Справа № 357/391/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2021 м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0000003 від 02.01.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 22.05.2006 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; 2) 05.01.2011 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; 3) 10.01.2012 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений 05.01.2016 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 30.12.2020 близько 23-22 год. прийшов до приміщення магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-1328», що по вул. Івана Кожедуба, 119 в місті Біла Церква Київської області для придбання алкогольного напою. Перебуваючи у вказаному магазині, ОСОБА_3 підійшов до спеціально облаштованої полиці з алкогольними напоями та правою рукою взяв пляшку горілки «Nemiroff Особлива штоф 40%», об`ємом 0,370 л, вартістю 66 гривень 20 копійок.

У подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи біля розрахункової каси, був повідомлений працівниками магазину про заборону продажу алкогольних напоїв у нічний час. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння алкогольним напоєм.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , ігноруючи зауваження працівників магазину, які вимагали повернути алкогольний напій, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії помічені іншими особами, відкрито заволодів пляшкою горілки «Nemiroff Особлива штоф 40%», об`ємом 0,370 л, вартістю 66 гривень 20 копійок та вийшов з приміщення магазину.

Після цього, ОСОБА_3 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв магазину ТОВ «АТБ-Маркет» «Продукти-1328» майнову шкоду на загальну суму 66 гривень 20 копійок.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену 11.02.2021, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити. Згідно з угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі обвинувачення за кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України як як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.2 ст.186 КК України позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.
Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину беззастережно визнав повністю, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченого також підтримав угоду та просив її затвердити.
Представник потерпілого ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явився, натомість до суду надійшла його заява, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності. Будь-яких претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне порозуміння ним своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, який, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам окремих осіб.
Представником потерпілого ОСОБА_7 надано прокурору письмову згоду на укладення угоди.
Укладена угода за своїм змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.52, 53 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

При затвердженні угоди враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває під наглядом у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2010 року, за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 11.02.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 ..
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.
Речовий доказ - оптичний диск СD-R сірого кольору, марки «ARTEX», серійний номер LH3157VA із вмістом 8-ми відеозаписів з камер відеоспостереження магазину ТОВ ««АТБ-Маркет» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1