Справа № 171/1126/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000065 від 24 січня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Крещенівка, Херсонської області, громадянки України, з професійною (професійно-технічною) освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
15.12.2019 року, приблизно о 17:30 годині, ОСОБА_6 прийшла до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 та в якій мешкає його брат ОСОБА_4 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ними відбулась сварка. В ході сварки у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , після чого вона стала наносити удари руками по тулубу останнього.
В цей же день, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_4 , намагаючись уникнути продовження нанесення ударів з боку ОСОБА_6 , покинув вищевказану квартиру та направився за будинок АДРЕСА_3 . В цей час, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , наздогнала останнього за будинком АДРЕСА_3 . Перебуваючи з лівої сторони вказаного будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , взявши у праву руку дерев`яну палицю, яка лежала поблизу будинку нанесла нею не менше двох ударів в область обличчя зліва потерпілого ОСОБА_4 .
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 38 від 04.05.2020 року, потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: травми обличчя та органів зору у вигляді важкої контузії, ушкодження лівого очного яблука з випаданням оболонки та середовища лівого ока; екзофтальму, гемофтальму лівого ока, перелому тіла верхньої щелепи ліворуч з порушенням цілісності нижньої стінки лівої очниці; перелому кісок носу; двобічних параорбітальних гематом; саден у параорбітальній та лобній областях ліворуч, що призвели до стійкої втрати працездатності не менше ніж на одну третину (не менше 33%) і за цією ознакою відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України визнала, відмовившись від дачі пояснень, посилаючись на ст. 63 Конституції України.
Обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що визнає позовні вимоги частково на суму заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 4388, 50 грн., яку відшкодувала в ході судового розгляду справи. В частині позовних вимог щодо стягнення з неї моральної шкоди, то у вирішенні даного питання поклалася на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що у грудні 2019 року, приблизно о 17.00 год. до квартири АДРЕСА_4 , яка належить його брату ОСОБА_8 , за адресою по АДРЕСА_3 , прийшла обвинувачена ОСОБА_6 зі своєю донькою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 для того, щоб забрати в нього ключі від вказаної квартири. Між ними виникла сварка, оскільки він не віддавав ключі обвинуваченій. Далі ОСОБА_6 почала йому наносити удари по тулубу. Також йому наносили удари ОСОБА_11 та ОСОБА_12 цей час у вказану квартиру прийшов ОСОБА_13 . Вказані особи почали також наносити удари ОСОБА_14 . Зазначив, що він з ОСОБА_15 вийшли з квартири, оскільки їх примусили вийти, та вони побачили біля під`їзду будинку машину ВАЗ, в якій був відкритий багажник, та на якій, на його думку, його з ОСОБА_15 хотіли вивезти в кар`єр вищевказані особи. На вулиці він та ОСОБА_16 побігли в різні сторони. ОСОБА_6 спочатку побігла за ОСОБА_15 в праву сторону, а він побіг за будинок, який знаходиться за вищевказаною адресою. Далі ОСОБА_6 наздогнала його з лівого боку вищезазначеного будинку та почала його бити, наносила численні удари палицею по спині та з лівого боку по обличчю (голові). Саме по обличчю обвинувачена нанесла йому не менше 2 ударів зліва, після чого він відчув як по обличчю стікає гаряча рідина та зрозумів, що обвинувачена йому пошкодила ліве око. Після цього обвинувачена пішла в сторону центру міста, а він пішов до під`їзду будинку, де вже перебували працівники поліції. Далі йому викликали машину «швидкої медичної допомоги».
Потерпілий пояснив, що його брат ОСОБА_17 на той час перебував за кордоном у Німеччині, на заробітках, а його співмешканка ОСОБА_18 , яка є донькою ОСОБА_6 , залишилася проживати у вищезазначеній квартирі, де він також зареєстрований та проживав. Іншого житла у нього немає. У квартирі є окремі кімнати, в одній з них проживав він, а в іншій ОСОБА_19 . ОСОБА_6 раніше декілька разів проходила в квартиру, він знайомий з нею з 2019 року. Між ним та обвинуваченою неприязних стосунків не було. Ініціатором конфлікту була ОСОБА_19 . На його думку, вона з обвинуваченою мали на меті вигнати його з вищевказаної квартири.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що кошти на лікування надав йому брат.
Цивільний позов потерпілий підтримав в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_6 на його користь моральної шкоди в розмірі 200000 грн. Пояснив, що майнову шкоду на суму 4388 грн. 50 коп. обвинувачена відшкодувала йому в повному обсязі в ході судового розгляду кримінального провадження.
Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що потерпілий є його братом. ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в квартирі, яка належить свідку на праві власності за адресою по АДРЕСА_5 . Зазначив, що з вересня по грудень 2019 року він перебував за кордоном на заробітках. 15 грудня 2019 року ОСОБА_6 , у якої є сторінка в соціальній мережі «Facebook», написала йому через систему «Facebook Messenger» про те, що вона має новину, оскільки побила його брата, приїхала поліція, «швидка допомога» та на неї відкрили справу, а брата забрали до лікарні. У нього текст повідомлення в системі зберігся дослівно, раніше він також переписувався з ОСОБА_6 через вказану систему. Після повідомлення обвинуваченої він телефонував доньці обвинуваченої для того, щоб дізнатися про подію, але вона не відповідала на дзвінки.

Пояснив, що він зустрічався та проживав з серпня по вересень 2019 року з донькою обвинуваченої ОСОБА_9 , якій він дав ключі та вона залишилася проживати у його квартирі після його виїзду за кордон. Його брат ОСОБА_4 також проживав у вищезазначеній квартирі. Він попросив ОСОБА_20 , щоб вона приглядала за братом та допомагала у побуті. В грудні 2019 року він приїхав на Україну та дізнався про подробиці події, що сталася, від свого брата, який повідомив йому, що у квартирі відбулася сварка через ключі від квартири, його побили у квартирі. Брат повідомив йому, що його побила обвинувачена ОСОБА_6 в результаті чого травмувала ліве око. Також йому відомо, що ОСОБА_6 в квартирі схопила сокиру та хотіла вдарити нею брата, проте ОСОБА_11 забрала у неї сокиру.
У своїй квартирі після приїзду додому 26 грудня 2019 року він побачив безлад, а саме у вітальні. ОСОБА_11 виїхала з квартири після вказаної події, коли він був за кордоном.
Свідок ОСОБА_21 повідомив, що у грудні 2019 року, ввечері йому зателефонувала донька обвинуваченої ОСОБА_18 , з якою він зустрічався. Попросила, щоб він під`їхав на автомобілі за адресою АДРЕСА_3 . Коли він під`їхав до вказаного будинку, то побачив, що з під`їзду вийшли потерпілий, обвинувачена, ОСОБА_18 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 . Після чого, ОСОБА_24 сів до нього в машину на заднє сидіння та був збуджений. Потерпілий, обвинувачена та ОСОБА_18 стояли позаду машини та сварилися. Потім він побачив як ОСОБА_23 побіг в праву сторону від машини, а обвинувачена побігла за ним, водночас потерпілий побіг в ліву сторону. Він сказав ОСОБА_25 та Спічаку Вані, щоб вони сіли в машину і він повіз їх додому. Коли вони від`їхали обвинувачена через деякий час подзвонила їм і сказала, щоб вони приїхали до вищевказаного будинку. Повернувшись вони побачили працівників поліції на місці події. Після вказаної події ОСОБА_6 розповідала йому, що вона побила потерпілого. Також йому відомо, що в квартирі також відбулася бійка.
Свідок ОСОБА_26 пояснила суду, що обвинувачена ОСОБА_6 є її матір`ю. Квартира за адресою по АДРЕСА_5 належить ОСОБА_8 з яким вона раніше зустрічалася та проживала у вказаній квартирі. У квартирі, в окремій кімнаті, також проживав брат ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_4 .
Свідок пояснила, що ОСОБА_8 виїхав за кордон та попросив її, щоб вона приглядала за квартирою в якій надалі залишився проживати ОСОБА_4 та за братом.
Зазначила, що 15 грудня 2019 року приблизно о 13 год. або 14 год. вона прийшла у квартиру за вищевказаною адресою та побачила, що у квартирі знаходилися ОСОБА_4 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та невідомий їй чоловік, які розпивали алкогольні напої. Вона зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила йому про це, а він попросив її, щоб вона вигнала всіх з квартири та забрала у ОСОБА_4 ключі від квартири.
Після чого, вона почала всіх виганяти з вищевказаної квартири. Невідомий чоловік зразу покинув квартиру, а ОСОБА_4 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 залишалися в квартирі та відмовлялися виходити. На її вимогу потерпілий відмовився їй надати ключі від квартири. Між нею та присутніми в квартирі відбулася бійка. Вона намагалася виштовхувати їх з квартири. При цьому, вона декілька разів вдарила ОСОБА_4 по обличчю рукою, оскільки він відмовлявся надавати їй ключі та покинути квартиру. Після чого, він схопив її за волосся та зламав ніготь на руці. Також, вона вдарила декілька разів ОСОБА_28 , який намагався виштовхнути її з квартири.
Свідок пояснила, що в цей час їй подзвонила ОСОБА_6 та вона повідомила матері про те, що відбувається в квартирі. ЇЇ мати проживає в сусідньому будинку з будинком, де відбувалися події. ОСОБА_6 прийшла до них приблизно о 17.00 год. У квартирі в цей час ще були ОСОБА_4 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 . Спочатку її мати нічого не вчиняла, а потім почала погрожувати потерпілому ОСОБА_4 сокирою, яку взяла у квартирі, але вона забрала сокиру у матері.
Свідок ОСОБА_26 пояснила, що у квартирі були зламані меблі, а саме стілець, яким вдрали ОСОБА_28 . Сліди крові у квартирі були від того, що у неї в результаті бійки був відірваний ніготь, а у потерпілого пішла кров з носа, оскільки вона його вдарила по обличчю. У потерпілого ушкоджень ока після бійки у квартирі не було.
ОСОБА_26 зазначила, що через деякий час вона запропонувала потерпілому одягнутися та вийти на вулицю. Після чого, всі присутні вийшли в двір. Біля під`їзду будинку її чекав ОСОБА_21 , який під`їхав на своєму автомобілі. На думку свідка, ОСОБА_4 та ОСОБА_28 налякалися, що ОСОБА_21 їх примусово вивезе на автомобілі, оскільки він стояв біля відкритого багажника автомобіля та почали втікати в різні сторони. При цьому, ОСОБА_6 побігла за ОСОБА_28 , який побіг в праву сторону від будинку.
Свідок пояснила, що події, які відбувалися в подальшому вона не бачила та не знає як було нанесено тілесні ушкодження потерпілому.
Зазначила, що вона, ОСОБА_27 та ОСОБА_21 сіли в автомобіль останнього та через деякий час поїхали з місця події. Коли вони від`їжджали від під`їзду вона побачила, що її мати йшла до під`їзду будинку, де проживає, який знаходиться поряд з будинком, де відбувалися події.
Пояснила, що ОСОБА_27 вони підвезли до дому, а вона з ОСОБА_21 поїхали в гості до друга. Приблизно о 10.00 год їй зателефонувала мати та попросила, щоб вони з ОСОБА_21 приїхали на місце події до під`їзду будинку, куди вже приїхали працівники поліції. Коли вони приїхала до вказаного під`їзду будинку, то вона побачила потерпілого в якого було все обличчя в крові. Вона спитала в нього, що сталося, а він показав рукою в сторону її матері та сказав, щоб вона спитала в матері. що сталося.
Свідок пояснила, що через деякий час їй зателефонував ОСОБА_8 та сказав, що її мати написала йому якесь повідомлення в соціальній мережі.
ОСОБА_26 пояснила, що після вказаних подій вона приходила в лікарню до потерпілого, однак її до нього не пропустили.
Свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що на даний час він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_26 . У грудні 2019 року він знаходився у квартирі за адресою по АДРЕСА_3 на четвертому поверсі у ОСОБА_4 , де був з ними ОСОБА_28 та він з ними вживав алкогольні напої. Приблизно в о 13.00 годин прийшла в квартиру до потерпілого ОСОБА_26 . У дану квартиру ввечері також прийшла ОСОБА_6 . Що відбувалося в квартирі в той день він не пригадує. Тілесних ушкоджень на обличчі потерпілого в квартирі не було . Коли вони вийшли з квартири було приблизно 18 год або 19 год. На вулиці ОСОБА_28 побіг в одну сторону, а ОСОБА_4 в іншу. Події, які відбувалися в подальшому він не бачив, оскільки його на автомобілі підвезли додому.
Свідок ОСОБА_28 повідомив, що він прийшов в квартиру за адресою по АДРЕСА_3 на четвертому поверсі, де проживає ОСОБА_4 та був свідком, як у вказаній квартирі ОСОБА_26 та ОСОБА_6 били потерпілого по різних частинах тіла. Крім того, ОСОБА_6 вимагала у ОСОБА_4 ключі від вказаної квартири. Побої на обличчі у потерпілого в той час були, однак у ОСОБА_4 ще не було пошкоджене око. Свідок пояснив, що ОСОБА_6 також нанесла удари йому. Після цього, їх з ОСОБА_29 вивели з квартири, біля під`їзду вони побачили машину та зрозуміли, що їх мають намір вивезти на вказаній машині. Після чого вони побігли в різні сторони.
Свідок ОСОБА_28 пояснив, що через деякий час ОСОБА_29 йому розповів, що ОСОБА_6 пошкодила потерпілому око в той день коли відбувалися вищевказані події та це відбулося коли у дворі вони побігли в різні сторони, а обвинувачена наздогнала потерпілого.
Для підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч.1 ст.121 КК України прокурором, що підтримує державне обвинувачення, в ході судового слідства пред`явлено наступні документи, які досліджені в судовому засіданні в порядку встановленому ст.358 КПК України.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.01.2020 року встановлено, що 23.01.2020 року ОСОБА_4 звернувся до поліції із заявою про те, що 15.12.2019 року приблизно о 18.00 год. невстановлена особа, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 під час сварки спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_4 (а.с.1-матеріали КП).
Протокол огляду від 05 березня 2020 року та фототаблиця до нього містять відомості, що 15.03.2020 року з 11.40 год. до 12.10 год. в присутності понятих, було оглянуто додаток «Messenger», встановлений в мобільному телефоні «Самсунг Гелексі J 7» належного ОСОБА_8 . В телефоні вставлена сім карта № НОМЕР_1 . В додатку «Messenger» є чат з ОСОБА_6 , на аватарі якого міститься фото вказаної особи. При огляді чата виявлено переписку від 15.12.2019 року о 22:42 годині від ОСОБА_6 «Приветик. Новость хочешь» та о 22:47 годині цього ж дня «Я твоего сегодня любимого Виталю побила, приехали мусора и скорая. На меня кроют дело. Виталю забрали в больницу» (а.с. 36-38 матеріали КП).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 27 травня 2020 року, який проводився з метою перевірки і уточнення відомостей за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 вбачається, що під час проведення вказаної слідчої дії в приміщенні службового кабінету Апостолівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочатої о 12 год. 20 хв., закінченої о 12 год. 43 хв. в присутності понятих, за участю потерпілого ОСОБА_30 , представника потерпілого ОСОБА_5 , статиста ОСОБА_31 , інспектора криміналіста ОСОБА_32 відтворено обставини вчинення кримінального правопорушення 15.12.2020 року, приблизно о 17.00 18.00 годині, які відбулися за адресою по АДРЕСА_5 . Слідчий запропонував потерпілому пояснити та показати на статистові як відбулись події, пов`язані зі спричиненням йому тілесних ушкоджень. Потерпілий в присутності понятих, статиста, криміналіста та свого представника пояснив, що з 17.00 год. до 18.00 год., у грудні 2019 року зайшли до нього ОСОБА_6 з донькою ОСОБА_33 і хотіли у нього забрати ключі від квартири, які він не давав. Квартира за адресою по АДРЕСА_5 належить його брату. Вони почали його бити. Далі ОСОБА_6 схопила сокиру, але її донька стала на його захист. Потім до квартири прийшов його знайомий ОСОБА_15 на якого переключилися жінки. Обвинувачена викликала машину, після чого вони вийшли з квартири та побачили машину в якій був відкритий багажник, на якій їх хотіли вивезти в кар`єр. При цьому ОСОБА_15 побіг в одну сторону, а він в іншу за будинок з лівої сторони, а обвинувачена з другої сторони будинку вийшла та вдарила його палицею в ділянку голови та він впав. Вона била його по спині, голові, коли він припідняв голову, то вона вдарила по оку, ударів по голові зліва було приблизно п`ять. Потім він відчув біль і щось гаряче побігло. Потерпілий вказав, що палка, якою його били в діаметрі приблизно 5 см. Потерпілий показав, як він припіднявся і йому удар прийшовся в ліве око. Потерпілий показав, як йому наносили удари по спині та голові, Показав удар в область лівого ока, яких було приблизно 1-2, після чого побігала кров(а.с.39-41 матеріали КП).

Висновком судово-медичної експертизи № 38 (16.04.2020 року-04.05.2020 року) по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , 1978 року народження, встановлено, що при судово-медичній експертизі виявлено: 15.12.2019 року мала місце травма обличчя органів зору у вигляді важкої контузії, ушкодження лівого очного яблука з випадінням оболонки та середовища лівого ока; екзофтальму, гемофтальму лівого ока, перелому тіла верхньої щелепи ліворуч з порушенням цілісності нижньої стінки лівої очниці; перелому кісток носу; двобічних пара орбітальних гематом; саден у параорбітальній та лобній областях ліворуч (операція від 18.12.2019 року евісцерація лівого ока в зв`язку з нежиттєздатністю ока та неможливості анатомічної адаптації рани), що призвело до стійкої втрати працездатності не менше ніж на одну третину (не менше 33 %) і за цією ознакою відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості. Сукупність тілесних ушкоджень, розташованих в одній анатомічній площині голови, одне біля одного, призвели до втрати очного яблука, тому оцінюються у сукупності і розділенню по ступеню тяжкості кожне окремо не підлягають. Всі виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження виникли від не менше двох ударних травматичних дій тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею на обличчя. Яка з травматичних дій призвела з до тяжкої контузії лівого ока визначити неможливо. Для більш конкретної відповіді стосовно механізму спричинення тілесних ушкоджень потрібно проведення слідчого експерименту. Взаємне розташування потерпілого по відношенню до нападника в момент спричинення тілесних ушкоджень могло бути самим різноманітним та змінюватися. Для більш конкретної відповіді на питання стосовно розташування потерпілого по відношенню до нападника потрібно проведення слідчого експерименту. Термін спричинення тілесних ушкоджень може відповідати даті 15.12.2019 року, що підтверджується даними медичних документів (а.с. 56-61 матеріали КП).

Висновком експерта № 38/65 - додатковий (04.06.2020 року-10.06.2020 року) встановлено, що при порівнянні даних отриманих при судово-медичній експертизі громадянина ОСОБА_4 , 1978 року народження з даними, викладеними в протоколі проведення слідчого експерименту з потерпілим та перегляді відеозапису проведення слідчого експерименту судово-медичний експерт вважає, що не виключена вірогідність заподіяння тілесних ушкоджень при механізмі та способі, як було продемонстровано потерпілим в ході проведення слідчого експерименту (а.с.63-69 матеріали КП).

Суд, заслухавши показання потерпілого, свідків, дослідивши пред`явлені стороною обвинувачення документи, висновки експерта, вислухавши думку прокурора і захисника, приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України знайшло своє підтвердження під час проведення судового слідства.

Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджується зібраними у справі доказами, що за обставин, встановлених судом, ОСОБА_6 заподіяла ОСОБА_4 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

Так, показання потерпілого узгоджуються та підтверджуються сукупністю зібраних в кримінальному провадженні вищенаведених доказів.
Таким чином, окрім повного визнання обвинуваченою своєї вини, суд кладе вищевказані докази в обґрунтування обвинувального вироку і визнає їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, а тому достовірні і достатні та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року.
Досліджені в судовому засіданні висновки експерта, документи не викликають сумніву у суду з точки зору їх достовірності, належності, допустимості та є такими, що підтверджують обставини вчинення даного кримінального правопорушення.
У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази - показання потерпілого, свідків, узгоджені з документами, висновками експерта є достатніми та дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікувати дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.
При призначенні ОСОБА_6 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також характеристику особи обвинуваченої, яка вину визнала, характеризується за місцем проживання посередньо (а.с.99-матеріали КП), за місцем роботи позитивно (а.с.95-матеріали КП), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 96 матеріали КП), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.с.97 матеріали КП), те, що вона раніше не судима (а.с.94 -матеріали КП), враховує думку потерпілого, висловлену в судовому засіданні щодо призначення обвинуваченій покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченій є щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження інших правопорушень з її боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи вищенаведене, а також ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання обвинуваченій положення ст.75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку, одночасно поклавши на неї обов`язки передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть її виправленню.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

При вирішенні цивільного позову, пред`явленого потерпілим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч.5 ст.128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до положень ч. 1 ст.129 КПК України суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно п.3 ч.1 ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
За результатами судового слідства встановлено, що ОСОБА_6 своїми умисними діями заподіяла шкоду потерпілому ОСОБА_4 , який отримав тілесні ушкодження внаслідок чого проходив лікування з 16.12.2019 року по 26.12.2019 року та витрачав кошти на лікування (а.с.21-30). Таким чином, обвинуваченою заподіяна майнова шкода потерпілому в розмірі 4 388,50 грн.
Обвинувачена ОСОБА_6 визнала цивільний позов про стягнення з майнової шкоди в сумі 4 388,50 грн. та відшкодувала майнову шкоду в ході судового розгляду.
Що стосується стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 200000 грн., то у вирішенні даного питання обвинувачена поклалася на розсуд суду.
Як передбачено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначенні розміру грошового відшкодування за завдані потерпілому моральні страждання суд, враховує характер вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, бере до уваги глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, завданих неправомірними діями обвинуваченої в результаті яких потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та йому встановлено третю групу інвалідності (а.с.96-99), погіршення його здібностей у зв`язку отриманими тілесними ушкодженнями, порушення нормальних життєвих зав`язків, що пов`язано з лікуванням, тривалість немайнових втрат, які продовжуються до сьогоднішнього дня, ступінь вини обвинуваченої, враховує вимоги розумності та справедливості.
З урахуванням обставин зазначених вище, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог потерпілого про відшкодування спричиненої йому моральної шкоди у розмірі 60000 гривень.
Керуючись ст. ст. 91, 94, 127, 128, 129, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_6 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Речовий доказ DVD диск з відеозаписом слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду в сумі 60000 (шістдесят тисяч) грн.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1