Справа № 446/531/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/658/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 травня 2019 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канськ Красноярського Краю Російської Федерації, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ухвалено рахувати з 22.02.2019 року.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 22.02.2019 року до набрання даним вироком законної сили з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено до вступу вироку в законну силу.

Згідно з вироком, 18 березня 2004 року, біля 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою, матеріали до якої виділено в окреме провадження, з метою відкритого викрадення чужого майна, проник в квартиру АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу застосував фізичне насильство до мешканця даної квартири ОСОБА_10 , яке виразилось у нанесенні ударів кулаками рук по голові та ударів коліном ноги по спині, а також стисканням руками шиї, спричинивши останньому садно на шиї, множинні садна на спині, два синці на правому плечі, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя та здоров`я. Особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження в цей час стиснула своєю рукою рот мешканки даної квартири ОСОБА_11 , для того щоб вона не мала змоги покликати на допомогу, спричинивши останній тілесне ушкодження у вигляді садна на верхній губі з права, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя та здоров`я.
У подальшому ОСОБА_6 з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, висловили потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свою вимогу про видачу золотих виробів та грошей, на що останні погодились, чим виконали всі необхідні дії, спрямовані на відкрите викрадення майна потерпілих. Однак, ОСОБА_6 та особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, не вдалось довести свого злочинного наміру до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_10 вчинив фізичний опір і вони змушені були втекти з місця вчинення злочину, щоб уникнути затримання.
Не погоджуючись з зазначеним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 та заступник прокурора Львівської області ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , такий просить змінити вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 травня 2019 року, пом`якшивши покарання, покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі визнати несправедливим через надмірну суворість, рішення районного суду про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII визнати необґрунтованим, та визнати законним й обґрунтованим застосування ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII і перерахувати один день попереднього ув`язнення з 22.02.2019 року (включно) і до дня набрання вироком законної сили, за два дні позбавлення волі з наступним зарахуванням у призначений вид покарання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений покликається на те, що оскаржуваний вирок є несправедливим через надмірну суворість призначеного покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але не відповідає тяжкості (ступеню тяжкості) кримінального правопорушення.

Окрім цього, на переконання обвинуваченого ОСОБА_6 , оскаржуваний вирок є необґрунтованим в частині рішення про застосування ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Заступник прокурора Львівської області ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 травня 2019 року стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону скасувати та призначити новий судовий розгляд у Кам`янка-Бузькому районному суді Львівської області.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що в порушення вимог п.4 ч.1 ст.368 КПК України, суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, не дослідив, чи переривались строки давності та не вирішив питання, чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення в частині призначення покарання та його відбування, а також допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заступник прокурора Львівської області звертає увагу на те, що судом першої інстанції взагалі не з`ясовувались питання щодо наявності чи відсутності обставин, які відповідно до ч.3 ст.49 КК України, могли переривати строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, зокрема під час судового розгляду не досліджувались дані про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень за період з 2013 по 2019 рік.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора на підтримання поданої заступником прокурора Львівської області апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають до часткового задоволення.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, що ніким не оспорюється.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен, крім іншого, вирішити питання чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Згідно з ч.2 ст.373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
При ухваленні оскаржуваного вироку суд першої інстанції вказані вимоги кримінального процесуального закону в повній мірі не дотримався, що призвело до поспішних висновків про необхідність притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Так, відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 49 КК України передбачено умови та підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення відповідно до ст.ст.285, 286 КПК України здійснюється судом за наявності згоди обвинуваченого на це.
За змістом ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
При цьому, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Таким чином, ч. 1 ст. 49 КК України встановлює диференційовані строки давності, які залежать від тяжкості вчиненого злочину, та за правилами ч. 2 ст. 49 КК України у випадку ухилення особа, що вчинила злочин, від досудового слідства або суду, зупиненню підлягають саме ці строки. У цих випадках перебіг указаних строків давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Водночас третє речення ч. 2 ст. 49 КК України встановлює також окремий недиференційований п`ятнадцятирічний строк давності, перебіг якого не зупиняється внаслідок ухилення особи від досудового слідства або суду.

Цей строк не виключає можливості застосування строків давності, визначених ч. 1 цієї статті, оскільки передбачений ч. 2 ст. 49 КК України недиференційований строк давності застосовується в тих випадках, коли з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, але строк давності, передбачений ч. 1 цієї статті для злочину відповідної тяжкості, ще не минув внаслідок його зупинення. І навпаки, якщо строк давності, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України (навіть якщо він зупинявся на певний час з підстав, указаних у ч. 2 цієї статті), спливає до закінчення недиференційованого п`ятнадцятирічного строку, то застосуванню підлягає перший.
Як вбачається з матеріалів провадження, злочин, що інкримінується ОСОБА_6 , вчинено останнім 18 березня 2004 року.
Згідно з долученою під час апеляційного розгляду відповіддю начальника сектора міжнародного поліцейського співробітництва, на яку покликається сторона обвинувачення, як на підставу скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду, ОСОБА_6 значиться в розшуку Генерального секретаріату інтерполу з метою арешту за здійснення розбійного нападу, країна ініціатор розшуку Російська Федерація, дата скоєння злочину - квітень 2012 року, дата оголошення в розшук Генерального Секретаріату Інтерполу 30.05.2018.
Водночас, вказана інформація була відома органу досудового слідства під час досудового розслідування, однак не була відкрита сторонам провадження у порядку ст.290 КПК України та не була предметом дослідження судом першої інстанції, а тому не може бути визнана допустимим доказом на підтвердження факту ухилення ОСОБА_6 від досудового слідства, суду.
Окрім цього,з огляду на те, що ч. 2 ст. 49 КК України встановлює окремий недиференційований п`ятнадцятирічний строк давності, перебіг якого не зупиняється внаслідок ухилення особи від досудового слідства або суду, встановлення даного факту не вплинуло на перебіг п`ятнадцятирічного строку давності.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що з часу вчинення злочину ОСОБА_6 до часу ухвалення вироку й апеляційного розгляду сплив загальний недиференційований п`ятнадцятирічний строк давності, встановлений ч.2 ст.49 КК України.
Окрім цього, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено обставин, які є підставами для переривання перебігу давності.

10 січня 2020 року ОСОБА_6 подано доповнення до апеляційної скарги, в яких останній просить закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі спливом загального недиференційованого строку давності (п`ятнадцять років), та звільнити його від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Ураховуючи вищенаведене, за наявності згоди обвинуваченого, колегія суддів апеляційного суду вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому обвинувальний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього - закриттю у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.404, 407, 409, 419 КПК України, ст.49 КК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційні скарги заступника прокурора Львівської області ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 травня 2019 року стосовно ОСОБА_6 скасувати.
ОСОБА_6 на підставі ч.ч.1, 2 ст.49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_6 звільнити з-під варти із залу суду негайно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4