Провадження №1-кп/638/1471/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0002833 від 19.07.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Паричи, Світловодського району Гомельської області Білорусія, білоруса, громадянина України, із вищою освітою, пенсіонера, не працюючого, інваліда 2-ї групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

встановив:

06 липня 2019 року приблизно о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , під час сварки, що виникла внаслідок раптового конфлікту зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останній, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область лівої вушної раковини, лівої завушної ділянки, після чого штовхнув ОСОБА_6 в куток кімнати, внаслідок чого вона вдарилась об стіну кімнати лівою поперековою ділянкою тулуба, травмувала правий ліктьовий суглоб і впала на підлогу.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_5 сів на ноги потерпілої ОСОБА_6 , яка впала на підлогу, та наніс останній близько десяти хаотичних ударів кулаками обох рук в область голови, по тильній поверхні кісті та пальцях лівої руки, якою потерпіла прикривала голову від ударів ОСОБА_5 .

Внаслідок наведених умисних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівої кісті у вигляді перелому основи нігтьової фаланги 4-го пальця, яка не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів і, згідно висновку судово-медичної експертизи №09-1172/2019 від 24.09.2019 року, за цією ознакою відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, забій-гематоми на голові (садна, синці), які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і згідно висновку судово-медичної експертизи №09-1172/2019 від 24.09.2019 року, за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив вищезазначене в повному обсязі. У скоєному щиро кається.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюється. Інші докази згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК країни, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не працює, пенсіонер, інвалід ІІ групи, на диспансерному (профілактичному) обліку в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «Міський психоневрологічний диспансер №16» не звертався, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинуваченому суд призначає покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не працює, пенсіонер, інвалід ІІ групи, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря нарколога, перебування на обліку у лікаря психіатра, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волі.

Однак суд вважає, що ОСОБА_5 не потребує ізоляції від суспільства, його виправлення можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків, та приймає рішення про звільнення його у відповідності зі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1