Справа № 308/932/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000022 від 22 січня 2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

Короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання.

22.01.2021 року до чергової частини Ужгородського РВП УВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: с. Нижнє Солотвино, автодорога М-06, гр. ОСОБА_4 надав працівнику СРПП №4 Ужгородського РУП ВП №1 ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 1200 грн. за не притягнення до адміністративної відповідальності.

Відомості про згадану подію внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 22 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

22 січня 2021 року о 13 год 50 хв. під час огляду місця події за адресою с. Нижнє Солотвино, Ужгородський район, узбіччя автодороги М-06, слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив грошові кошти, а саме 2 банкноти номіналом 500 гривень серії ФЖ2 року та ГТ4 року та 1 банкноту номіналом 200 гривень серії ТЕ 5 року, які знаходились в службовому автомобілі марки «Шкода Рапід» д.н.з. « НОМЕР_1 ».

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення вважає, що вилучені грошові кошти, тобто предмети, які є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, є тими процесуальними джерелами доказів, які забезпечують реальну змогу встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також можуть бути використані в судовому провадженні.

Органом досудового розслідування планується арештувати:2 банкноти номіналом 500 гривень серії ФЖ2 року та ГТ4 року та 1 банкноту номіналом 200 гривень серії ТЕ 5 року, які були вилучені під час огляду місця події 22 січня 2021 о 14 год 50 хв в с. Нижнє Солотвино.

Згідно пояснень працівників ГРПП Ужгородського РУП ВП №1 дані грошові кошти були запропоновані гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем с. Дубове Закарпатської області, за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоч згідно рапорту слідчого був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Вивчивши зміст клопотання, дослідивши додані до цього письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Матеріалами клопотання встановлено, що органом досудового слідства СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000022 від 22 січня 2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України на підставі матеріалів правоохоронних органів, в рамках якого розслідуються обставини вчинення кримінального правопорушення - надання гр. ОСОБА_4 за адресою: с. Нижнє Солотвино, автодорога М-06, працівнику СРПП №4 Ужгородського РУП ВП №1 ОСОБА_5 неправомірної вигоди у розмірі 1200 грн. за непритягнення до адміністративної відповідальності.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на зазначені грошові купюри з тих підстав, що такі мають значення речових доказів та може містити сліди кримінального правопорушення.

В якості доказу слідчим надано постанову від 22.01.2021 року про визнання 2 банкнот номіналом 500 гривень серії ФЖ2 року та ГТ4 року та 1 банкноти номіналом 200 гривень серії ТЕ 5 року, які знаходились в службовому автомобілі марки «Шкода Рапід» д.н.з. « НОМЕР_1 » речовим доказом у кримінальному провадженні № № 0000022 від 22 січня 2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, жодних заперечень по суті клопотання до суду не подали.
Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Відтак матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.
Відтак, на підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим наведені правові підстави для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема для належного забезпечення потреби досудового розслідування в збереженні вказаного у клопотанні речового доказу, власником майна не спростовано наведені у клопотання обставини вчинення кримінального правопорушення, тому слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000022 від 22 січня 2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, а саме:

- Вилучені в ході огляду місця події 22 січня 2021 року грошові кошти, а саме 2 банкноти номіналом 500 гривень серії ФЖ2 року та ГТ4 року та 1 банкноту номіналом 200 гривень серії ТЕ 5 року, які знаходились в службовому автомобілі марки «Шкода Рапід» д.н.з. « НОМЕР_1 ».

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду (особою, яка не була присутньою під час її оголошення на протязі 5-и днів з дня отримання її копії)

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1