У Х В А Л А

іменем України

06.02.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000001 начальника Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню за №0000001 від 06.01.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2021 року прокурор у кримінальному провадженні №0000001 начальник Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_3 звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, посилаючись на наступні обставини.

Слідчим відділенням Томаківського ВП НВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України .

Досудовим розслідуванням встановлено підстави для підозри про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 03.01.2021 по 04.02.2021, діючи за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_8 , з погрозою вбивством, вчинив вимогу передачі чужого майна та права на майно, вимогу вчинення дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого, пошкодження чи знищення його майна або майна, що перебуває в його господарському віданні чи під охороною відносно потерпілого ОСОБА_9 , тобто кримінальне правопорушення тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.189 КК України. Вбачаються ризики передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання у відношенні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що є достатньо підстав вважати, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років та наявністю ризиків передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього надав звукозапис з диктофону потерпілого ОСОБА_9 на флеш носію SanDisk 32 GB s/n 03362хх801357 для дослідження в судовому засіданні, як доказ обгрунтованості підозри ОСОБА_4 .

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора про обрання підзахисному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважають що підозра необґрунтована та недоведена. Просять суд визнати недопустимим доказом аудиозапис, який був зроблений потерпілим ОСОБА_9 на власний диктофон, котрий наданий прокурором на флеш носію в судовому засіданні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою через необгрунтованість підозри.

Суд, розглянувши клопотання, та матеріали справи, заслухавши аудио- запис з флеш носія SanDisk 32 GB s/n 03362хх801357, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що слідчим відділенням Томаківського ВП НВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 06.01.2021 року.

03.02.2021 о 11:40 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий на території прилеглій до будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, без ухвали слідчого судді або суду від 03 лютого 2021 року.

04.02.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю міста Марганець, громадянину України, зареєстрованому та фактично мешкаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 189 КК України групою осіб за попередньою змовою зі ОСОБА_8 , зокрема. Строки досудового розслідування не закінчилися, перебіг їх спливає 25.03.2021.
Повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України обґрунтовується здобутими в ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доказами.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обгрунтована:

- протоколом допиту та додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 , від 05.02.2021 року,відповідно до якого потерпілий повідомив фактичні обставини і надав відомості, що свідчать про вчинення відносно нього вимагання та погрози вбивством та погрози знищення майна з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та невстановленої особи;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.01.2021, відповідно до якого свідок повідомив і надав фактичні обставини, що свідчать про вчинення відносно ОСОБА_9 вимагання з боку ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.01.2021, відповідно до якого свідок повідомив фактичні обставини і надав відомості, що свідчать про вчинення відносно ОСОБА_9 вимагання з боку ОСОБА_8 ;

- протоколами огляду документів від 11.01.2021, 18.01.2021, 25.01.2021, 02.02.2021;

- висновком спеціаліста з питань судово-медичної експертизи № 24 від 04.02.2021 року, згідно якої у потерпілого ОСОБА_9 виявлені легкі тілесні ушкодження

- висновком спеціаліста з питань судово-медичної експертизи № 23 від 04.02.2021 року, згідно якої у свідка ОСОБА_10 виявлені легкі тілесні ушкодження.

- повідомленням про підозру від 04.02.2021 року ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч.2 ст. 189 КК України групою осіб за попередньої змовою з ОСОБА_4 .

Відомості, що підтверджують наявність необхідних для вчинення кримінального правопорушення соціальних зв`язків ОСОБА_4 з особами схильними до вчинення корисливо-насильницьких злочинів і які, в період вчинення кримінального правопорушення контактували з ОСОБА_4 зафіксовано в протоколах допиту свідків.

Враховуючи той факт, що для забезпечення проведення досудового розслідування в розумні строки необхідно забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та убезпечити від незаконного впливу інших учасників кримінального провадження, знищення чи зміну речових доказів, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що перебуваючи поза місцем попереднього ув`язнення ОСОБА_4 матиме об`єктивну можливість:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

- незаконно впливати на свідків, потерпілого;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (в т.ч. шляхом зміни інформації через систему дистанційного доступу до мобільного телефону);

- вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічні тим, у якому підозрюється.

На підставі викладеного, існує обґрунтована необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. У зв`язку з чим існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи, що в період з 03.01.2021 по 04.02.2021 ОСОБА_4 який діяв у злочинній змові зі ОСОБА_8 , та іншими невстановленими особами, не досяг основної мети отримання неправомірної вигоди чи відмови потерпілого ОСОБА_9 від речових прав, знаходячись на свободі, ОСОБА_4 матиме можливість довести до кінця свій злочинний умисел, про що свідчить також зухвала поведінка ОСОБА_4 під час вчинення злочину і відсутність будь-яких спроб зі сторони ОСОБА_4 вирішити ніби-то цивільно-правові претензії з потерпілим в рамках правового поля (вимога, позов). Вказані обставини свідчить про перетворення такої моделі поведінки у основний спосіб заробітку та самоствердження в суспільстві, що може сприяти вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Крім того, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. Вказаний ризик зокрема обґрунтовується тим що свідками, потерпілим по кримінальному провадженню є особи, анкетні дані яких відомі ОСОБА_4 з вчинення відносно них погроз та залякування, він володіє відомостями про місця проживання, маршрути пересування, місцезнаходження майна потерпілих, має зв`язки у правоохоронних органах м. Марганця, а відповідно до п.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Таким чином, ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на свідка з метою примусу їх до зміни чи дачі завідомо неправдивих свідчень у суді.

Досудовим слідством встановлено, що станом на момент вчинення злочину ОСОБА_4 , офіційно працював на посаді директора і засновника ТОВ «Надійна ОСЕЛЯ В» (ЄДРПОУ: 39337866) лише за даними позицій відкритих електронних майданчиків, підприємства з оборотом бюджетних коштів, витрачених на здійснення ремонтних робіт та послуг понад 3,3 млн. грн. (2018-2020 рр.). Крім того, рівень життя та офіційних доходів ОСОБА_4 не відповідає його рівню витрат. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 хоч і мав достатні офіційні джерела доходів за рахунок управління майном, проте це не визначило лінію його поведінки, не стало на заваді при вчиненні розслідуваного злочину. З огляду на відсутність постійного джерела доходів необхідність матеріального забезпечення життєдіяльності може стати причиною вчинення обвинуваченим нових злочинів пов`язаних з вимаганням, самовправством.

Надані стороною захисту позитивні характеристики підозрюваного по місцю проживання та роботи не знижують рівень вищезазначених ризиків.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, не створить належних умов для убезпечення членів суспільства від незаконного впливу, запобігання вчинення ним нових злочинів, оскільки такі заходи не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуванню від суду, так як за скоєння даного злочину, в якому він обвинувачується, передбачається позбавлення волі строком до 7 років, у зв`язку з чим є ризик того, що останній буде намагатися уникати кримінальної відповідальності за вчинення злочину, в якому він обвинувачується, буде переховуватися від органів досудового слідства та суду, в т.ч. шляхом безконтрольного перетину лінії розмежування на території ОРДЛО в бік Російської Федерації, з якою відсутні дієві правові механізми взаємодії у кримінальному провадженні.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо і виправдано, оскільки за вчинення злочину, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком до 7 років, тобто дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тобто передбачене законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Кримінальне правопорушення, у якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 мало триваючий характер, детальний план, в т.ч. з розробкою шляхів ухилення від кримінальної відповідальності, розпочалось з висловлення погроз застосування насильства та вимог передачі чужого майна, трансформувалось в організоване обмеження прав потерпілого та вимог до нього, характеризувалось детальним планом та завершилось висловленням погрози вбивства, застосуванням насильства над потерпілим ОСОБА_9 і свідком ОСОБА_10 .

Обґрунтованість ризику організації вчинення іншого злочину відносно свідка, потерпілого чи їхнього майна об`єктивно визначається наявністю бажання ОСОБА_4 ухилитися від кримінальної відповідальності, не виключено, шляхом реалізації раніше заявлених погроз.

Визначення розміру застави є неприпустимим, оскільки: відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розміру застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Досудове розслідування не завершено, триває стадія збирання доказів, свідки судом не допитані, в ході досудового розслідування існує об`єктивна необхідність в ізоляції ОСОБА_4 від суспільства та проведення досудового розслідування без існування імовірності впливу на його результати з боку підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, а також необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, наявність достатніх підстави вважати, що ОСОБА_4 , може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у яких підозрюється, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою без визначення розміру застави.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо небезпеки вимагань, за даними наукових досліджень і офіційної статистики, вимагання та шахрайства є одним з найбільш латентних видів злочинної діяльності, що характеризується складністю доказування з огляду на різноманітні форми протидії їх розслідуванню.

Висновки сторони обвинувачення, зроблені на підставі матеріалів досудового розслідування в повній мірі узгоджуються правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Статтею 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що досліджений в судовому засіданні аудиозапис з флещ носія SanDisk 32 GB s/n 03362хх801357, з диктофону потерпілого ОСОБА_9 є недопустимим доказом. Оскільки запис здійснено з власної ініціативи, на власний диктофон потерпілого ОСОБА_9 всупереч вимогам КПК України, а саме ст.ст. 246-248. Стороною обвинувачення не доведено допустимість отриманого доказу.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 є легітимним обмеження конвенційних прав, свобод людини, є необхідними, достатнім та співмірним заходом, що дозволяють захистити інтереси громадян, демократичного суспільства та правової держави.

Сукупність усіх вищевказаних обставин свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, оскільки жоден з них не забезпечить належної поведінки підозрюваного,

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000001 начальника Томаківського відділу Нікопольської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню за №0000001 від 06.01.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст. 189 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 25.03.2021 включно без визначення розміру застави у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Строк дії ухвали не може перевищувати шістдесяти днів.

Копію ухвали направити для виконання відповідній установі виконання покарань.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту оголошення, а особою, що перебуває під вартою з моменту вручення їй копії, безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1