ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 16 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 0000996 від 14.07.2017 р. щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чулим Новосибірської області РФ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, судимого: вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.11.2015 р. за ч. 1 ст. 307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ч.1 ст.317 КК України до 4-х років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч.1 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців від 16 листопада 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та за його вчинення призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до п. Б ч.1 ст.72 КК України переведено призначений строк обмеження волі в 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 і ч.4 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.11.2015 р. і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з 16.год.15.хв. 04.04.2018 р.

ЄУНСС: 725/2265/18
Провадження №11кп/822/20 /21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст.309 ч.1 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_7 обрану міру запобіжного заходу тримання під вартою.

Вирішено питання про речові докази по справі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 618 грн. 50 коп. судових витрат за проведення судової експертизи.

На вказаний вирок суду першої інстанції захисник адвокат ОСОБА_6 , діюча в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просила вирок районного суду щодо її підзахисного скасувати та закрити кримінальне провадження щодо нього за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 в суді та вичерпанням можливості їх отримання.

Посилається апелянт на те, що вирок районного суду є незаконним та не обґрунтованим.

Зокрема, вказує на те, що вирок районного суду ґрунтується на недопустимих доказах, яким суд не дав належної оцінки.
При цьому звертає увагу на суперечливість даних щодо місця та часу вилучення амфетаміну, відображених у процесуальних документах та експертному висновку.
Також, на думку захисника, працівники поліції фактично затримали ОСОБА_7 і незаконно провели його обшук за відсутності протоколу, складеного за правилами ст. 208 КПК України.
Зазначає, що суд першої інстанції, встановивши суттєві розбіжності між показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , поклав їх в основу вироку, однак не надав їм належної оцінки.

Звертає у вагу і на те, що районний суд не врахував ту обставину, що в протоколі огляду місця події було зазначено, що в пачці з цигарками виявлено згорток з речовиною - порошок білого кольору, а відповідно до постанови про призначення судової експертизи наркотичних засобів від 14.07.2017 року слідчий зазначає, що порошкоподібна речовина рожевого кольору.
За наведених обставин, вважає, що вина ОСОБА_7 не доведена поза розумним сумнівом стороною обвинувачення, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості її підзахисного в суді і вичерпані можливості їх отримання .
Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу повністю та просила її задовольнити, вислухавши прокурора, який просив вирок районного суду, як законний та обґрунтований, його залишити без змін, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану, без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Як встановлено вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 в невстановленому місці та в невстановлений час умисно, протиправно, без мети подальшого збуту придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено -амфетамін і зберігав його при собі.13 липня 2017 року близько 17 години 30 хвилин на вулиці Винниченка, 20 в м. Чернівці біля залізничного переїзду працівниками патрульної поліції було зупинено ОСОБА_7 , у якого під час проведення зовнішнього огляду було виявлено пачку з-під цигарок «Parliament», в якій знаходився паперовий згорток з порошкоподібною речовиною рожевого кольору.
Відповідно до експертного висновку № 637-Х від 17.08.2017 року, надана на дослідження порошкоподібна речовина містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 0, 3216 грама.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, під час судового розгляду суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі докази, які були представлені стороною обвинувачення, надав їм оцінку, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.
Так, ОСОБА_7 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні, в суді першої інстанції не визнав та пояснив, що в інкримінований йому час його було незаконно затримано працівниками поліції та проведено обшук. Наркотичні засоби він при собі не зберігав, а, на його думку, йому їх підкинули працівники поліції.
Незважаючи на те, що ОСОБА_7 свою вину не визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, його винуватість в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні.
Так, свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 в суді першої інстанції пояснили, що у вказаний в обвинуваченні час вони здійснювали патрулювання в м. Чернівці. Патрулюючи по вул. Винниченка, вони побачили обвинуваченого, який поводив себе підозріло, а саме нервував. Вони зупинилися та підішли до нього і запитали, чи не має він при собі заборонених речей. Після чого ОСОБА_7 почав тікати, але вони його наздогнали. Тоді обвинувачений повідомив, що в пачці з-під цигарок у нього наявна наркотична речовина. Вони її побачили, після чого ними було викликано слідчо-оперативну групу та по приїзду слідчого було залучено понятих. Кайданки до обвинуваченого вони не застосовували.
На думку колегії суддів, районний суд правильно оцінив показання свідків з підстав відсутності сумнівів у їх достовірності, оскільки вказані показання є послідовними і не протирічать іншим доказам по даному кримінальному провадженню та узгоджуються між собою з усією сукупністю зібраних по справі доказів.
Твердження апелянта з приводу того, що місцевий суд не звернув уваги на розбіжності між показаннями свідків та не надав їм належної оцінки є голослівними, оскільки вказані свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України і підтвердили факт виявлення та вилучення в ОСОБА_7 психотропної речовини.
Крім зазначених показань свідків, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується наступними письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 13.07.2017 р., з якого вбачається, що огляд проводився в АДРЕСА_2 біля залізничного переїзду, де зафіксовано виявлення в ОСОБА_7 серед інших речей, в пачці з під цигарок згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору (а.с.7-11,т.1).

На а.п.8 т.1 даного протоколу зазначено, що під час огляду вилучено паперовий згорток з речовиною рожевого кольору.

Колегія суддів вважає, що відомості, зазначені в протоколі огляду місця події, про вилучення порошкоподібної речовини (білого/рожевого кольору) носять помилку суто технічного характеру, яка не впливала на хід та результати слідчої дії.

Районний суд вірно зазначив, що сприйняття кольору психотропної речовини є оціночним поняттям кожної особи, яка оглядала порошкоподібну речовину в силу особистого сприйняття зовнішніх кольорових характеристик.

А тому доводи апелянта з приводу не врахування районним судом вказаних обставин є необгрунтованим та спростовується вищевикладеним.

Також, як вбачається з висновку експерта № 637-Х від 17.08.2017 р., надана на дослідження порошкоподібна речовина містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становить 0, 3216 г. і який не відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів (а.с.23-25,т.1).
Крім цього, винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.08.2017 р. амфетаміну, масою 0, 3216 г.
Належним чином районний суд дослідив і документи, що мають значення для встановлення фактів та обставини кримінального провадження.

Зокрема, відповідно до рапорту інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Чернівці ОСОБА_9 (а.с.6, т.1), 13.07.2017 року о 17 год. 30 хв. на вул. Винниченка, 20 в м. Чернівці біля залізничного переїзду ним було помічено підозрілу особу, яка при появі перед ним почала помітно нервувати, а після того, як екіпаж патрульних поліцейських зупинив свій автомобіль - він почав тікати. Коли він з патрульним ОСОБА_10 наздогнали вказану особу і запитали, чи не має він при собі заборонених речей. Останній відповів, що має при собі порошкоподібну речовину амфетамін. Після чого, за згодою ОСОБА_7 було проведено його поверхневу перевірку, внаслідок якої було виявлено порошкоподібну речовину рожевого кольору. На місце події було викликано слідчо-оперативну групу та експерта. Порошкоподібну речовину ОСОБА_7 видав добровільно в присутності понятих.
Не може погодитися колегія суддів із доводами захисника обвинуваченого про те, що вищевказаний висновок, протокол огляду місця події та інші процесуальні документи містять суперечливі дані щодо місця та часу вилучення амфетаміну, а тому вони є неналежними доказами по справі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було повністю проаналізовано наведені матеріали та докази, які містяться в кримінальному провадженні на предмет їх допустимості та належності, яким була надана правильна юридична оцінка.

Так, апеляційним судом встановлено, що протокол огляду місця події був складений відповідно до вимог КПК України, який був підписаний усіма учасниками слідчої дії та обвинуваченим. Зауважень чи доповнень від останніх не надходило.

Розбіжності в назвах вулиць, які містяться в постанові про призначення експертизи від 14.07.2017 р., районний суд вірно розцінив, як допущену слідчим технічну помилку при складанні процесуального документа, а посилання експерта у своєму висновку на АДРЕСА_3 сталося внаслідок неточностей допущених саме слідчим при складанні вказаного процесуального документу.

На думку апеляційного суду, виявленні порушення, які допущенні під час досудового розслідування, є несуттєвими та не впливають на повноту, всебічність та об`єктивність розгляду справи місцевим судом та прийняття обґрунтованого рішення.

Обґрунтовано районний встановив, що експертом при складанні висновку було допущено технічну помилку при зазначенні часу виявлення у ОСОБА_7 наркотичних засобів, а саме замість 17 год. 30 хв. було вказано 07.год 30 хв.

Так, на думку апеляційного суду, вказані неточності щодо часу не спростовують даних про те, що вказане кримінальне правопорушення було вчинено саме ОСОБА_7 .

Не заслуговують на увагу і доводи захисника, з приводу того, що працівники поліції фактично затримали її підзахисного і незаконно провели його обшук за відсутності протоколу, складеного за правилами ст. 208 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, працівники поліції після зупинки ОСОБА_7 , який втікав від них, здійснили превентивний захід, а саме, провели поверхневий огляд обвинуваченого, а пачку з-під цигарок, в якій всередині був згорток з наркотичним засобом, ОСОБА_7 видав працівникам поліції добровільно, про що він повідомив їм раніше.

Превентивний захід, як поверхнева перевірка і огляд, передбачений Законом України «Про Національну поліцію», а тому працівники поліції, на думку апеляційного суду, діяли в межах своїх повноважень.

Крім того, свідок ОСОБА_10 підтвердив в суді першої інстанції, що він з напарником кайданки не застосували до обвинуваченого, тобто не затримували останнього.

Необґрунтованими є доводи апелянта, з приводу того, що наркотичні засоби її підзахисному могли підкинути працівники поліції, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження протиправних дій працівників поліції по відношенню до ОСОБА_7 з вказаних підстав.
Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів була ретельно проаналізована судом першої інстанції та перевірена апеляційним судом, який дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і його дії за вказаною статтею кримінального закону кваліфіковані вірно, з чим і погоджується колегія суддів.

На думку апеляційного суду, невизнання ОСОБА_7 своєї вини у скоєному є методом захисту останнього, так як він бажає уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Інші доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки вони були предметом перевірки при розгляді даного кримінального провадження судом першої інстанції.

Законним та обґрунтованим є також призначене ОСОБА_7 районним судом покарання, яке, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості і індивідуалізації покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, і призначив остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, яке, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Тому, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого, слід залишити без задоволення, а вирок районного суду щодо ОСОБА_7 без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 16 листопада 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Виготовлено з автоматизованої
системи документообігу суду:
суддя Чернівецького
апеляційного суду ( ОСОБА_1 )

(15.01.2021р. дата засвідчення копії)