У Х В А Л А Справа № 932/1602/20
Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/858/20
17 лютого 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
10 лютого 2020 року слідчий СВ УСБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодження із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Кишиніві, Молдови, громадянина України, із середньою освітою, приватного підприємця, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично мешкає у буд. АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий навів наступні.
Так, 16 січня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, який виразився у незаконному придбанні та збуті ним спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.
У клопотанні слідчий прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у зв`язку з тим, що він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків та понятих з метою уникнення від кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення того, у якому підозрюється.
У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, прохав задовольнити. Пояснив, що вина підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться зібраними по справі доказами. Додатково пояснив, що ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, у даному випадку є те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчинення злочину середньої тяжкості і санкція ч. 1 ст. 359 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а також тому, що раніше ОСОБА_4 , будучи викликаний слідчим для проведення слідчих та процесуальних дій, до слідчого відділу УСБ України у Дніпропетровській області, не з`явився, документів, що підтверджують поважність неприбуття за викликом слідчого не надав. Не будучи обмеженим саме таким запобіжним заходом, ОСОБА_4 може знищити, спотворити, сховати ті речі, що мають доказове значення, але про які не відомо слідству. Через те, що на даний час не встановлено інших осіб, якім відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, і які постачали ОСОБА_4 спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, він може повідомити їх про кримінальне переслідування, а ті, в свою чергу, можуть приховати сліди злочинної діяльності. ОСОБА_4 на цей час є приватним підприємцем, від можливого незаконного збуту спеціальних засобів негласного отримання інформації мав зиск, а тому може продовжувати займатись протиправною діяльністю. Оскільки ОСОБА_4 мав дохід, а запобіжний захід у вигляді застави покликаний дисциплінувати підозрюваного, сприяти належному виконанню ним процесуальних обов`язків, прохав обрати останньому запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 40 540 гривень.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину не визнав. Проти застосування запобіжного заходу у вигляді застави заперечував, через те, що злочину не вчиняв. Пояснив, що і слідчий, і прокурор, на його думку, розуміють, що злочину він не вчиняв, але не бажаючи видати свого агента, яким є покупець у нього датчиків руху, що спровокував його на закупівлю ще десяти датчиків руху у Китаї, намагаються будь-яким чином завершити це досудове слідство направленням справи до суду. Прокурор неодноразово пропонує йому піти на угоду, від чого він відмовляється, а слідчий, з метою здійснення на нього тиску, постійно викликав його для проведення процесуальних дій, враховуючи віддаленість його місця мешкання від органу досудового розслідування, а коли він з`являвся - не проводив з ним жодних слідчих дій і не відповідав на його дзвінки. Взагалі, навіть не дивлячись на явну провокацію, вчинену щодо нього закупівником датчиків руху, в його діях відсутні ознаки інкримінованого складу злочину, оскільки ознакою СТЗ є реєстрація інформації, чого ті датчики руху, які він продав провокатору, не мають. Ризики, які зазначив слідчий і підтримав прокурор є надуманими. З моменту відкриття кримінального провадження, з 2018 року, або з моменту пред`явлення йому підозри, з січня 2020 року, він при наявності цього ризику, міг безперешкодно сховатись від слідства, чого не зробив. Ті одинадцять датчиків руху, які він продав провокатору, і які начебто є СТЗ, знаходяться не в нього, тому він не може їх знищити, сховати або спотворити. Єдиним свідком по справі є провокатор, який намовив його додатково закупити в Китаї десять датчиків руху, після того, як купив у нього один і жодних даних цього провокатора, який є легендованою особою, він не знає. Через це, впливати на нього не має можливості. Він не збирається вчиняти будь-якого кримінального правопорушення, а тим більше продати датчики руху ще комусь, оскільки предметом його підприємницької діяльності є торгівля батарейками, акумуляторами, транзисторами. З цих підстав, прохав відмовити у задоволенні клопотання взагалі.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи, що пред`явлена його підзахисному підозра необґрунтована належними і допустимими доказами. Його підзахисний сумлінно виконував покладені на нього законом обов`язки. Будь-які ризики, з визначених у ст. 177 КПК України, відсутні. ОСОБА_4 має сталі, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, заробляє на життя працею, тому доводи слідчого безпідставні. За відсутності свідків по кримінальному провадженню, ніякого позапроцесуального впливу на них бути не може. Оскільки повідомлення про підозру пред`явлено 16 січня 2020 року, доводи слідчого і прокурора про існування невиявлених на цей час доказів вчинення злочину, є голослівними. З цих підстав, прохав у клопотанні слідчого відмовити.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення прокурора в його обґрунтування, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 176 КПК України, до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід, зокрема, у виді застави. Статтею 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход Держави в разі невиконання цих обов`язків.
Вважаю, що на даний час є підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є протокол огляду від 29.03.2018 року; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13.06.2018 року; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 27.06.2018 року; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.08.2018 року; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 31.07.2018 року; протокол огляду місця події від 31.07.2018 року; висновок експерта № 124 від 03.09.2018 року; висновок експерта від 30.10.2019 року № 15/7.2/98; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 13.09.2019 року; протокол огляду від 15.09.2019 року; лист Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України від 14.08.2019 року; докази у їх сукупності.
Так, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, підставою застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
Згідно із вимогами ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
В судовому засіданні встановлено те, що ОСОБА_4 є особою із міцними соціальними зв`язками, оскільки він одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працевлаштований як самозайнята особа, має місце реєстрації, яке і є місцем його мешкання, мав час та можливість, з моменту як відкриття кримінального провадження, так і повідомлення про підозру, сховатись від органу досудового розслідування. Внаслідок цього ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, як підозрюваного у вчиненні злочину середньої тяжкості, свого підтвердження не знайшов. Доводи слідчого і прокурора про те, що існують певні свідки та докази, які ще не встановлені органом досудового розслідування, є припущеннями, а відтак, ризики у вигляді позапроцесуального впливу на свідків та знищення, приховування, спотворення речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, при тому, що предмети, які досудове слідство вважає СТЗ, вилучені та зберігаються не у підозрюваного, є недоведеними. Внаслідок того, що ОСОБА_4 раніше не судимий, і доказів його незадовільної репутації слідством не зібрано, ризик у вигляді вчинення іншого злочину чи продовження вчинення того злочину, у якому він підозрюється, свого підтвердження в ході розгляду справи теж не знайшов.
Через недоведеність жодного із ризиків, клопотання слідчого задоволенню не підлягає. Разом з тим, спираючись на норми ч. 3 ст. 194 КПК України, приходжу до висновку про можливість покладення на підозрюваного обов`язків із прибуття за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального процесу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде перебувати кримінальна справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, на визначений для нього час.
Строк дії ухвали до 13 березня 2020 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1