Справа № 520/1843/19
Провадження № 1-кп/947/312/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого: ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003312 від 05.12.2018 року, відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Неділкове, Савранського району Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

04.12.2018 року, приблизно 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спав у своїй кімнаті, за адресою: АДРЕСА_2 , яку орендував у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У той же день та час, ОСОБА_13 , з метою вирішення конфліктної ситуації, оскільки вона вважала що з її квартири були викрадені речі і до цього причетний ОСОБА_12 , зайшла до нього у кімнату та між ними виникла словесна перепалка під час якої ОСОБА_13 постійно звинувачувала ОСОБА_12 у викраданні її особистих речей.

На ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, у ОСОБА_12 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, будучі ображеним словами ОСОБА_13 , та вважаючи себе невинним, виник злочинний намір спрямований на умисне вбивство ОСОБА_13 . В подальшому, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство, у той же день та час перебуваючи в орендованій ним кімнаті біля вхідних дверей та на відстані приблизно пів метра від потерпілої, правою та лівою рукою схопив за шию потерпілу та повалив її на підлогу так, що ОСОБА_13 впала на спину, а ОСОБА_12 присів над нею з правої сторони, упершись ногами в її правий бік. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_13 , ОСОБА_12 обома руками почав здавлювати органи шиї ОСОБА_13 , у проміжок короткого інтервалу часу, спричинивши ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шиї: по одному синцю на передньо-бічних поверхнях шиї справа та зліва, по одному вогнищевому крововиливу в м`яких тканинах шиї справа у верхній третині попереду від грудино-ключично-соскоподібного м`яза та в м`яких тканинах і підшкірно-жировій клітковині шиї зліва, вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах гортані справа та зліва поміж рожками під`язикової кістки та щитоподібного хряща, вогнищевий крововилив задньої поверхні гортані у верхній третині, повні поперечні переломи правого і лівого великих рожків під`язикової кістки в їх середній частині, надрив лівого синхондрозу під`язикової кістки, два повних симетричних переломи дуги перснеподібного хряща справа і зліва, повний поперечний перелом середньої частини дуги перснеподібного хряща, від яких ОСОБА_13 померла на місці події. Крім того, умисними діями ОСОБА_12 потерпілій ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 2,3,4,5,6,7,8-го правих ребер поміж середньоключичною та передньою пахвовою лініями з вогнищевими слабко вираженими крововиливами під пристінковою плеврою відповідно проекції переломів правих ребер без її розривів, визначити ступінь тяжкості яких неможливо внаслідок невизначеності перебігу цих переломів в подальшому житті ОСОБА_13 .

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_13 стала механічна асфіксія, яка настала від функціональних порушень з боку життєво важливих систем організму (дихання та кровообігу).

Після скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_12 з метою відведення від себе підозри у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_13 , та інсценування природньої смерті, підняв з підлоги та поклав тіло загиблої, яка на той час була без ознак життя на ліжко в кімнаті, де остання проживала. Потім ОСОБА_12 вийшов з квартири у невідомому напрямку та з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, визнав себе винним та пояснив, що деякий час він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_14 орендував кімнату в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 у власниці ОСОБА_13 . Так, 04.12.2018 року приблизно об 10:00-10:30 годин він перебував у квартирі за місцем мешкання, в стані сильного алкогольного сп`яніння, оскільки всю ніч вживач водку, а зранку ще випив один літр пива. Також в цей час у квартирі перебувала власниця ОСОБА_13 , а його співмешканка була відсутня вдома, оскілька вранці пішла на роботу. В цей час у нього виник конфлікт з потерпілою, під час якого остання кричала та висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою та в ході конфлікту, знаходячись в пройомі двері у свою кімнату, вбив ОСОБА_13 шляхом її удушення, однак повністю обставини подій він не пам`ятає, оскільки був в неадекватноу стані. Після чого він побачив що ОСОБА_13 не подає ознак життя та переніс її на ліжко, взяв свій рюкзак, накинув куртку та вийшов з квартири. Після цього він пішов до пункту прийому металу, де розповів деяким знайомим, що вбив людину. Повернувся до квартири 05.12.2018 року, однак там вже були співробітники поліції. Також обвинувачений пояснив, що шкодує про те, що сталося та публічно приніс вибачення потерпілій ОСОБА_8 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_12 , у вчиненому кримінальному правопорушенні також підтверджується сукупністю доказів дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що 04.12.2018 року приблизно о 20.30 годин їй зателефонував колишній чоловік та повідомив, що її мати померла. Приблизно о 21:00 годин вона прибула до квартири матері за адресою: АДРЕСА_2 , де побачила матір, яка лежала на ліжку у кімнаті, вона лежала високо на подушці, нібито спить. Візуально оглянувши тіло матері ознак насильства вона не побачила, а тільки лише звернула увагу на руку, яка була зжата у кулак та вставні щелепи лежали на ліжку, хоча мати так ніколи не робила, в цей час мати вже була холодною та по тілу пішла синіва. Згодом, від поліцейських вона дізналася, що це було вбивство. Коли Також в квартирі був син з похоронним агентом, та квартирантка ОСОБА_15 . Крім того, їй відомо, що в телефонному режимі ОСОБА_12 , який був у стані сп`яніння саме її синові повідомив про те, що мати померла.

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив суду, що 04.12.2018 року приблизно о 22:00 годин він зателефонував на мобільний телефон бабусі ОСОБА_13 , однак слухавку вона не взяла, а надалі телефон вимкнувся. У зв`язку з тим, він зателефонував голові ОСББ та попросив перевірити бабусю. Надалі вона голова ОСББ попросила його приїхати, оскільки двері ніхто не відчинив. Приїхавши до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , він відчинив двері наявними в нього ключами та виявив бабусю, яка була мертва, після чого він зателефонував до поліції, швидкої допомоги та батьку. Бабуся лежала на ліжку у своїй кімнаті на спині, голова нахилена на бік і рука біля обличчя, не дихала та була холодна, при цьому тілесних ушкоджень він не бачив. Постукавши до кімнати, де проживав ОСОБА_12 , останній відчинив двері, при цьому, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, та на запитання чому не заходив до бабусі, повідомив, що був на роботі. Він побачив також, що кімната ОСОБА_12 була зачинена на замок та в ній було вимкнуто світло. Коли приїхала поліція ОСОБА_12 з кімнати не виходив. Коли виявив бабусю спочатку зателефонував батьку, потім до поліції, потім до швидкої, яка так і не приїхала, однак приїхало похоронне агентство «Анубіс», хоча ніхто їх не викликав.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила суду, що є головою ОСББ "Корольова - 31". 04.12.2018 року приблизно о 22:00 годин їй зателефонував ОСОБА_18 , онук ОСОБА_13 , та попросив її провідати бабусю, оскільки вона не бере слухавку. Пройшовши до під`їзду ОСОБА_13 , вона бачила, що у неї в кімнаті на 3-му поверсі горить світло. Двері до квартири були закриті, вона стукала в них та кричала, однак ніхто не відчиняв, крім того вона дивилась у дверну свердловину однак ніхто по квартирі не ходив. Вийшовши з під`їзду вона зателефонувала ОСОБА_19 , пояснивши що відбувається. О 22:30 годин він зателефонував їй на мобільний та повідомив, що бабуся померла та він викликав поліцію.

- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка пояснила суду, що вона є колишньою цивільною дружиною обвинуваченого. Так, 04.12.2018 року о 06:00 годин вона бачилась з ОСОБА_13 , коли збаралась на роботу, після чого поїхала з дому. Приблизно о 10:00-11:00 годин їй зателефонувала ОСОБА_13 та повідомила, що пропала сковорідка та казан, та вона думає, що вказане майно вкрав ОСОБА_12 . Потім з 13:00 годин до вечора вона телефонувала ОСОБА_13 , однак вона слухавку не брала. Біля 20.00 годин вона повернулась додому. В квартирі крізь горіло світло, вона постукала до ОСОБА_21 , яка начебто відпочивала у ліжку, ОСОБА_22 в цей час вдома не було, та вона поїхала на прогулянку. О 23:00 годині їй зателефонував онук ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та повідомив, що бабуся померла. Приблизно о 00:00 годин вона приїхала до квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та побачила там знаходився онука ОСОБА_23 та п`яного ОСОБА_12 . Крім того, ОСОБА_20 пояснила суду, що ОСОБА_13 скаржилась на ОСОБА_12 , що той невчасно платить орендну плату.

- показаннями свідка ОСОБА_24 , який є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_12 , та пояснив суду, що приблизно в грудні місці 2018 року йому зателефонував слідчий та повідомив, що брат затриманий. Також свідок повідомив суду, що брат не агресивний, позитивний, іноді вони випивали разом з ним алкоголь, однак він ніколи не проявляв агресію. У ОСОБА_13 брат прожив приблизно рік, у них був конфлікт, оскільки брат платив оренду, а бабуся забувала в неї були проблеми з пам`яттю. Після того, що трапилось брат якось сказав йому, що не хотів щоб так сталося.

- показаннями свідка ОСОБА_25 , яка пояснила суду, що на початку грудня місяця 2018 року приблизно о 09:00 годин вона прийшла до тарнику (пункту прийому металу) по вул. Академіка Глушка в м. Одесі. Вона бачила там ОСОБА_12 , який сидів та випивав з іншим чоловіком. В районі обіду ОСОБА_12 розповів їй та ОСОБА_26 , що був поруч з ними, що вбив людину та йде до поліції здаватися. Потім дільничний розповів, що ОСОБА_12 вбив бабусю з якою жив.

- показаннями свідка ОСОБА_27 , який пояснив суду, що обвинувачений приходив у гості до пункту прийому металу, іноді їм допомагав. Так, в грудні місяці 2018 року до пункту прийому металу, який знаходиться по АДРЕСА_4 прийшов ОСОБА_12 , який в ході бесіди та будучі напідпитку розповів йому, що вбив жінку з якою жив. У них відбулась сварка в ході якої ОСОБА_12 вбив її. ОСОБА_12 питався, що йому робити та він порадив піти до поліції та здатися. Після чого ОСОБА_12 пішов.

Крім того, у судовому засіданні був допитаний судово-медичний експерт ОСОБА_28 , який пояснив суду, що провів судово-медину експертизу за фактом смерті ОСОБА_13 , 1936 р.н. Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок здавлювання органів шиї. Крім закритої травми шиї, були виявлені ушкодження у вигляді закритих переломів 2,3,4,5,6,7,8-го правих ребер, зазначені переломи могли бути спричиненні при здавлюванні грудної клітки, які були спричиненні прижиттєво, за декілька хвилин до настання смерті. Всі ушкодження складають єдиний комплекс травми, одночасно було здавлювання шиї та тіла, тому вказані тілесні ушкодження були завдані внаслідок здавлювання шиї, при цьому нанесення удару в область шиї експертом було категорично виключено. Теоретично можливо припустити, що ОСОБА_13 могла рухатись та відчувати біль при здавлюванні шиї руками нападника в проміжок короткого інтервалу часу (до однієї хвилини), що теоретично не виключає можливість вчинення ОСОБА_13 дій (рухів, криків) до моменту втрати свідомості. Після втрати свідомості смерть неминуча.

Зважаючи на пояснення свідків та потерпілої, суд в цілому вважає їх такими, що узгоджуються між собою та безпосередньо підтверджують фактичні обставини справи.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчинені вказаного кримінального правопорушенні підтверджується наступними письмовими та речовими доказами:

- витягом з ЄРДР за № 0003312 від 05.12.2018 року;

- заявою про дозвіл на проникнення до об`єкту володіння за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події від 05.12.2018 року з таблицею-ілюстрацій, згідно якого оглянуто труп ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявлено за адресою: АДРЕСА_2 . Труп розташований у горизонтальному положенні, голова дещо нахилена та повернута вправо, ліва верхня кінцівка розташована вздовж тіла, права верхня кінцівка зігнута в ліктевому суглобі повністю, плечем повернуто до тулуба. Ушкоджень при первинному огляді трупа не виявлено;

- протоколом огляду місця події від 05.12.2018 року з таблицею-ілюстрацій, згідно якого оглянуто квартира АДРЕСА_5 ;

- протоколом огляду місця події від 05.12.2018 року з доданою картою пам`яті Micro SD 16 GB на якій присутнє відео фіксація огляду квартири АДРЕСА_5 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.12.2018 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.12.2018 року та з додатком фото таблицею згідно якого ОСОБА_12 розповів про обставини кримінального правопорушення, як він заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_13 ;

- висновком судово-психіатрічних експертів №6 від 22.12.2018 року, згідно якого ОСОБА_12 здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.12.2018 року;

- протоколом № 000714 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 06.12.2018 року, згідно якого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння;

- висновком експерта №1876-4099/2018 від 10.01.2019 року, згідно якого за фактом смерті ОСОБА_13 , 1936 р.н. виявлено: - закрита травма шиї: по одному синцю на передньо-бічних поверхнях шиї справа та зліва, по одному вогнищевому крововиливу в м`яких тканинах шиї справа у верхній третині попереду від грудино-ключично-соскоподібного м`яза та в м`яких тканинах і підшкірно-жировій клітковині шиї зліва, вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах гортані справа та зліва поміж рожків під`язикової кістки та щитоподібного хряща, вогнищевий крововилив задньої поверхні гортані у верхній третині, повні поперечні переломи правого та лівого великих рожків під`язикової кістки в їх середній частині, надрив лівого синхондрозу під`язикової кістки, два повних симетричних переломи дуги перснеподібного хряща. Всі ушкодження у вигляді закритої травми шиї спричиненні ОСОБА_13 одночасно, за одним механізмом, і тому складають єдиний комплекс травми, заподіяні ОСОБА_13 прижиттєво, за декілька хвилин до настання її смерті. Ушкодження у вигляді синців шиї, крововиливів в м`яких тканинах шиї і гортані та переломів рожків під`язикової кістки і перснеподібного хряща, спричиненні одночасно, ймовірно, при здавлюванні шиї рукою або руками. Крім закритої травми шиї, при дослідженні трупа ОСОБА_13 виявлені ушкодження у вигляді закритих переломів 2,3,4,5,6,7,8-го правих ребер поміж середньоключичною та передньою паховою лініями з вогнищевими слабко вираженими крововиливами під пристінковою плеврою відповідно проекції переломів правих ребер без її розривів. Зазначені переломи правих ребер могли бути спричиненні при здавлюванні грудної клітки, також, ймовірно, за декілька хвилин до настання смерті ОСОБА_13 . Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок здавлювання органів шиї, ймовірно, рукою або руками, що підтверджується наявністю видових ознак у виді синців шиї, вогнищевих крововиливів в м`яких тканинах шиї і гортані та переломів рожків під`язикової кістки і перснеподібного хряща. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_13 з`явилася механічна асфіксія, що підтверджують морфологічні ознаки, виявлені при судово-медичному дослідженні трупа та судово-гістологічному дослідженні. Здавлювання грудної клітини, яке привело до переломів правих ребер, також могло сприяти настанню смерті. Приймаючи до уваги масивність, локалізацію всіх ушкоджень на шиї та механізм спричинення ушкоджень у вигляді комплексу закритої травми шиї заподіяння їх за тих обставин, на які вказує ОСОБА_12 , а саме внаслідок здавлювання - повністю знайшли своє підтвердження;

Позиція обвинуваченого надана під час судового розгляду та здійснення слідчого експерименту щодо причин смерті ОСОБА_13 , яка настала внаслідок удушення останньої, повністю підтверджується висновком експерта №1876-4099/2018 від 10.01.2019 року. При дослідженні локалізації, кількості, характеру, механізму утворення зовнішніх і внутрішніх тілесних ушкоджень, які були виявлені у загиблої ОСОБА_13 , з локалізацією, характером і механізмом утворення ушкоджень, які, у відповідності за літературними довідниковими даними, можуть утворюватись на тілі жертви за умов задушення її руками, були виявлені суттєві збіжності: вбачається збіг в характері, локалізації, численності, формі, розмірах та в механізмі утворення зовнішніх ушкоджень в області шиї: у ОСОБА_13 були виявлені закрита травма шиї: по одному синцю на передньо-бічних поверхнях шиї справа та зліва, по одному вогнищевому крововиливу в м`яких тканинах шиї справа у верхній третині попереду від грудино-ключично-соскоподібного м`яза та в м`яких тканинах і підшкірно-жировій клітковині шиї зліва, вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах гортані справа та зліва поміж рожків під`язикової кістки та щитоподібного хряща, вогнищевий крововилив задньої поверхні гортані у верхній третині, які утворюються внаслідок вузько- локальної дії кінцевих фаланг пальців руки (рук) нападника.

Експертом константовано збіги в локалізації, об`ємі, характері та в механізмі утворення переломів під`язичної кістки: у ОСОБА_13 мались повні поперечні переломи правого та лівого великих рожків під`язикової кістки в їх середній частині, надрив лівого синхондрозу під`язикової кістки; за літературними даними, у випадках задушення руками може спостерігатись асиметричне стискання під`язичної кістки, коли один палець тисне на кінець одного великого рогу (згинання), а інший палець тисне поблизу основи протилежного великого рогу (розгинання), з утворенням, відповідно, «згинального» та «розгинального» переломів.

Експертом простежені збіжності в локалізації та об`ємі руйнувань двох повних симетричних переломів дуги перснеподібного хряща: у ОСОБА_13 був виявлений перелом дуги перснеподібного хряща, прогнозовано, який виник при здавлюванні шиї рукою або руками.

Крім того, експертом також виявлено суттєву схожість в травматичних проявах не тільки в області шиї, а і на інших частинах тіла - в області грудної клітки: у ОСОБА_13 були виявлені ушкодження у вигляді закритих переломів 2,3,4,5,6,7,8-го правих ребер поміж середньоключичною та передньою паховою лініями з вогнищевими слабко вираженими крововиливами під пристінковою плеврою відповідно проекції переломів правих ребер без її розривів; у відповідності за літературними довідниковими даними, так за умов задушення руками, окрім шиї, на тілі жертви можуть утворюватись різноманітні ушкодження з типовою локалізацією: в потиличній ділянці, на спині (внаслідок притиснення до тупих предметів); формуються синці на передній поверхні грудної клітки і чисельні локальні та конструкційні двосторонні переломи ребер по різним анатомічним лініям (при стисненні грудної клітки коліном, стопою під час притиснення жертви до землі або підлоги).

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані пояснення обвинуваченого та всі виявлені факти, встановлені експертом, переконливо свідчать на користь висновків про потужне стиснення шиї потерпілої руками ОСОБА_12 під час кульмінаційних подій, з одночасним здавленнім грудної клітини ОСОБА_13 .

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_12 руками схопив за шию потерпілу та повалив її на підлогу так, що ОСОБА_13 впала на спину, а ОСОБА_12 присів над нею з правої сторони, упершись ногами в її правий бік. і почав душити.

Суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі вбивства через необережність, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. (постанови ВСУ від 22.01.2015 у справі № 5-35кс14 та від 14 листопада 2013 року у справі № 5-46кс13)

Вирішуючи в справах про злочини проти життя та здоров`я особи питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий, суд має виходити із сукупності всіх обставин справи й ураховувати не тільки поведінку винуватого, потерпілого і їх взаємостосунки до злочину, під час і після його вчинення, але й спосіб учинення злочину, застосовані засоби і знаряддя, сам характер заподіяних потерпілим поранень. Про наявність саме прямого умислу можуть свідчити, зокрема, діяння винуватого, які завідомо для нього повинні були потягти смерть потерпілих. (постанова ВСУ від 26.06.2014р.у справі № 5-10кс14, постанова ВС від 21.06.2018 у справі № 263/8377/16-к)

Крім того, при визначенні умислу за способом вчинення діяння враховуються як локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути небезпечними для життя в момент заподіяння, так і зміст та характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених вище злочинах з матеріальним складом, які обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків (постанови ВСУ від 03.04.2014 р. у справі №5-5к/14, від 24.04.2014 р. у справі № 5-13кс14, постанова ВС від 01.03.2018 р. у справі № 720/1633/16-к)

Судом встановлено, що ОСОБА_12 під час конфлікту із ОСОБА_13 умисно здавив органи шиї останньої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у виді переломів персневидного хряща по центру передньої його дуги з вогнищевим крововиливом, переломів обох великих рогів під`язичної кістки, набряку головного мозку, гострої емфіземи легень. Від сукупності указаних тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 настала смерть останньої.

ОСОБА_12 , заподіюючи такі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_13 у вищезазначений спосіб, зокрема шляхом умисного здавлення органів шиї останьої, що призвело до механічної асфіксії достоменно усвідомлював небезпечний характер своїх дій, що посягають на життя потерпілої, і передбачав, що наслідком таких дій може стати смерть останньої. При цьому суд враховує, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до інкримінованих подій виникали постійні конфлікти на побутовому грунті. Водночас, ОСОБА_12 мав можливість припинити дії щодо позбавлення життя ОСОБА_13 , проте він довів свій умисел до кінця, оскільки настання смерті під час удушення не є моментальним, а жертва деякий час ще залишається при свідомості та може оказувати фізичний або ментальний спротив. Зазначене, однозначно свідчить про наявність у ОСОБА_12 умислу саме на умисне вбивство ОСОБА_13 , що виник під час сварки на побутовому грунті та довготривалих неприязних відносин.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Судом в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, так і захистом в скоєнні інкримінованого ОСОБА_12 кримінальному правопорушенні, інших доказів в ході судового розгляду не встановлено і можливість збирання доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, відповідно до ст. 94 КПК України, з урахуванням досліджених доказів, характеру дій обвинуваченого ОСОБА_12 , суд приходить до висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_12 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисний насильницький особливо тяжкий злочин проти життя людини похилого віку, його особу, а саме те, що він офіційно не працює, неодружений, до затримання мав постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до довідки №1598 від 11.12.2018р. з КУ «Міський психіатричний диспансер», відповідно до довідки №688 від 21.12.2018р. Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я на обліку не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого повне визнання вини у скоєному кримінальному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування щодо нього ст.69 КК України судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також характеру та кількості завданих особі похилого віку тілесних пошкоджень, особи обвинуваченого, повного визнання своєї вини у скоєному, публічного вибачення перед потерпілою та розкаювання в скоєному, суд вважає за необхідне за вчинений злочин ОСОБА_12 призначити покарання ближче до мінімальної санкції, передбаченої ч.1 ст.115 КК України, однак з врахуванням того, що вказаний злочин було вчинено у стані алкогольного сп`яніння, та вважає що перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Таке покарання відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості вчиненого ним злочину, а також є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи вид та розмір призначеного покарання, підстав для застосування ст.75 КК України не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до позбавлення волі, суд лише у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. Враховуючи особу обвинуваченого та встановлені під час кримінального провадження обставини, суд не вбачає підстав для зміни застосованого до ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили на інший.

У зв`язку з цим, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили - залишити попереднім.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, тобто з 05.12.2018 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 129, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, коллегія, -

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років 6 місяців.

Строк початку відбуття покарання ОСОБА_12 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 05.12.2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0003312 від 05.12.2018 року, а саме:

- копії документів, а саме: копію паспортів на ім`я: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , реклама ощадбанку з записами від руки, ксерокопія картки «Кафе бармен Анруша Николай», копія військового квитка ОСОБА_34 , копія записів лікарських препаратів, зошит з записами, конверт з постановою про відкриття виконавчого провадження на ім`я ОСОБА_12 , 2 сліди папілярного походження на 2 відрізках липкої стрічки зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- 5 наволочок, сумка чорного кольору, халат, прищепка, підодіяльник з ковдри, гаманець червоного кольору, 2 сліди папілярного походження на 2 відрізках липкої стрічки, тапочки тканеві синього кольору, тканева рукавиця чорного кольору, манікюрні кусачки, зубна щітка, станок для гоління знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2