Ухвала

30 березня 2020 року

м. Київ
справа № 243/985/19
провадження № 51-5556 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 09 липня 2019 року щодо нього.
Разом із касаційною скаргою засуджений подав клопотання про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень щодо нього, вказуючи при цьому, що копію оскаржуваної ухвали йому було вручено несвоєчасно.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень

у касаційному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців

з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Проте засудженим не надано жодних даних на підтвердження того, коли останній отримав копію ухвали Донецького апеляційного суду від 09 липня 2019 року для можливості визначення строку касаційного оскарження судових рішень саме для нього.
Разом із цим, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Положеннями ч. 1 ст. 438 цього Кодексу передбачені підстави для скасування

або зміни судових рішень, якими є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
У поданій скарзі не міститься обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого і необхідності скасування судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду

на положення статей 412, 413, 414, 419 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд

у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак засуджений не сформулював свою вимогу до суду касаційної інстанції відповідно до вказаних вище норм КПК, оскільки він просить скасувати вирок суду, не вказуючи при цьому, яке рішення суд касаційної інстанції повинен прийняти щодо ухвали апеляційного суду.
Крім того засуджений не дотримався вимог ч. 5 ст. 427 КПК, оскільки не додав

до касаційної скарги копії судових рішень, які оскаржує.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 09 липня 2019 року щодо нього залишити без руху

та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3