У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів щодо ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на особисте зобов`язання, -

в с т а н о в и в:

07 липня 2020 року до Підволочиського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 185 КК України, внесеному 10 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 .

Під час проведення судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів щодо ОСОБА_4 , покликаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, який усвідомлюючи міру покарання у випадку визнання його винним у кримінальному провадженні в якому він обвинувачується, буде переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної його поведінки.

Як зазначає прокурор, метою продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду; незаконно впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку прокурора, враховуючи відсутність соціальних зв`язків в суспільстві, є ризик того, що ОСОБА_4 , може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки, він усвідомлює міру покарання за вчинений ним злочин. Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні є те, що він підтримує дружні відносини із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 і може впливати на них та схиляти їх до неправдивих свідчень, а також може впливати на свідка у кримінальному провадженні, який є його знайомим та дає показання з приводу вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченими.

Крім цього, як зазначає прокурор, ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що 25.04.2014 року ОСОБА_4 засуджений Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України до 6-ти років та 6-ти місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 10.03.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 14.11.2013 року по 18.07.2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, був звільнений 10.09.2019 року у зв`язку з відбуттям міри покарання, тобто на даний час судимість за попередній злочин не знята та не погашена, що свідчить про стійкість протиправної поведінки ОСОБА_4 та небажання стати на шлях виправлення. Крім цього, ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного джерела доходу, що підтверджує ризик того, що він знову може вичинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вказує на те, що заявлені ризики не зменшились, а тому виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , просив змінити запобіжний захід тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, оскільки автоматичне продовження строків тримання під вартою порушує ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити йому запобіжний захід тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, оскільки стан його здоров`я погіршився і в нього встановлено наявність гіпертонічної хвороби 1 ст, 2 ст. та сечокам`яної хвороби.

Заслухавши прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, які також клопотали про зміну запобіжного заходу на іншийбільш м`який запобіжний захід, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

В рамках цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Збаразького районного суду 22.11.2019 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено: 17.01.2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду, ухвалами слідчого судді Підволочиського районного суду 17.03.2020 року, 12.05.2020 року та ухвалами суду 10.07.2020 року, 08.09.2020 року, 06.11.2020 року строком до 16.12.2020 року.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати: те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а відтак може уникати кримінального переслідування; не має постійного місця праці; може незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілого та свідків, які ще не допитані судом, шляхом фізичного чи психологічного тиску.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого щодо застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки в судовому засіданні не встановлено що обвинувачений чи його адвокат протягом листопада-грудня 2020 року вживали заходів для доставлення обвинуваченого в центри медичної допомоги поза межами СІЗО.

Разом з тим, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , суддя вважає за необхідне доручити керівнику Чортківської установи виконання покарань №26 забезпечити обвинуваченому невідкладне медичне обстеження та кваліфіковану медичну допомогу на час перебування під вартою, та, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», прокурору здійснити нагляд за додержанням законів при виконанні цієї ухвали у кримінальному провадженні.

Суд також зазначає, що стороною захисту, не надано жодних доказів на підтвердження наявності міцних соціальних зв`язків. Жодних додаткових відомостей, які свідчили б про зміну обставин протягом листопада-грудня 2020 року суду не надано.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який має не зняту та не погашену судимість, та тяжкості інкримінованого йому діяння, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити.

Таким чином, суд, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини у рішеннях у справах «Смирнов проти Росії», «Харченко проти України», та враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 16.12.2020 року, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 31, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 369-372, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 06 лютого 2021 року 23 год 59 хв.

Вважати продовженим застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент. Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

Доручити керівнику Чортківської установи виконання покарань №26 провести обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невідкладне медичне обстеження та надати кваліфіковану медичну допомогу на час перебування під вартою.

Прокурору здійснити нагляд за додержанням законів при виконанні цієї ухвали у кримінальному провадженні, а саме щодо надання ОСОБА_4 невідкладного медичного обстеження та кваліфікованої медичної допомоги на час перебування під вартою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Підволочиський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1