Справа № 344/7795/20
Провадження № 11-кп/4808/387/20
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2020 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції та встановлені обставини.

1.1. Оскаржуваною ухвалою в задоволенні клопотання ОСОБА_8 , засудженого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.04.2020 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, відмовлено.

1.2. Ухвала мотивована тим, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення злочину середньої тяжкості, відповідальність за який передбачено у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Також ОСОБА_8 на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, згідно вироку Коломийського міськрайонного суду від 30 січня 2020 року, більш суворим, остаточно визначено покарання 1 рік 6 місяців обмеження волі.

Оскільки засудженому ОСОБА_8 за вчинення злочинів середньої тяжкості було призначено покарання у вигляді обмеження волі на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, то наведені у клопотанні дані про особу засудженого, не можуть бути достатньою підставою для застосування ст. 81 КК України та свідчити, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

2. Доводи апеляційної скарги засудженого:

- доводи представника УВП та прокурора є абсурдними;

- половину строку засуджений чекає етап;

- в УВП №12 не передбачені умови правці для неодноразово засуджених осіб до позбавлення волі, тому це не повинно служити підставою відмови в умовно-достроковому звільненні;

- ОСОБА_8 в 2019 році з`явився з каяттям за злочини, які вчиняв раніше, така поведінка свідчить про бажання розпочати нове порядне життя;

- ОСОБА_8 робить усе можливе для виправлення і виявляє бажання стати нормальним законослухняним громадянином, який має сім`ю;

- на даний час половину строку ОСОБА_8 відбуває фактично зовсім інший вид покарання , а саме позбавлення волі максимального рівня безпеки камерного типу, під час перебування режиму не порушує, на зауваження реагує адекватно;

- апелянт наголошує на ризику захворювання на COVID-19, оскільки в камері перебуває багато осіб з різними хронічними захворюваннями;

- обіцяє відразу працевлаштуватись, сплачувати завдану ним шкоду.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і застосувати до нього умовно-дострокове звільнення з усіма зобов`язаннями відповідно до ст. 81 КК України дати засудженому шанс розпочати законопослушне життя на волі.

3. Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного йому вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2020 року покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі на підставі ст. 81 КК України.

У судовому засіданні суду першої інстанції представник ДУ Івано-Франківська УВП (№12) заперечила з приводу задоволення даного клопотання, зазначивши, що засудженого ОСОБА_8 готують для етапу до установи, в якій він відбуватиме покарання, призначене вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області у вигляді обмеження волі.

4. Правові позиції сторін.

4.1. В засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній мотивів.

4.2. Прокурор доводи апеляційної скарги заперечив.

5. Апеляційну скаргу належить задовольнити частково з таких мотивів.

5.1. За приписами ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог ст. 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Нормами ст. 411 КПК України передбачено, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: 1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; 2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; 3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; 4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

5.2. Суд першої інстанції не виконав приписи процесуального закону.

Матеріали провадження взагалі не містять жодних даних, які б могли дати підстави для прийняття будь-якого рішення чи про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення чи про відмову у такому.

Відсутній вирок, за яким засуджений утримується під вартою, в той час, як йому призначений інший вид покарання. Без цього взагалі не можна було проводити розгляд даного питання, оскільки відсутній базовий процесуальний акт.

Окрім вироку, відсутні також дані з установи виконання покарання про початок і закінчення строку, без чого не можна зробити висновок про відбуття не менше половини строку покарання (п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України).

Найголовніше, поза дослідженням суду залишились дані, з яких можна було б зробити висновок про сумлінність поведінки і ставлення до праці засудженого (ч. 2 ст. 81 КК України). А ці обставини є ключовими й інформація з цього приводу повинна бути в установі виконання покарань.

Рішення, в якому відсутні посилання на дослідження та оцінку необхідних обставин є необґрунтованим і невмотивованим. Воно суперечить приписам ст. 370 КПК України і не може залишатися в силі.

6. З наведеного слідує висновок, що право на справедливий суд у цьому провадженні не було реалізовано (ст. 21 КПК), оскільки суд фактично не відбувся, обставини, які слід було дослідити, залишились нез`ясованими ні щодо формального права на УДЗ по відбуттю певної частини покарання ні щодо змістовних його складових - сумлінна поведінка і ставлення до праці, які сукупно дають підстави для висновків із цього приводу.

Самостійно ці питання апеляційний суд вирішити не може з урахуванням специфіки процесуальної форми апеляційного перегляду суд у першій інстанції фактично не відбувся, предмет для апеляційного перегляду й оцінки по суті відсутній.

Тому оскаржувану ухвалу належить скасувати і призначити новий розгляд клопотання засудженого в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 370, 376, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2020 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від призначеного судом покарання скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5