Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кп/644/442/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2020 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
законних представників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представника Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради - ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Харкова обвинувальний акт, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001500 14.06.2019 року, що надійшов від заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_14 , затверджений прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого м. Імішлі Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, який навчався в 9-Б класі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №123 та дійсний учень школи №5 м. Імішлі Республіки Азербайджан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и в:
Суд визнає доведеним, що:
12 березня 2019 року, близько 18 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_7 під час перебування в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщеного в будівлі супермаркету «Клас» по пр-ту Альошина, 8 в м. Харкові, добровільно погодився на пропозицію громадянина ОСОБА_15 (за прозвищем ОСОБА_16 ), матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме кримінальне провадження і який також перебував в кафе «Територія відпочинку», розміщеного в будівлі супермаркету «Клас» по пр-ту Альошина, 8 в м. Харкові, - здійснити разом з ним, ОСОБА_15 , напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнає нападу, а саме на заволодіння банківською карткою з подальшим зняттям готівки й заволодіння грошовими коштами, які були на рахунку картки ОСОБА_6 . Громадянин ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, познайомився з потерпілим, ОСОБА_6 , який теж відпочивав у цьому ж кафе. Під час спілкування ОСОБА_6 замовляв спиртні напої за власний рахунок, розрахувавшись при цьому своєю банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 . В цей час у громадянина ОСОБА_15 (за прозвищем ОСОБА_16 ) і матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме кримінальне провадження, виник раптовий умисел, направлений на скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнає нападу, а саме на заволодіння вказаною карткою з подальшим зняттям готівки й заволодіння грошовими коштами, які були на рахунку картки ОСОБА_6 .
Для здійснення своїх злочинних намірів громадянин ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, домовились та погодили між собою план скоєння злочинного нападу, розподіливши функції кожного з учасників злочинної групи, а саме: громадянин ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, підгляне пін-код до банківської картки коли потерпілий ОСОБА_6 буде розраховуватись на касі та, коли останній буде перебувати надворі, спричинить потерпілому тілесні ушкодження, аби вивести ОСОБА_6 в безпорадний стан, а ОСОБА_7 дістане з куртки ОСОБА_6 гаманець з карткою та разом, за допомогою пін- коду, знімуть грошові кошти з картки ОСОБА_6 .
Так, 12 березня 2019 року громадянин ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розробленого і погодженого плану та відведеної кожному членові групи функції, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на скоєння нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнає нападу, під час спільного розпиття спиртних напоїв - пива, коли ОСОБА_6 пішов розраховуватися на касу за наступне замовлення пива, громадянин ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, вирішивши дану обставину сприятливою для можливого отримання пін-коду до картки, попрямував слідом за ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 став розраховуватися на касі за допомогою картки, то гр. ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, стоячи на зручній відстані, побачив як о 19 год. 47 хв. ОСОБА_6 на терміналі почав вводити пін-код до картки, запам`ятовуючи комбінацію цифр.
Пізніше, цього ж вечора, тобто 12 березня 2019 року, приблизно о 20 год. 10 хв., коли до приміщення кафе зайшов гр. ОСОБА_17 , матеріали відносно якого були виділені в окреме кримінальне провадження та вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.08.2019 року останнього визнано винним та призначено покарання, - гр. ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, запропонував йому, ОСОБА_17 , вчинити крадіжку грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_6 , на що ОСОБА_17 погодився.
Далі, гр. ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, побачив, що ОСОБА_6 о 20 годині 50 хвилин покинув приміщення супермаркету «Клас» та попрямував у бік дитячого майданчику, розміщеного у дворі будинку АДРЕСА_4 та, вирішивши дану обстановку сприятливою для вчинення спланованого злочину, гр. ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме кримінальне провадження, разом з неповнолітнім ОСОБА_7 попрямували слідом за потерпілим ОСОБА_6 . Приблизно о 21 год. 00 хв., гр. ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, разом з ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на скоєння нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи яка зазнає нападу, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який знаходився біля лавки на дитячому майданчику у дворі будинку АДРЕСА_4 , та наніс потерпілому ОСОБА_6 три удари кулаком в обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому носових кісток, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю більше 6-ти днів, але не більше 3- х тижнів (21 дня), саден спинки носу та синців на обличчі, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а неповнолітній ОСОБА_7 в цей час стояв неподалік та вичікував зручного моменту для заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 . Від нанесених даних ударів потерпілий ОСОБА_6 впав на землю де неповнолітній ОСОБА_7 , діючи згідно розподілених ролей, підбіг до потерпілого ОСОБА_6 та, розстебнувши зовнішню ліву кишеню куртки, в ній був одягнений ОСОБА_6 , заволодів гаманцем, в якому знаходились 20 грн. та банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 із залишком грошових коштів на рахунку в розмірі 14872 грн. Вподальшому гр. ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме кримінальне провадження, та неповнолітній ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 14872 гривні.
Окрім того, 12 березня 2019 року, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи за попередньою змовою з гр. ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме кримінальне провадження, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , незаконно заволодів банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я потерпілого ОСОБА_6 з грошовими коштами на рахунку в розмірі 14872 грн., яка зберігалась у гаманці потерпілого ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_7 продовжуючи свої спільні протиправні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, викрадений гаманець з банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , з грошовими коштами на рахунку в розмірі 14872 грн., передав гр. Мухідіну, матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, звідки останній дістав зазначену банківську карту, та, переслідуючи мету незаконного збагачення, передав ОСОБА_17 , матеріали відносно якого були виділені в окреме кримінальне провадження та вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.08.2019 року останнього визнано винним та призначено покарання, - для подальшого таємного викрадення готівки шляхом її зняття через банкомат АТ КБ «Приватбанк», повідомивши при цьому йому пін-код карти.
Отримавши зазначену банківську карту ОСОБА_17 разом з неповнолітнім ОСОБА_7 та гр. Мухідіном, матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння грошовими коштами, що належали потерпілому ОСОБА_6 , попрямували до банкомату АТ КБ «Приватбанк», розміщеного по пр-ту Олександрівськом, 122 в м. Харкові, де ОСОБА_17 12 березня 2019 року о 21 годині 12 хвилин, реалізуючи спільний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за допомогою відомого пін-коду провів дві операції по зняттю готівки в розмірі 10000 грн. та 4300 грн. Отриманими коштами в сумі 14300 грн. неповнолітній ОСОБА_7 разом з гр. Мухідіном, матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме провадження, та ОСОБА_17 , вподальшому розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 14300 гривень.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч. 2 ст. 187 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Показав, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив кримінальні правопорушення. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 погодився також з встановленим розміром вартості викраденого майна, якими він протиправно заволодів. На запитання про причини такої поведінки відповів, що товаришував, як тепер зрозумів, не з тими хлопцями; що йому соромно за скоєне, просив вибачення у потерпілого; що викрадені у потерпілого кошти витратив у дитячій ігровій зоні Каравану; що навчався у м. Харкові в школі і атестований з української мови; що хворіє з дитинства і треба їхати на лікування. Прохав вибачення, сказав, що вже зробив для себе висновки; що має добрі відносини і взаєморозуміння з сестрою, мамою, батьком; допомогає сестрі і матері прибиранням квартири.

Законний представник ОСОБА_8 , сестра неповнолітнього обвинуваченого, пояснила, що хоча різниця у віці з братом велика, але вони між собою гарно спілкуються; брат ніколи своєю поведінкою не викликав турбот і те що сталося неочікувано; після скоєного братом - вони сім`єю змінили місце проживання з ХТЗ на Салтівку, щоб брата ізолювати від негативного оточення; брат зараз навчається у школі дистанційно; хворіє і потребує регулярного лікування. Висловила думку про те, що брат зможе виправитися без позбавлення волі, у сім`ї. Про це запевнила і суд. Брат дослухається до батьків і до неї, дуже любить маму. Прохала не позбавляти волі брата, оскільки останній для себе урок виніс. З приводу цивільного позову пояснила, що готові відшкодувати шкоду потерпілому з розрахунку на всих.

Захисник - адвокат ОСОБА_12 прохав не позбавляти обвинуваченого волі, бо перебування неповнолітнього, який перший раз у житті порушив закон, в місцях позбавлення волі буде мати негативний вплив. Дитина зрозуміла, що порушила закон. Подальшою поведінкою довів, що зробив для себе висновки. Прохав призначити покарання нижче нижчого рівня з застосуванням іспитового строку, врахувавши і те, що сприяв розкриттю злочину, що обвинувачений є неповнолітнім, перебуває на обліку у лікарняному закладі з приводу захворювання яке потребує постійного лікування, що навчається у школі, що має стійкі соціальні зв`язки: батька, матір, сестру, родичів.

Потерпілий ОСОБА_6 надав пояснення, про що прохав суд про те, що дійсно перебуваючи в «Классі» на «Території відпочинку» познайомився з громадянином ОСОБА_15 , матеріали відносно якого на досудовому слідстві виділені в окреме кримінальне провадження, в ході розмови пригостив останнього спиртними напоями. Далі після всього він вийшли з «Классу» та попрямував у бік дитячого майданчику, розміщеного у дворі будинку АДРЕСА_4 присів на лаву, до нього підійшов чоловік у капюшоні та попрохав сигарету, коли він нахилився до карману дістати сигарети, отримав удар, коли прийшов до тями - гаманця в нього вже не було. Вказав про те, що образи на ОСОБА_7 він не має, оскільки останній ще дитина, прохав не позбавляти волі. Відповів, що за вироком суду по Ткачу його, потерпілого ОСОБА_6 , позов задоволено повністю, що привести по цій справі розрахунки за цивільним позовом не може бо треба вираховувати за кредитною банківською карткою.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні були досліджені наступні письмові докази:
?паспорт обвинуваченого, з якого вбачається серія РС НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином Азербайджану;

?відповідно до листа з Департаменту освіти Виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.11.2019 року № 5678/02-21/19 ОСОБА_7 навчався в Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Харківської міської ради. 13.06.2019 року, дитина була відрахована з вищевказаного закладу за заявою батьків у зв`язку з виїздом до Азербайджану.
?відповідно до інформаційної довідки від 14.01.2020 року № 56/ВП-138 неповнолітній ОСОБА_7 з 06.12.2019 року перебуває на профілактичному обліку в СЮП Московського ВП ГУНП в Харківській області у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, стосовно ОСОБА_7 за час його перебування на профілактичному обліку, будь-яких заяв та повідомлень не надходило;

?постанову про виділення матеріалів в окреме провадження від 14.06.2019 року, з якої вбачається, що виділено в окреме провадження № 0000714 матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_7 та громадянина Мухрідіна;
?постанову про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 15.03.2019 року - визнано та долучено до кримінального провадження № 0000714 червоний гаманець з написом у правому куті «Moon» у якості речового доказу;
?згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/860-С/2019 від 24.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_6 за ступенем тяжкості отримав легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю більше 6-ти днів, але не більше 3- х тижнів (21 дня);
?постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 20.03.2019 року - визнано та долучено до кримінального провадження № 0000714 оглянуті 3 ДВД диски із відеозаписом за 12.03.2019 року, які були вилучені під час огляду в супермаркеті «Класс»;
?відповідно до Досудової доповіді, наданої Сектором ювенальної пробації м. Харкова філії Державної установи «Центр пробації в Харківській області, - орган пробацїї вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, або обмеження волі.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Досліджені і перевірені судом докази у справі, якими обґрунтовується винуватість неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненому - є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.
За таких обставин, Суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю. Скоєні ОСОБА_7 кримінальні правопорушення-злочини суд кваліфікує: за ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнає нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та - за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно.

При призначенні покарання Суд ураховує ступінь тяжкості скоєних злочинів дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 3,ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці, щире каяття, сприяння у розкритті злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не установлено.

Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з послідуючими змінами, та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Відповідно до ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 5 «Про практику застосування судами України законодавства про злочини неповнолітніх»: 16. Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого. Висновок суду про необхідність застосування до неповнолітнього позбавлення волі, якщо санкцією статті, за якою він засуджується, передбачені й інші види покарань, повинен бути мотивованим у вироку.
Судам треба мати на увазі, що ст. 102 КК України встановлено ряд особливостей призначення неповнолітнім покарання у виді позбавлення волі. За вчинення вперше злочину невеликої тяжкості позбавлення волі до неповнолітнього не застосовується; за вчинений повторно злочин невеликої тяжкості таке покарання не може перевищувати двох років; за злочин середньої тяжкості - чотирьох років; за тяжкий злочин - семи років; за особливо тяжкий - 10 років; за особливо тяжкий злочин, поєднаний з умисним позбавленням людини життя, - 15 років. При призначенні покарання неповнолітньому за сукупністю злочинів або вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі не може перевищувати 15 років (ч.2 ст. 103 КК).
Відповідно до ст. 64 КК України довічне позбавлення волі до особи, котра вчинила злочин у віці до 18 років, не застосовується.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, особу обвинуваченого, спрямованість поведінки вважає, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та в межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України за правилами, визначеними ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, суд призначає покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим . Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є винятковими і знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, а тому застосовує до підсудного ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом. При цьому суд ураховує, що неповнолітній ОСОБА_7 вину у вчинених злочинах визнав та щиро розкаялася, приніс вибачення, характеризуються позитивно, навчається на дистанційному навчанні в школі в Азербайджані, виховувався в повній сім`ї, зважаючи на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ураховуючи позицію сторони обвинувачення та захисту, які вважали можливим застосування ст. 69 КК України,- Суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини КК України.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він неповнолітній - має вік 15-ти років, є другою дитиною у родини, виховується обома батьками, характеризуються позитивно, навчається на дистанційному навчанні в школі в Азербайджані, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував.
Відповідно до Досудової доповіді, наданої Сектором ювенальної пробації м. Харкова філії Державної установи «Центр пробації в Харківській області», - орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, або обмеження волі.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.91 КПК України вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.
Згідно положень ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України вбачається, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
З положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України вбачається, що суд може не прийняти визнання відповідачем позову, якщо це суперечить закону.
Відповідно до закріплених у Цивільному процесуальному кодексі України положень, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України).
Заявлений потерпілим цивільний позов на суму 15 000 грн суд залишає без розгляду, оскільки вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 року (головуючий суддя ОСОБА_18 , справа № 644/6192/19) на користь ОСОБА_6 стягнуто цивільний позов з засудженого ОСОБА_17 ; крім того заявлений цивільний позов не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки відсутні розрахунки і обґрунтування вимог. При цьому суд роз`яснює право подати позов у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо оплати судовому експерту за рахунок Державного бюджету України витрат по проведенню експертизи.
Отже, питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат по проведенню експертизи судом не розглядається.
Підстави для застосування спеціальної конфіскації визначені ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, відсутні.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі,
за ч.2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з конфіскацією належного йому майна.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов залишити без розгляду.
Речовий доказ, який перебуває на відповідальному зберіганні у законного володільця потерпілого ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили слід вважати таким, що повернутий йому - законному володільцю- власнику.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору., направити потерпілому, законному представнику та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1