Справа № 399/163/20
Провадження № 1-кп/399/21/2020
ВИРОК
Іменем України

20 листопада 2020 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження № 0000053 за обвинуваченням

неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Онуфріївка Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, учня 12 класу Онуфріївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (вечірня форма навчання), не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, фактично проживаючий без реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судимий Онуфрїївським районним судом Кіровоградської області 10.01.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив повторно, відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за наступних обставин.

12 лютого 2020 року близько 21 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходилися на дорозі напроти будинку АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 виникла словесна сварка. Під час даного конфлікту ОСОБА_3 помітив у руці ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J4 Plus», та у нього виник умисел, направлений на відкрите викрадення належного ОСОБА_8 майна.

Реалізуючи свій умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії є помітними і зрозумілими для ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , умисно вихопив із рук останнього мобільний телефон марки «Samsung», модель «Galaxy J4 Plus», вартістю з урахуванням зносу 1997 гривень 40 копійок.

Далі, ОСОБА_8 з метою повернення незаконно викраденого у нього майна почав чинити ОСОБА_3 фізичний опір. Незважаючи на це, ОСОБА_3 , не бажаючи відмовлятися від свого наміру, продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювалися єдиним умислом, з метою припинення опору потерпілого умисно наніс удар кулаком руки в область голови ОСОБА_8 , спричинивши останньому згідно висновку експерта № 25 від 13.02.2020 року тілесні ушкодження у виді крововиливу, зсадини та припухлості м`яких тканин обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких. Після цього ОСОБА_3 із викраденим зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 12.02.2020 року у вечірній час він разом із ОСОБА_9 і ОСОБА_10 йшли по вулиці Гагаріна та зустріли ОСОБА_8 , який при зустрічі образив ОСОБА_9 . Коли потерпілий відійшов від них на незначну відстань обвинувачений наздогнав його та попросив вибачитись, проте, той почав світити ліхтариком з телефону йому в обличчя, і обвинувачений, відповідно, забрав в нього телефон, щоб він не світив. Потім вони почули, чиїсь голоси, проте не зрозуміли, що то поліція і почали тікати. Коли обвинувачений побачив патрульну машину призупинив біг і почав зупинятись. Поліцейський підійшов, запитав за телефон потерпілого і він відразу його віддав. Також пояснив, що умислу на відкрите викрадення телефону у потерпілого в нього не було, він його забрав для того, щоб той вибачився перед ОСОБА_9 і обов`язково на наступний день його б повернув ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що 12.02.2020 року близько 21 години 30 хвилин йшов до дому по вулиці Гагаріна та зустрів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_3 . Привітавшись з ними, запитав куди вони йдуть і назвав ОСОБА_9 "біляшом", після чого почались з`ясування стосунків. Трохи посперечавшись потерпілий пішов далі. Приблизно через 3 хвилини його наздогнав ОСОБА_3 та почав вимагати, щоб він вибачився перед ОСОБА_9 . Після цього, хвилини через три, до них підійшов ОСОБА_9 , помахав руками, упав і сидів на землі, потім підійшов ОСОБА_10 і також розмахував руками. Під час з`ясування стосунків ОСОБА_3 вимагав, щоб потерпілий вибачився перед ОСОБА_9 та простягав руки. Потерпілий стримував його, притримуючи руки обвинуваченого. Також пояснив, що під час сварки його телефон, на якому був ввімкнений фонарик, знаходився у нього в руках. Далі, ОСОБА_3 вихопив телефон потерпілого, поклав до своєї кишені і вдарив його кулаком в обличчя. Потім ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 почали відходити від нього, а потерпілий вимагав повернути його телефон і за спиною почув, що хтось наближається. Побачивши працівників поліції обвинувачений з хлопцями почали тікати. Коли він поліції пояснив, що трапилось, один з поліцейських побіг наздоганяти обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що працює інспектором сектору патрульної поліції Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області. 12.02.2020 року вони разом з іншим інспектором здійснювали патрулювання Онуфріївського району. Близько 21 години вечора їм надійшов анонімний виклик про те, що в будинку громадянина Трояна по вулиці Гагаріна в селищі Онуфріївка побили вікна. Приїхавши на місце пригоди було виявлено пожежу, яку вони намагались затушити і в той же час викликали МЧС. В цей час свідок через паркан почув лайку і, вийшовши з двору, побачив, як на іншій стороні вулиці стоять 5-ро осіб, і між ними виник конфлікт. Коли він наблизився до них ближче, один чоловік залишився на місці, а інші розбіглися. Коли свідок підбіг до одного з учасників, він плакав і повідомив, що в нього викрали мобільний телефон із застосуванням сили та показав в яку сторону побіг той, хто його викрав. Не втрачаючи час, свідок почав переслідувати особу і коли наздогнав на алеї, ним виявився ОСОБА_3 , якого він знає, оскільки той в них знаходиться на обліку в відділенні поліції. Далі вони попрямували до потерпілого, який з двох телефонів, які знаходились в руках обвинуваченого, впізнав свій. Після цього інспектор зателефонував до чергової частини та повідомив про подію, до чергової частини не поїхав оскільки чекав працівників МЧС.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що в день події 12.02.2020 року заступив на чергування з інспектором ОСОБА_11 , і коли вони знаходились в селищі Павлиш до них надійшов виклик, що по АДРЕСА_2 в будинку, належному громадянину ОСОБА_5 , невідомі побили вікна. Виїхавши на місце події побачили, що в даному будинку вікна дійсно були побиті, а з вікон йшов дим. Виявивши пожежу, взяли відра та почали тушити. Зрозумівши, що самотужки не впораються викликали пожежну службу і далі гасили полум`я. Вийшовши на двір, щоб зустріти пожежну службу, почули крики і сварку. Підійшовши туди, почули, що хтось кричить: «Валим мінти!». Підбігши ближче з`ясували, що троє чоловік втекли в сторону центра селища, один залишився та повідомив, що в нього забрали телефон. Далі ОСОБА_11 побіг за ними, а він повернувся до службового автомобіля і поїхав наздоганяти. Проїхавши трохи вниз вулиці побачив, що ОСОБА_11 одного з учасників події наздогнав і йшов з ним назад, а інших двох вже не було. Проїхавши ще трохи вниз і не знайшовши нікого, свідок повернувся до потерпілого та свого напарника. Коли він до них підійшов, біля них стояв ОСОБА_3 та тримав в руках два телефони. В ході спілкування підійшов ОСОБА_9 , і вони всіх трьох відвезли до райвідділу.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 12.02.2020 близько 21 години 25 хвилин, він, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 йшли по вулиці Гагаріна в селищі Онуфріївка в сторону центра селища. Пройшовши перехрестя вулиць, будинок батька обвинуваченого ОСОБА_3 , посередині вулиці зустріли потерпілого ОСОБА_8 . Коли він образив ОСОБА_9 , той почав з ним сваритись, а вони з ОСОБА_3 заспокоювали його. Відійшовши метрів на десять потерпілий щось крикнув на свідка і вони з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 його наздогнали та знову почали з`ясовувати стосунки, що в подальшому перейшло в сварку. Також пояснив, що не бачив, як обвинувачений наносив удар потерпілому та вихопив у нього телефон, а дізнався про це у працівників поліції. Потім з`явились працівники поліції, вони до них підбігли, світили ліхтарями і свідок злякався та втік.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 12.02.2020 у вечірній час він, ОСОБА_10 та ОСОБА_3 йшли по вулиці Гагаріна в селищі Онуфріївка в сторону центру селища. Пройшовши до середини вулиці зустріли потерпілого ОСОБА_8 , який сказав на нього образливе слово і ОСОБА_9 запропонував перед ним вибачитись. Проігнорувавши його слова потерпілий розвернувся і пішов далі. Коли він відійшов від них на незначну відстань, вони втрьох наздогнали його, і обвинувачений ОСОБА_7 почав вимагати вибачення у потерпілого, а той почав світити на обвинуваченого ліхтариком на телефоні. Коли на вимогу обвинуваченого потерпілий не припинив світити телефоном ОСОБА_7 вдарив його кулаком правої руки в обличчя під ліве око і відібрав телефон, а потерпілий в свою чергу просив телефон повернути. Коли побачили, що до них наближаються люди з ліхтарями, почали тікати в сторону центру селища, а потім, коли свідок побачив, що то працівники поліції, повернувся. Коли свідок підійшов до поліцейських, потерпілого та обвинуваченого, той вже повертав телефон. Де подівся ОСОБА_10 не знає.

Незважаючи на те, що обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, його вина підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, зокрема показами потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , а також документами та відеозаписами по справі дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- витягом з ЄРДР від 12.02.2020 року, кримінальне провадження № 0000053, згідно якого 12.02.2020 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи на вул. Гагаріна в сел. Онуфріївка Кіровоградської області, умисно наніс удар кулаком руки в область обличчя ОСОБА_8 , після чого відкрито заволодів належним ОСОБА_8 мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «Galaxy J4 Plus», чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму близько 3500 гривень /а.с. 171/;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.02.2020 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 в присутності матері ОСОБА_13 повідомляє про незаконне відкрите заволодіння належним йому мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «Galaxy J4 Plus» та нанесення одного удару в обличчя /а.с. 173/;

- протоколом огляду місця події від 12.02.2020 року, а саме ділянки дорого, що знаходиться по АДРЕСА_2 /а.с. 174-175/;

- довідкою, виданою ОСОБА_8 , про те, що він 12.02.2020 року звертався до Онуфріївської ЦРЛ з діагнозом ссадина обличчя /а.с. 176/;

- висновком експерта № 25 від 13.02.2020 року, згідно якого при судово-медичній експертизі у громадянина ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження крововилив, ссадини і припухлості мяких тканин обличчя. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, індивідуальні ознаки яких не відтворились, якими могли бути рука людини, нігті пальців рук людини і інші тупі предмети /а.с. 177/;

- протоколом огляду предметів від 13.02.2020 року, а саме телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy J4 Plus», належного ОСОБА_8 /а.с. 179, 180/;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 448 від 17.02.2020 року, згідно якої ринкова вартість з урахуванням зносу станом на 12.02.2020 року мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy J4 Plus», який був придбаний на початку 2019 року бувший у використанні з того часу та у справному стані 1997, 40 /а.с. 182-187/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2020 року, який було проведено на ділянці дороги, розташованої по вулиці Гагаріна в селищі Онуфріївка Кіровоградської області навпроти будинку № 31, згідно якого в ході проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_9 дав показання про обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 відкритого викрадення телефону із застосуванням насильства, що не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та відеозаписом проведення слідчого експерименту на дорозі навпроти домоволодіння № 31 по вулиці Гагаріна в селищі Онуфріївка Кіровоградської області за участі свідка ОСОБА_9 /а.с. 191-192, 212/;

- відеозаписом нагрудної боді-камери співробітника СРПП Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 , яка була на ньому під час несення служби 12.02.2020 року приблизно о 21 год. 50 хв., на якому обвинувачений ОСОБА_3 передає викрадений ним телефон потерпілому ОСОБА_8 /а.с. 211/.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які не викликають у суду сумнівів в їх законності отримання, допустимості під час розгляду в судовому засіданні, та за їх сукупністю, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_14 про те, що умислу на відкрите викрадення телефону ОСОБА_8 у нього не було, а лише хотів, щоб той припинив світити ліхтариком та вибачився перед ОСОБА_15 , оскільки дані покази не відповідають обставинам справи, показанням потерпілого ОСОБА_8 , та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а тому такі показання обвинуваченого суд до уваги не приймає та розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, у відповідності до ст.ст. 50, 65, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього та вважає за можливе призначити покарання в межах санкції інкримінованого злочину.

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постанови визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив закінчений тяжкий злочин.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України не встановлені.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений, який є неповнолітнім, за місцем проживання та навчання характеризується негативно, як особа схильна до крадіжок, проживає з матір`ю та сестрою, має задовільний фізичний та розумовий розвиток, школу відвідує нерегулярно, має пропуски в школі без поважних причин, скарг на стан здоров`я не має, на «Д» обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше судимий, вичнив злочин в період іспитового строку

Згідно досудової доповіді та висновку Онуфріївського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства. Ризик вчинення ОСОБА_16 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання з його реальним відбуванням на строк в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім. Також покарання обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки він засуджений вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10.01.2020 року, тому суд вважає, за необхідне, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 78 КК України, застосувати положення ст. 71 КК України та до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10.01.2020 року.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи застосування до обвинуваченого реального покарання, суд вважає за необхідне до набрання вироком чинності обрати відносно ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10 січня 2020 року та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та 2 (два) місяці.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 20 листопада 2020 року.

Речові докази - мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J4 Plus», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1