Справа № 273/690/20
Провадження № 1-кп/273/101/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 01.09.2019 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

31.08.2019 близько 23-ї год. 50 хв., ОСОБА_4 керуючи технічно справним мотоциклом марки «LifanSG150» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, у порушенні п.2.1 а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР) не маючи відповідного посвідчення водія та у порушення п. 19.1 ПДР рухаючись у темну пору доби без увімкненого світла фар, по вул.Заводській в напрямку центру Мар`янівка, Баранівського району Житомирської області, навпроти домогосподарства №25 на освітлюваній ділянці дороги, порушуючи п.п.2.3 «б», 12.2, 12.3 ПДР, прояви необачність до дорожньої обстановки та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався у його смузі руху в зустрічному напрямку.

Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які належать до тяжких тілесних ушкоджені, за ознакою небезпеки для життя, вигляді поєднаної тупої травми голови, грудної клітки, живота, правої нижньої кінцівки, відкритої черепно-мозково-лицевої травми, рани в лобній ділянці синців навколо очей, переломів верхньої шелепи, кісток носа, лобної кістки, правої тім`яної кістки, правої вискової кістки, клиноподібної кістки справі геморогічних забоїв лобних долей обох півкуль головного мозку, внутрішньомозкової гематоми вискової долі лівої півкулі головного мозку, субдуральної гематоми в лівій лобно-тім`яно-висковій ділянці, закритої травм грудної клітки, перелому тіла лівої ключиці, забою легень, відкритих перелові обох кісток правої гомілки у середній частині із трьома ранами по передні поверхні правої гомілки середній частині, садна у верхніх відділах передньої черевної стіни зліва.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав та підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті по даному кримінальному провадженні. Щиро кається у вчиненому злочині. Окрім того пояснив, що близько 11 год ночі у день коли трапилося ДТП про яке йдеться в обвинувальному акті, він разом із ОСОБА_7 їхав із с. Биківка в смт. Мар`янівка. Обоє були в стані алкогольного сп`яніння. Під час руху, за п`ятдесят метрів до місця наїзду на пішохода, він бачив на тротуарі обабіч паркану постать людини. Не виключає того, що то був потерпілий, адже він декілька разів повертався до ОСОБА_8 , подивитися у якому він стані та щоб запобігти його падіння із мопеда. Вулиця де сталося ДТП добре освітлюється, дорога не була мокрою. Відчувши удар, він не зрозумів того що наїхав на пішохода, звідки він там взявся, також не розуміє. Цивільний позов визнає частково.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив у судовому засіданні, що у день коли відбулося ДТП він був на святкуванні дня народження, випив трохи спиртного. Десь близько дванадцятої години він пішов додому у сторону с Биківка, спершу йшов обабіч дороги, а потім змістився до її центру. Чув звук мопеда, але він був таким тихим, що той не надав йому значення, окрім того, він не бачив ніяких світлових сигналів транспортного засобу, у якийсь момент відчув удар, а далі вже нічого не пам`ятає. Чи допомагав обвинувачений йому матеріально, йому невідомо, можливо якісь кошти отримувала його дружина. Окрім того він зазначив, що після ДТП він позбавлений можливості займатися роботою яку раніше виконував так, як має проблеми зі здоров`ям, зокрема біль у нозі та ключиці, має й погіршення зору. В судовому засіданні просив не позбавляти обвинуваченого волі, щодо призначення виду і міри покарання покладався на розсуд суду.

Окрім визнання обвинуваченим обставин викладених у обвинувальному акті, його провина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.09.2019 згідно якого було здійснено огляд горизонтальної ділянки по вул.. Заводській в с. Мар`янівка Баранівського району Житомирської області де відбулося ДТП (а.с.118-130);

Висновком експерта №3/1067 від 07.11.2019 згідно якого:

на момент огляду та ДТП робоча гальмівна система мотоцикла Lifan SG150 р.н. НОМЕР_1 знаходилась в технічно працездатному стані;

на момент огляду та ДТП рульове керування мотоцикла Lifan SG150 р.н. НОМЕР_1 знаходилась в технічно працездатному стані;

на момент огляду та ДТП ходова частина мотоцикла Lifan SG150 р.н. НОМЕР_1 знаходилась в технічно працездатному стані;

на момент огляду зовнішні світлові прилади (фара головного світла) мотоцикла LifanSG150 р.н. НОМЕР_1 внаслідок аварійних ушкоджень знаходилась в технічно несправному стані;

дослідженому мотоциклі LifanSG150 р.н. НОМЕР_1 , будь-яких технічних несправностей деталей і систем які впливають на безпеку руху, і могли б привести до створення аварійної ситуації й виникнення наведеної дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено (а.с.143-150);

Висновком експерта №3/1155 від 14.11.2019 згідно якого:

встановити безпосередньо (або з найбільшою вірогідність) місце наїзду мотоцикла Lifan SG150 р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_6 не представляється можливим, так як відсутні певні ознаки (наведені в дослідницький частині) на підставі яких можливо зробити категоричний висновок.

З моменту виникнення небезпеки для руху (виявлення пішохода на проїзній частині на відстані 74,0 м) водій мотоцикла Lifan SG150 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом застосування своєчасного гальмування.

в даній дорожній ситуації пішохід ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пп. 4.1., 4.4. Правил дорожнього руху України. Оцінка відповідності дій пішохода ОСОБА_6 вказаним вимогам ПДР України може бути вирішене органами слідства (судом) самостійно на основі юридичного аналізу всіх зібраних у справі матеріалів, стосовно до вимог розділу 4 ПДРУ.

в дорожній ситуації, що склалася, водій мотоцикла Lifan SG150 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог пп. 12.1., 12.3., Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.3. ПДР України (висновки питання 2). Оцінка дій водія ОСОБА_4 в частині керування ТЗ в стані сп`яніння, та посвідчення водія спеціальних знань експерта не потребує.

З технічної точки зору вбачається, що невідповідність дій водія мотоцикла Lifan SG150 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, знаходиться у причинному зв`язку із виникненням наведеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 155-161);

Висновком експерта №931 від17.12.2019 згідно якого в наданих мед картках стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_6 описано такі тілесні ушкодження у нього: поєднана тупа травма голови, грудної клітини, живота, правої нижньої кінцівки: відкрита черепно-мозкова-лицева травма: рана в лобній ділянці, синці навколо очей, переломи верхньої щелепи, кісток носа, лобної кістки, правої тім`яної кістки, правої вискової кістки, клиноподібної кістки справа, геморагічні забої лобних долей обох півкуль головного мозку, внутрішньо мозкова гематома вискової долі лівої півкулі головного мозку, субдуральна гематома в лівій лобно-тям`яно-висковій ділянці, закрита травма грудної клітини: перелом тіла лівої ключиці, забій легень, відкриті переломи обох кісток правої гомілки у середній частині із трьома ранами по передній поверхні правої гомілки у середній частині, садно у верхніх відділах передньої черевної стінки зліва, вони утворились від дії тупого (их) предмета (ів) за механізмом удару/стискання, тертя/, давністю та при обставинах можливо, як вказано в постанові, належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя/ Згідо п. 2. 1. 3. а), б), в) м) Правил Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень/.

З урахуванням характеру та локалізації вищеописаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 вважаю, що він під час наїзду транспортного засобу міг перебувати у вертикальному або близькому до нього положенні та бути повернутим до транспортного засобу передньою поверхнею тіла (а.с. 176-178);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.01.2020 згідно якого у присутності понятих за участі свідка ОСОБА_4 було відтворено порядок та обставини ДТП, що відбулося (а.с. 188-195);

Висновком експерта №965/20-25 від 20.03.2020 згідно якого:

з технічної точки зору, показання водія ОСОБА_4 з приводу то, що на момент ДТП пішохід перетинав проїзну частину справа на ліво відносно напрямку руху транспортного засобу є технічно не ґрунтовними.

в даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, пішохід ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог розділу 4 «обов`язки та права пішоходів» Правил дорожнього руху України.

для регламентації та оцінки дій пішохода ОСОБА_6 вимогам розділу 4 «обов`язки та права пішоходів» Правил дорожнього руху України, спеціальні пізнання в галузі автотехнічної експертизи не потрібні і дане питання може бути вирішено слідством самостійно з урахуванням дорожньої обстановки на місці пригоди та висновків даної експертизи.

в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій мотоцикла марки Lifan SG150 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху України.

з технічної точки зору, в діях водія мотоцикла марки Lifan SG150 р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачається невідповідність технічним вимогам пункту 12.3. Правил дорожнього руху України.

з урахуванням вихідних даних та проведеного дослідження, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, слід вважати, невідповідність ій водія мотоцикла марки LifanSG150 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України (а.с. 200 203).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, що встановлено ст. 22 КПК України.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку учасників кримінального провадження, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях викладених у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року) та в п.150 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року (остаточне - 21.07.2011 року), в яких зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Таким чином, суд вважає, що обвинувачений дійсно своїми умисними діяннями, які виразилися у порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 , тяжкі тілесні ушкодження - вчинив злочин, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння

Також, суд бере до уваги досудову доповідь, що характеризує обвинуваченого згідно якої ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються, як середня, при цьому, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі становить також середню небезпеку для суспільства (а.с. 85).

Крім того, суд враховує довідку-характеристику Биківської селищної ради №1903 згідно якої за час проживання на території ради зарекомендував себе добре, компрометуючих матеріалів зафіксовано не було, до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 186)

Враховуючи наведене, а саме дані про особу обвинуваченого, його вік, майновий, сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що покарання йому слід призначити в межах санкцій статті, за якими він обвинувачується у вигляді позбавлення волі.

Питання про доцільність призначення додаткового покарання вирішується за розсудом суду з врахуванням обставин даної конкретної справи, з обов`язковим мотивуванням прийнятого рішення.

Отже, при призначенні обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд враховує ту обставину, що під час скоєння злочину обвинувачений не мав права керувати транспортним засобом через відсутність посвідчення водія, яке йому у встановленому законом порядку не видавалося.

Таким чином, суд не вбачає підстав для позбавлення обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, адже такого права він фактично не має на момент розгляду даного кримінального провадження у зв`язку з обставинами, що склалися.

При цьому, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також зважаючи на характеризуючи дані щодо ОСОБА_4 , думку потерпілого та те, що потерпілий рухався у смузі руху транспортного засобу в зустрічному напрямку в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду зазначене покарання в повному обсязі буде відповідати меті визначеній ч.2 ст.50 КК України.

Крім того, у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання цивільним позивачем у кримінальному провадженні та відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином.

У відповідності до частини 1 статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до вимог статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 дійсно вчинив злочин, яким для ОСОБА_6 було завдано тажких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Згідно доданих до позовної заяви квитанцій, ОСОБА_6 придбала ліки для свого лікування в результаті протиправних дій обвинуваченого на загальну суму 87 000 грн. 72 коп.

З огляду на викладене, зважаючи на характер вчиненого правопорушення та його наслідки враховуючи думку як позивача так і відповідача, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що вимога позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає, що ОСОБА_6 має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав.

Так, моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, що відповідає приписам ч. 1 ст. 23 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на викладене, враховуючи те, що в результаті протиправних дій ОСОБА_4 для ОСОБА_6 було завдано травм, які супроводжувалися в процесі лікування у фізичному болю та стражданнях, адже відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, зважаючи на те, що ОСОБА_6 зазнав душевних страждань на момент лікування та в процесі його реабілітації, суд вважає вимогу про стягнення моральних збитків в сумі 270 000 грн такою, що підлягає частковому задоволенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд стягує з обвинуваченого.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На час ухвалення вироку до ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не було застосовано жодного запобіжного заходу, а тому в даний час відсутня необхідність застосування до нього будь-якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 86, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Процесуальні витрати що складають 5277 (п`ять тисяч двісті сімдесят сім) грн 78 коп суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Зняти арешт з мотоцикла марки «LifanSG150» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений ухвалою слідчого судді Баранівського районного суду №273/1695/19 від 03.09.2019.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у вигляді:

мотоцикла марки «LifanSG150» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на зберігання Баранівському ВП повернути власнику.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 майнову шкоду в загальному розмірі 87 000(вісімдесят сім тисяч) грн 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 моральну шкоду в загальному розмірі 270 000 (двісті сімдесят тисяч) грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1