Провадження №1-кс/369/2809/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000468 від 10.08.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 10.08.2020 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна, а саме автомобіля марки «Volkswagen Passat В5», н.з. НОМЕР_1 , законним користувачем якого являється ОСОБА_6 , вчиненого шляхом підпалу.

З метою створення умов для реалізації власного злочинного умислу, ОСОБА_5 придбав за достовірно невстановлених обставин та способу невстановлену органом досудового розслідування легкозаймисту рідину, після чого на належному йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобілі марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, попрямував в напрямку вул. Соборна в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Припаркувавши 10.08.2020 року близько 02 год. 25 хв. автомобіль марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору поблизу супермаркету «Фора», що в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Соборна, 16-А, ОСОБА_5 вийшов з вищевказаного автомобіля, відкрив багажне відділення, звідки дістав невстановлену органом досудового розслідування легкозаймисту рідину та сховавши її під кофту з капюшоном чорного кольору, пішов в напрямку будинку АДРЕСА_1 .

У подальшому, 10.08.2020 року близько 02 год. 50 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на парковці будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи загально небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді знищення чужого майна, дістав раніше придбану легкозаймисту рідину, облив вказаною рідиною передню частину кузова автомобіля марки «Volkswagen Passat В5», н.з. НОМЕР_1 , законним користувачем якого являється ОСОБА_6 , після чого підпалив його.

У результаті вказаних дій ОСОБА_5 (підпалу) відбулося загоряння кузова автомобіля марки «Volkswagen Passat В5», н.з. НОМЕР_1 , виникнення пожежі, та, як наслідок, повне знищення чужого майна, належного ОСОБА_6 .

Виконавши відповідні дії, реалізувавши власний злочинний умисел, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив та як наслідок, завдав ОСОБА_6 майнової шкоди.

18.11.2020 року в період часу з 07 год. 48 хв. по 07 год. 56 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

- кросівки чорного кольору торгової марки «Nike»;

- спортивні штани кольору хакі;

- кофта з капюшоном темного кольору торгової марки «Nike»;

- мобільний телефон марки «Iphone 7» imei: НОМЕР_4 , з сім карткою НОМЕР_5 .

Вказані речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Метою арешту є збереження вказаних речі як речових доказів у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не відомі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000468 від 10.08.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені під час обшуку 18.11.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді, а саме:

- кросівки чорного кольору торгової марки «Nike»;

- спортивні штани кольору хакі;

- кофта з капюшоном темного кольору торгової марки «Nike»;

- мобільний телефон марки «Iphone 7» imei: НОМЕР_4 , з сім карткою НОМЕР_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1