ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 648/830/18
Номер провадження : 11-кп/819/113/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року лютого місяця 11 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 . ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000259, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

Ухвалою суду до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Нижні Сірогози Херсонської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

За ухвалою суду, 25.02.2018 року в період часу з 11-40 год. до 12-45 год. ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в торговому залі магазину «АТБ-Маркет» розташованому за адресою: Херсонська область, смт. Білозерка, вул. Свободи 86-А, таємно намагалась вчинити крадіжку належних ТОВ «АТБ-Маркет» товарів, всього на загальну суму 374 грн 60 коп., однак не довела свого умислу до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана охоронцем магазину «АТБ-Маркет».

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному проваджені, просить ухвалу суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону посилається. Просить виключити посилання на спрямованість умислу та мети дії при вчиненні суспільно небезпечного діяння. Вказує, що судом порушено вимоги ст. 505, 512 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, захисника про підтримку апеляції, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши учасників судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає що апеляція прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд вважав доведеним винуватість ОСОБА_8 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень статей 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Зокрема, при вчиненні крадіжки винний усвідомлює, що він порушує право власності, таємно викрадає чуже майно і тим самим завдає потерпілому майнової шкоди.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Таким чином, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Вмотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

За висновком судово-психіатричної експертизи № 171 від 11.04.2019 року ОСОБА_8 з лютого 2018 року страждала і на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням та на момент вчинення зазначеного суспільно-небезпечного діяння вона була психічно хворою, не могла усвідомлювати свої дії й керувати ними, на теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

З зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Тому, висновки суду про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, що беззаперечно є свідченням неправильного застосування такого закону.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

За ст. 505 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються:

1) час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення;

2) вчинення цього суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення цією особою;

3) наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування;

4) поведінка особи до вчинення суспільно небезпечного діяння, кримінального правопорушення і після нього;

5) небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою;

6) характер і розмір шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням або кримінальним правопорушенням.

Обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру, належать до обставин, які підлягають доказуванню у всіх кримінальних провадженнях, з урахуванням специфіки цієї категорії кримінальних проваджень, яка виявляється в п.п. З, 4, 5 ч. 1 ст. 505 КПК. Предмет доказування під час досудового розслідування щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, що випливають зі ст. 91 КПК, яка визначає коло обставин, що підлягають доказування у кримінальному проваджені.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального провадження, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння.

Приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_8 примусового заходу медичного характеру суд незаконно у мотивувальної частини вказаної ухвали вказав на спрямованість умислу та мету дії при вчиненні вказаного суспільно небезпечного діяння, що є підставою відповідно до ст. 409, 412, 413 КПК України для зміни рішення суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.405, 407, 409, 412, 415, 514 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 19 листопада 2019 року, щодо ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру змінити, виключивши з мотивувальної частини вказаної ухвали посилання на спрямованість умислу та мету дії при вчиненні суспільно небезпечного діяння, а саме слова «умисно, з корисливих мотивів».

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4 (підпис)