єдиний унікальний номер справи 531/1292/20
номер провадження 1-кп/531/281/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2020 року за №0000271 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розумівка Карлівського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 02 червня 2020 року близько 15 години прийшов до подвір`я домогосподарства потерпілої ОСОБА_6 за адесою: АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю господаря та будь-кого із сторонніх осіб, відчинив вхідні двері будинку, зайшов до приміщення вказаного будинку, звідки викрав цифровий ефірний приймач ТБВЧ SRT 8500 із комплектуючими, а саме: дистанційним пультом та шнуром у комплекті. Вищевказане майно продав місцевій жительці ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 435 грн.
Також, ОСОБА_4 19 червня 2020 року близько 18 години, перебуваючи у кафе «Експрес», що розташоване на прощі Привокзальній у м.Карлівка, скористався відсутністю господаря та будь-кого із сторонніх осіб, повторно вчинив крадіжку велосипеда «Україна», чоловічого типу, зеленого кольору, що знаходився поряд із вказаним кафе та належав потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 1187 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні крадіжок цифрового ефірного приймача та велосипеда, та підтвердив усі обставини, спосіб та час вчинення кримінальних правопорушень. У скоєному щиро розкаюється.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до суду не з`явились. Від них в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутності. Претензій до обвинуваченого не мають, при призначенні покарання покладаються на розсуд суду.
Вину ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, державне обвинувачення підтверджує дослідженими в судовому засіданні:

- витягом з реєстру досудових розслідувань №0000271 від 02 червня 2020 року;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_6 від 02 червня 2020 року;

- протоколом огляду місця події від 09 червня 2020 року з фототаблицею до нього;

- протоколом огляду місця події від 03 червня 2020 року з фототаблицею до нього;

- постановою про визнання та прилученя до справи речових доказів від 03.06.2020 року, а саме цифрового ефірного приймача ТБВЧ RST 8500 з дистанційним пультом та шнуром;

- висновком експерта №74/20 від 09.06.2020 року щодо вартості ТБВЧ RST 8500 з дистанційним пультом та шнуром, яка становить 435,00 грн.;

-повідомлення про підозру від 12.06.2020 року;

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення у ОСОБА_8 від 22.06.2020 року;

- протоколом огляду місця події від 23.06.2020 року;

- постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 23.06.2020 року, а саме велосипеда «Україна»;

- висновком експерта №86/20 від 26.06.2020 року щодо вартості велосипед «Україна», яка становить 1187,00 грн.;

- повідомленням про підозру від 30.06.2020 року;

- актом судово-психіатричного експерта №282 від 20.07.2020 року;

- повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 06.08.2020 року.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра, відсутність судимості, посередню характеристику за місцем проживання.
Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Карлівським районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 08 грудня 2020 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно небезпечних діянь, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, відшкодування спричиненої шкоди та відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі та в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді оарешту, строком на три місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на три місяці;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.
Речові докази: цифровий ефірний приймач ТБВЧ RST 8500 з дистанційним пультом та шнуром, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 та велосипед «Україна», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , вважати повернутими законним власникам.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1