Справа № 369/31/21
Провадження № 1-кп/369/833/21
В И Р О К
іменем України
12.01.21 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000343 від 16 грудня 2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон, українця, громадянина України, який працює на посаді комерційного директора ТОВ «Колдбокс Україна», має середньо-технічну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі - КК України),
встановив:
16 грудня 2020 року, близько 10:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, смт Чабани, поблизу будинку 2 В по вулиці Машинобудівників, тобто знаходячись у громадському місці, керуючи автомобілем Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , демонструючи зверхність, нахабство та вседозволеність, умисно грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи елементарними правилами поведінки, моральності та добропристойності, з хуліганських спонукань, безпричинно здійснив зіткнення з автомобілем марки Volswagen Passat НОМЕР_2 за кермом якого перебував потерпілий ОСОБА_6 .
Після чого, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, продовжуючи свою злочинну діяльність, від`їхавши від автомобіля марки Volswagen Passat НОМЕР_2 на відстань близько 15 м вчинив зіткнення з вказаним автомобілем ще три рази, при цьому усвідомлюючи той факт, що потерпілий ОСОБА_6 знаходиться у автомобілі та отримав тілесні ушкодження.
В результаті умисних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 198 від 29.12.2020, у вигляді садна лобно-тім`яної та тім`яної ділянок зліва, які утворилися від дії тупого предмету, за давністю можуть відповідати вказаному в постанові терміну та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Вказаними діями ОСОБА_4 пошкодив автомобіль марки Volswagen Passat НОМЕР_2 , а потерпілий ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство).
30 грудня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо формулювання, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення цієї угоди

В судовому засіданні прокурор проти затвердження угоди не заперечував. Обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнав та підтвердив обставини вчиненого, щиро розкаявся. Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому, захисник ОСОБА_5 зазначив, що згідно постанови дізнавача СД Чабанівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 17 грудня 2020 року про визнання та приєднання до справи речових доказів автомобіль Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є речовим доказом по кримінальному провадженні зберігається на штраф майданчику, тому просив його повернути ОСОБА_4 .
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими про дату, місце, час проведення підготовчого кримінального провадження звернулись до суду з клопотанням про розгляд підготовчого провадження за їх відсутності. При цьому, потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 він не має, оскільки шкоду йому відшкодовано в повному обсязі. Проти укладення угоди потерпілий не заперечує, на суворій мірі покарання не наполягає.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Виходячи зі змісту п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України (грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство)), який, згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та захиснику також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 373, 374, 468 469, 472 474, 475 КПК України,

ухвалив:
Затвердити угоду від 30 грудня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави.

Речові докази у справі: оптичний носій інформації типу CD+R об`ємом 700 МВ марки «Axent» сірого кольору залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль Mercedes-Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови дізнавача СД Чабанівського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 17 грудня 2020 року знаходиться на штраф майданчику повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя ОСОБА_1