верховним Судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Призначаючи покарання обвинувачену, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, пом`якшуючі покарання.

Відповідно до положень ст.67 КК України - обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено, наявність алкогольного сп`яніння, яке визнає обвинувачений, судом не враховується, оскільки ця обставина не зазначалась в обвинувальному акті.

ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості, вину в якому визнав, раніше не судимий, на обліку у лікаря - нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, характеризується позитивно, є пенсіонером, має хронічні захворювання, що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини згідно ст.66 КК України, в той же час враховується позиція потерпілої про застосування реального покарання, що моральна шкода їй не відшкодовувалась, тому суд вважає справедливим призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 118 КК України, враховуючи, що виправні роботи і обмеження волі не може застосовуватись, оскільки обвинувачений досяг пенсійного віку, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обвинуваченому ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.10.2019 року було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком дії до 29.11.2019 року, який сплив і вважається скасованим.

Речовими доказами суд вважає необхідним розпорядитися у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.118 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином грошові кошти у розмірі у сумі 300 000 (триста тисяч) гривень 00 коп.

Речові докази згідно квитанції №01510 зрізи ногтей з правої та лівої руки померлого, мікрочастиці з долонь правої та лівої рук трупу на світлу дактилоплівку, змиви з долонь правої та лівої руки на марлевий тампон, дактилокарта трупу, змиви з рук трупу, З гіпсових зліпки низу взуття, недопалок цигарки, пляшку, ніж з чорною рукояткою, ніж з дерев`яною рукояткою, ніж з дерев`яною рукояткою, ніж з дерев`яною рукояткою, ніж з дерев`яною рукояткою, ніж з білою рукояткою, ніж з чорною рукояткою, ніж з металевою рукояткою, 3 змиви речовини бурого кольору на 3-х марлевих тампонах, 3 порівняльні зразки марлевого тампону, 3 змиви з об`єктів носіїв, ніж з дерев`яною рукояткою, 2 ножі з прозорою рукояткою знищити; футболку, шорти, кросівки (2 штуки) повернути потерпілій ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Nokia», кофта чоловіча, штани, гумові тапочки повернути за належністю ОСОБА_7 ; (т.2 а.п.16-17,18,19,20).

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому, потерпілій і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1