Справа №487/6618/18
Провадження №1-кп/487/168/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001660 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Рибаківка Березансь кого району Миколаївської області, громадянин України, маючий середню освіту, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

інший учасник судового провадження зі сторони обвинувачення потерпілий ОСОБА_5 , відповідно до ст. 134, 135 КПК України, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву, просив розглянути справу за його відсутності,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

В ніч з 03.05.2018 по 04.05.2018, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку 18-Б по вул. Лазурній в м.Миколаєві, побачив що у ОСОБА_5 з кишені випав його мобільний телефон марки « Lenovo S860», та у нього виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадання майна, ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю уваги з боку власника майна та інших осіб, таємно викрав мобільний телефон марки « Lenovo S860», вартістю 2800 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив проте, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо в судовому засіданні під час його допиту зазначив, що у травні 2018 року відпочивав разом з потерпілим ОСОБА_5 . Перебуваючи біля будинку 18-Б по вул.. Лазурній в м.Миколаєві, він побачив як у потерпілого випав з кишені мобільний телефон марки « LenovoS860». Скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілого та інших осіб, він викрав мобільний телефон. Викрадений мобільний телефон добровільно видав працівникам поліції.

У вчиненому ОСОБА_3 щире розкаявся.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.

А за такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнається судом доведеним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України останній вчинив кримінальний проступок.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше не судимий, на обліку в МОПЛ №1 і ОНД не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_3 є покарання у вигляді обмеження волі.

Між тим, враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_3 скоєно кримінальний проступок та враховуючи конкретні обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, яке є достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст.76КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1,п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази мобільний телефон марки « Lenovo S860», який переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1