Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1552/17
Номер провадження 1-кс/530/73/20

У Х В А Л А
іменем України

26.10.2020 р. м.Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області скаргу Приватного підприємства " ОСОБА_3 " про повернення вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000546 ,-
В С Т А Н О В И В:
До Зіньківського районного суду Полтавської області надійшла скарга Приватного підприємства " ОСОБА_3 " про повернення вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000546.

Відповідно до системи автоматизованого розподілу справ між суддями дана скарга передана на розгляд судді ОСОБА_1 ..
Скаржник вказує, що згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 05 грудня 2017 року слідчий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вилучив в ПП « ОСОБА_3 » договір оренди землі від 16.01.2008 між ОСОБА_5 та ПП « ОСОБА_3 » в межах досудового розслідування за № 0000546 від 02.12.2016. Досудове розслідування у справі закінчене.
ПП « ОСОБА_3 » звернулось до слідчого ОСОБА_6 із заявою про повернення оригіналу договору оренди землі від 16.01.2008 між ОСОБА_5 та ПП « ОСОБА_3 », який є правовстановлюючим документом на користування земельною ділянкою та постійно використовується підприємством у господарській діяльності, зокрема, для нарахування та виплати орендної плати орендодавцю, сплати податків, звітування державним органам.
Відповідь слідчий Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області не надав.
В судове засідання скаржник, повідомлений належним чином про час та місце розгляду скарги, не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду скарги без його участі, але написав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не з"явився 06.04.2020 року, 14.05.2020 року, 17.06.2020, 27.07.2020 року, 22.09.2020 року, 26.10.2020 року та не надав відповідно до ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.03.2020 року матеріали кримінального провадження № 0000546.

Суд зачитавши заяву скаржника та дослідивши наявні матеріали справи приходить до висновку.

В судовому засіданні було встановлено, що слідчий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 05 грудня 2017 року вилучив в ПП « ОСОБА_3 » договір оренди землі від 16.01.2008 між ОСОБА_5 та ПП « ОСОБА_3 » в межах досудового розслідування за № 0000546 від 02.12.2016 р.. Досудове розслідування у справі закінчене.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що судами першої та апеляційної інстанції враховуються загальні правові позиції ЄСПЛ щодо офіційного тлумачення ст.3 Конвенції у матеріальному та процесуальному аспектах у кримінальному судочинстві, які обумовлені законодавчим положенням щодо застосування Конвенції та практики ЄСПЛ при розгляді справ у якості джерела права.

У випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони субєктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити як загальний обов"язок держави відповідно до ст.1 Конвенції вимагає, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування, метою якого є виявлення і покарання відповідальних осіб.

При цьому, розслідування за такими скаргами та твердженнями про неналежне поводження має бути ретельним і ефективним. Це означає, що органи влади мають завжди намагатись встановити події та не покладатися на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування чи для обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однією із загальних засад кримінального провадження є його публічність ( п.18 ч.1 ст.7 КПК України). Суть даної засади кримінального провадження полягає в тому, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила.

Бездіяльність слідчого чи прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення згідно ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена до слідчого судді такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; Пункт 1 частини першої статті 303 із змінами, внесеними згідно із Законами № 314-VII від 23.05.2013, № 2213-VIII від 16.11.2017. 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; Пункт 2 частини першої статті 303 із змінами, внесеними згідно із Законом № 314-VII від 23.05.2013.3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; Пункт 4 частини першої статті 303 в редакції Закону № 314-VII від 23.05.2013.5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; Пункт 9 частини першої статті 303 виключено на підставі Закону № 767-VII від 23.02.2014. 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; Частину першу статті 303 доповнено пунктом 9-1 згідно із Законом № 2213-VIII від 16.11.2017. 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; Частину першу статті 303 доповнено пунктом 10 згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону. 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. Частину першу статті 303 доповнено пунктом 11 згідно із Законом № 2548-VIII від 18.09.2018. 2. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.3. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Ч. 2 ст.307 КПК України визначено процесуальні повноваження та способи реагування слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність під час досудового розслідування, одним із яких зокрема є зобов`язання вчинити певну дію.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.
Згідно із ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Як встановлено слідчим суддею, попри закриття кримінального провадження № 0000546 та подальше звернення представника власника майна з відповідним клопотанням про повернення тимчасового вилученого майна, клопотання представника від 26.02.2020 року виконані не були, а тимчасово вилучене майно власнику не повернуто.
Слідчий, відповідно до ст. 174 КПК України не звернувся до прокурора із клопотанням про скасування арешту майна, якщо воно не підлагає спеціальній конфіскації для винесення разом з постановою про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

2. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

3. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

4. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на означені положення Закону, які передбачають обов`язок повернення тимчасово вилученого майна у випадках перебачених Законом, що свідчить про допущення таким слідчим бездіяльності, яка суперечить положенням Закону, а відтак є незаконною.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Беручи до уваги вищенаведене у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданої скарги, визнання бездіяльності слідчого незаконною та необхідність зобов`язання слідчого негайно розглянути заяву ПП « ОСОБА_3 ».

Керуючись ст. ст. 303,304, 307, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Скаргу Приватного підприємства " ОСОБА_3 " про повернення вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000546 задоволити частково.

Визнати бездіяльність слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000546 від 02.12.2016 року щодо не розглядузаяву ПП « ОСОБА_3 » незаконною.

Зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000546 від 02.12.2016 року негайно розглянути заяву ПП « ОСОБА_3 ».

В іншій частині клопотання ПП « ОСОБА_3 » - відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Написано власноручно.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1