Справа № 947/4284/21
Провадження № 1-кс/947/1580/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001365 від 10.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до Положення про Одеське міське управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, затвердженого наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 582 від 13.11.2017 встановлено, що Одеське міське управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області є структурним підрозділом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, юрисдикція якого поширюється на територію міста Одеси.
Пунктом 3 Положення встановлено, що Управління у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держпродспоживслужби, дорученнями Голови Держпродспоживслужби та його заступників, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, наказами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, дорученнями начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, а також цим Положенням.
Так, згідно наказу начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 353-к від 24.11.2017 ОСОБА_5 призначено на посаду головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.
Відповідно до Положення про відділ безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, затвердженого наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 582 від 13.11.2017 встановлено, що відділ безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області є структурним підрозділом Управління.
Так, ОСОБА_5 ознайомлено з посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, затвердженої наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 582 від 13.11.2017, відповідно до якої встановлено, що головний спеціаліст є державним службовцем.
ОСОБА_5 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належить до категорії «В» та у розумінні пункту 1 примітки до статті 364 КК України, є службовою особою.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 з 17.02.1999 та по теперішній час зареєстрований як фізична особа підприємець (номер запису про включення відомостей про фізичну особу підприємця до ЄДР № 0011154), основним видом діяльності якого являється роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, а також діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, тощо.
Так, 17.11.2020 на підставі направлення № 4344 від 12.11.2020 на проведення заходу державного контролю на виконання наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області № 4491 від 12.11.2020 «Про проведення позапланового заходу державного контролю потужностей ФОП ОСОБА_6 » головними спеціалістами відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було проведено перевірку господарської діяльності ФОП ОСОБА_6 , а саме його закладу «Де Волан», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами вказаного заходу державного контролю головними спеціалістами відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_7 складено Акт № 4942 від 17.11.2020 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, відповідно до якого виявлено порушення норм Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів».
У подальшому, головними спеціалістами відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 складено припис № 615 від 17.11.2020 щодо усунення порушень норм Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» з строком усунення недоліків до 21.12.2020.
Так, 10.12.2020 у денний час, встановити більш точний час в ході досудового розслідування не надалось можливим, ОСОБА_5 , попередньо погодивши свій візит з ОСОБА_6 , прибув за місцем розташування закладу «Де Волан» за адресою: м. Одеса, Ланжеронівський узвіз, 2 та під час розмови з ОСОБА_6 у ОСОБА_5 та іншої невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, в супереч вимогам Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», Законів України «Про державну службу», Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування та посадової інструкції, виник злочинний корисливий мотив спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 з використанням наданого службового становища.
Так, ОСОБА_5 будучи добре усвідомленим про те, що відповідно до припису № 615 від 17.11.2020 щодо усунення порушень норм Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» строк усунення недоліків до 21.12.2020, а також про те, що ним у подальшому буде проводитись повторний захід державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, а саме перевірка господарської діяльності ОСОБА_6 , почав вчиняти дії направлені на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими на теперішній час в ході досудового розслідування особою, повідомив ОСОБА_6 , що якщо останній бажає отримати позитивний акт за результатами проведення повторного заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, ОСОБА_6 повинен надати ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 10000 гривень.
У свою чергу, ОСОБА_6 з метою уникнення негативних наслідків у вигляді накладення адміністративного стягнення та штрафних санкцій за порушення вимог Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», погодився на пропозицію ОСОБА_5 щодо надання неправомірної вигоди в розмірі 10000 гривень за отримання позитивного висновку за результатами проведення повторного заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, після чого ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що як тільки останній буде готовий наданий весь пакет документів необхідно буде зателефонувати ОСОБА_5 та повідомити про намір зустрітися.
У подальшому, а саме 22.12.2020 головними спеціалістами відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у приміщені закладу «Де Волан» за адресою: м. Одеса, Ланжеронівський узвіз, 2 було проведено повторний захід державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин за результатами якого складено Акт № 5425 від 23.12.2020, відповідно до якого ОСОБА_6 усунув всі порушення норм Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», які були виявлені відповідно до Акту № 4942 від 17.11.2020.
Так, 23.12.2020 ОСОБА_6 знаходячись у приміщенні Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 36 в ході розмови з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 отримав від останніх примірник Акту № 5425 від 23.12.2020, після чого ОСОБА_6 повідомили, що всі інші необхідні документи у нього заберуть після новорічних свят та з ним зв`яжуться.
У подальшому, а саме 02.02.2021 у період часу з 11:00 по 12:00, встановити більш точний час в ході досудового розслідування не надалось можливим, на мобільний телефон ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_5 та запитав у нього, чи не забув ОСОБА_6 за додаткові документи, які останній повинен був надати ОСОБА_5 за отриманий ним Акт № 5425 від 23.12.2020, відповідно до якого ОСОБА_6 усунув всі порушення норм Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», які були виявлені відповідно до Акту № 4942 від 17.11.2020. Та з метою створення умов для одержання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_6 , що через декілька днів до його закладу за дорученням ОСОБА_5 приїде особа, якій ОСОБА_6 необхідно передати обумовлену раніше суму грошових коштів, на що ОСОБА_6 погодився, розуміючи, що відмова від вимог ОСОБА_5 може призвести до створення перешкод у здійсненні його господарської діяльності.
05.02.2021 приблизно о 16:00, встановити більш точний час в ході досудового розслідування не надалось можливим, на мобільний номер ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_8 , який повідомив ОСОБА_6 , що він телефонує за дорученням ОСОБА_5 та у подальшому домовився з ОСОБА_6 про зустріч у закладі «Де Волан» за адресою: м. Одеса, Ланжеронівський узвіз, 2.
В той же день, 05.02.2021 о 18:05 год. ОСОБА_8 знаходячись у салоні свого автомобілю FORD Transit за адресою: м. Одеса, Ланжеронівський узвіз, 2, не будучи усвідомленим про злочинний задум ОСОБА_5 та інших невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 10000 гривень, які у подальшому необхідно було передати ОСОБА_5 , в якості неправомірної вигоди за вчинені ним дії з використанням його службового становища.
У свою чергу, ОСОБА_8 усвідомивши, що вказані грошові кошти являються неправомірною вигодою, повідомив співробітникам правоохоронних органів про злочинні дії ОСОБА_5 та надав згоду на своє залучення до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження.
У подальшому, ОСОБА_8 діючи в співробітництві з правоохоронними органами, зателефонував до ОСОБА_5 та запитав у останнього коли саме йому необхідно передати йому грошові кошти, які ОСОБА_8 надав ОСОБА_6 , на що ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний задум до кінця, діючи в порушення вимогам Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», Законів України «Про державну службу», Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування та посадової інструкції, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, надав вказівку ОСОБА_8 , що вказані грошові кошти він особисто забере у ОСОБА_8 через декілька днів, таким чином фактично розпорядившись одержаною неправомірною вигодою.
Так, 05.02.2021 у період часу з 20:25 по 21:23 старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області у зв`язку з реальною загрозою приховування, зміни та знищення речових доказів, керуючись ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору
За результатами проведення слідчих дій, 05.02.2021 о 21:24 год. старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області було затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Так, 06.02.2021 у відповідності до вимог статей 104, 105, 106, 107, 223 та 237 КПК України було оглянуто речі, що були вилучені в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 06.02.2021 зазначені речі було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що вилучені речі є речовими доказами, а саме: матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, у зв`язку з чим існує реальна загроза його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та визнані як такі постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області, у зв`язку з чим, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.
2. Позиції учасників з приводу порядку розгляду даного клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Від захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 надійшло заперечення на клопотання про накладення арешту на майно, відповідно до якого сторона захисту вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки обшук був проведений з порушенням вимог діючого законодавства, відсутні підстави для накладення арешту, так як вилучені речі не є знаряддям злочину. Захисник просив розглянути клопотання за відсутності представника власника майна.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 05.02.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 05.02.2021 року був проведений обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в результаті проведення якого був вилучений мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучений мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин ймовірного отримання неправомірної вигоди.
Згідно постанови про визнання речовими доказами від 06.02.2021 року, вилучені документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0001365 від 10.12.2020 року.
Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, що також свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 в цілях забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також з метою забезпечення в подальшому можливої конфіскації майна, як виду покарання, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, конфіскації майна, як виду покарання, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучений мобільний телефон може бути використаний в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження, а також необхідний для забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
При цьому, оскільки мобільний телефон може містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого знищення та зміни, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій, забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001365 від 10.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучено в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1