Справа № 947/8290/20
Провадження № 1-кс/947/4130/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001872 від 10.09.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання про арешт майна, в провадженні Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001872 від 10.09.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Згідно клопотання, досудове розслідування в рамках вказаного кримінального провадження здійснюється за фактом можливого незаконного заволодіння транспортним засобом «Nissan Leaf», номер кузова (VIN) НОМЕР_1 .

Так, в рамках вказаного кримінального провадження, 08.04.2020 року потерпілий ОСОБА_4 набув статус цивільного позивача.

Відтак, з метою забезпечення цивільного позову, а також забезпечення збереження речових доказів, заявник звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

Від заявника надійшла заява про розгляд поданого клопотання про арешт майна за його відсутності.

Прокурор та слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, до суду не з`явилися.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно абзацу 1 ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як вбачається з матеріалів даного клопотання, постановою слідчого від 08.04.2020 року потерпілого ОСОБА_4 визнано цивільним позивачем в рамках кримінального провадження №0001872 від 10.09.2019 року.
Викладене свідчить про наявність в рамках даного кримінального провадження цивільного позову, поданого громадянином ОСОБА_4 (в інтересах останнього), що свідчить, що з метою забезпечення цивільного позову, вказана особа має право звертатися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту майна.
Між тим, слідчий суддя зазначає, що сам по собі факт наявності в рамках даного кримінального провадження цивільного позову не може свідчити про наявність правових підстав для задоволення поданого клопотання та накладення арешту на зазначений у клопотанні транспортний засіб.
Так, слідчий суддя зазначає, що з метою забезпечення цивільного позову арешт накладається на майно особи, яка має відповідний процесуальний статус в рамках кримінального провадження (підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння).
Між тим, будь-які відомості, які б свідчили про наявність у громадянина ОСОБА_5 одного з означених процесуальних статусів до клопотання про арешт майна долучено не були, в зв`язку з чим, перед слідчим суддею не було доведено наявності підстав для задоволення поданого клопотання щодо накладення арешту майна з метою забезпечення цивільного позову.
В частині доводів заявника про необхідність накладення арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий суддя зазначає, що оскільки цивільний позивач (його представник) уповноважені на звернення до слідчого судді виключно з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову, в той час як процесуальними правами на звернення з таким клопотанням з метою забезпечення збереження речових доказів наділені слідчий за погодженням з прокурором/прокурор, слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання в цій частині подане не уповноваженим суб`єктом, а відтак, таке клопотання задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 395КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001872 від 10.09.2019 року відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1