Провадження № 1-кс/161/8135/20
У Х В А Л А
м. Луцьк 13 листопада 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання заступника начальника СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника СВ Луцького районного ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 10.11.2020р.

Своє клопотання мотивує тим, що 10.11.2020 року, близько 17 години, по лінії «102» надійшло повідомлення від працівників правоохоронних органів, про те що в с. Липини Луцького району по вул. Січових Стрільців затримано підозрілу особу, ОСОБА_5 , який при собі має засоби схожі на наркотичні, призначенні для особистого вживання.

Даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000952 від 10.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

10.11.2020 в період часу з 18.05 по 18.36 годину в ході проведення огляду на території парковки перед приміщенням «Нової Пошти», що в с. Липини Луцького району по вул. Січових Стрільців, 2В гр. ОСОБА_5 надав для вилучення поштове відправлення на його ім`я та всього в нього було виявлено та вилучено речі, які постановою від 11.11.2020 року визнано речовими доказами у справі.

В судове засідання слідчий не з`явився, просив розглядати справу без його участі, у зв`язку із зайнятістю, клопотання підтримав з підстав, викладених в останньому, просив задовольнити його. Власник майна не заперечував щодо накладення арешту на майно.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд дійшов висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, тому клопотання про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене 10.11.2020 р. протоколом огляду на території парковки перед приміщенням «Нової Пошти», що в АДРЕСА_1 гр., а саме: поліетиленовий пакет із жовтою порошкоподібною речовиною, квитанцію № про отримання поштового відправлення, упаковку посилки № 546, мобільний телефон «Jinga», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім карткою № НОМЕР_3 ,встановивши тимчасову заборону, до скасування у встановленому КПК України порядку, відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаними майном.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_1