СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1246/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засіданні ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0002312, внесеного 11.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золочів Львівської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одружений, який офіційно не працює, пільг та утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження

встановив:
ОСОБА_3 11.05.2020 близько 14.30 години, знаходячись біля будинку № 18 по Леся Курбаса, в м. Києві, відкрито, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , завдавши останній матеріального збитку на суму 10000 гривень. Так, 11.05.2020, близько 14.20 години, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 18 по пр-ту. Леся Курбаса, в м. Києві, звернув увагу на раніше йому невідому жінку, на шиї якої висіло два золотих ланцюжка на одному з яких був хрестик. ОСОБА_3 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, для отримання засобів свого існування обрав шлях вчинення злочинів, а саме викрадення чужого майна громадян, вирішив відкрито викрасти злоті ланцюжки із хрестиком ОСОБА_6 .

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , наздогнав ОСОБА_6 , та шляхом ривка зірвав із шиї ланцюжки з золотим хрестиком вартістю 10000 гривень. Після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 , 06.06.2020 близько 12.30 години, знаходячись біля будинку № 15 по вул. Семашко, в м. Києві, повторно, відкрито, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , завдавши останній матеріального збитку на суму 10000 гривень.

Так, 06.06.2020, близько 12.20 години, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 15 по вул. Семашко, в м. Києві, звернув увагу на раніше йому невідому жінку, на шиї якої висів золотий ланцюжок із хрестиком.

ОСОБА_3 з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, для отримання засобів свого існування обрав шлях вчинення злочинів, а саме викрадення чужого майна громадян, вирішив повторно, відкрито викрасти злотий ланцюжок із хрестиком ОСОБА_7 .

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , наздогнав ОСОБА_7 , та шляхом ривка зірвав із шиї ланцюжок з золотим хрестиком вартістю 10000 гривень.

Після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 , 12.06.2020 близько 13.00 години, знаходячись біля будинку № 3-Б по вул. Тулузи, в м. Києві, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 завдавши останній матеріального збитку на суму 2000 гривень.

Так, 12.06.2020, близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись біля 5-го парадного будинку № 3-Б по вул. Тулузи, в м. Києві, звернув увагу на раніше йому невідому жінку, на шиї якої висів золотий ланцюжок із хрестиком.

ОСОБА_3 з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, для отримання засобів свого існування обрав шлях вчинення злочинів, а саме викрадення чужого майна громадян, вирішив повторно, відкрито викрасти злотий ланцюжок із хрестиком ОСОБА_8 .

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , дочекавшись, поки ОСОБА_8 , повернулась до нього спиною, та почала підніматись сходами, підбіг до неї ззаду, та схопивши рукою за шию із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, повалив її на капот автомобіля, при цьому шляхом ривка зірвав її ланцюжок, який порвався та впав, а золотий хрестик вартістю 2000 гривень, залишився в руках ОСОБА_3 .

Після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,2 ст.186 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. При цьому суду показав, що 11.05.2020 року в денний час, перебуваючи біля будинку № 18 по пр-ту. Леся Курбаса, в м. Києві, він помітив жінку, у якої на шиї знаходилися два золотих ланцюжка з хрестиком та попрямував за нею, він наблизився до ОСОБА_6 та рукою зірвав з шиї останньої золоті ланцюжки із золотим хрестиком. Після чого він покинув місце події. Крім цього, 06.06.2020 року у денний час, перебуваючи біля будинку № 15 по вул. Семашко, в м. Києві, він помітив жінку, у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок із хрестиком та попрямував за нею, він наблизився до ОСОБА_7 та рукою зірвав з шиї останньої золотий ланцюжок із хрестиком. Після чого він покинув місце події. Крім цього, 12.06.2020 року у денний час, перебуваючи біля будинку № 3-б по вул. Тулузи, в м. Києві, він помітив жінку, у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок із хрестиком та попрямував за нею, він наблизився до ОСОБА_8 та дочекавшись, поки остання повернулась до нього спиною, та почала підніматись сходами, підбіг до неї ззаду, та схопивши рукою за шию, повалив її на капот автомобіля, при цьому шляхом ривка зірвав її ланцюжок, який порвався та впав, а золотий хрестик залишився у нього в руках. Після чого він покинув місце події. В подальшому був затриманий працівниками поліції. Перелік та вартість викраденого не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати. Цивільний позов ОСОБА_7 на загальну суму 20000 грн. визнає у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), у вчиненні повторного, відкритого викрадення чужого майна (грабіж) та у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 та ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та розкаянні; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, пільг та утриманців не має, має середню спеціальну освіту, працездатний, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, беручи до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, ураховуючи розмір збитків, завданих злочинами, позицію прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, які визначені ст. 76 КК України.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної та моралльно шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.
Питання речових доказів підлягає вирішенню у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, поклавши на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України, а саме - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 тримання під вартою скасувати, звільнити ОСОБА_3 з під варти в залі суду негайно.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень та моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.
Речові докази після набрання вироком законної сили, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1