Провадження № 1-кс/643/3552/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.08.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003563 від 15.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № № 0003563 від 15.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлений факт незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що є підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на квартиру шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження, розпоряджатися, тому що таке майно може бути відчужене та є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме предметом скоєного злочину, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий просить заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, як виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (реєстрації прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вищевказаного майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, разом з клопотанням подав заяву, в якій клопотання підтримав та просив судовий розгляд провести за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вказану норму закону та те, що повідомлення підозрюваного, його захисника та інших власників майна про розгляд судом клопотання про арешт майна може призвести до його відчуження, слідчий суддя розглянув клопотання без їх повідомлення.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є, крім іншого, запобігання можливості його відчуження, а метою, наряду з іншим, забезпечення кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа, шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала ОСОБА_4 .

Під час допиту в якості потерпілої рідної сестра померлої ОСОБА_4 ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була одинокою та мешкала у квартирі АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належала останній на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 30.11.2006, виданого Виконавчим комітетом Московської районної ради м. Харкова. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, однак, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 20.06.2020 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 № 3080 від 20.06.2020, власником якої стала ОСОБА_7 .

В подальшому, 20.07.2020 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 посвідчено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири за № 1380 від 20.07.2020, власником якої є ОСОБА_9 .

На підставі наданих документів слідчий суддя вважає доведеним, що невстановлена особа використовувала підроблені документи на ім`я ОСОБА_4 та від імені останньої після її смерті уклала перший договір купівлі-продажу квартири.

Таким чином, слідчим суддею встановлені правові підстави для накладення арешту на квартиру, оскільки вона є безпосереднім предметом злочину та може бути використана у якості доказу у кримінальному провадженні.

Як передбачено ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення… .

В клопотанні слідчим доведена необхідність накладення арешту на квартиру з забороною розпорядження нею, так як присутній ризик відчуження майна, передбачений абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, крім того, судом враховується можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вимоги, викладені слідчим у п. 2 прохальної частини клопотання щодо зборони органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно… та іншим органам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо арештованого майна, виходять за межі, визначені ст. 170, ч. 5 ст. 173 КПК України. Крім того, сама по собі заборона відчуження та розпорядження передбачає неможливість реєстрації (скасування) права власності.

Таким чином клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на час звернення до суду із клопотанням належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпоряджатися нею.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1