ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/819/396/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала слідчого судді
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000486 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2020 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого за корисливі злочини, востаннє: 10.08.2010 Дніпровським районним судом м. Херсон за ст. 187 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 395, ст. 70 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 години до 08:00 години, строком до 23.07.2020 року включно, та зобов`язано його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду. Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні, за винятком участі у слідчих та процесуальних діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, а саме тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, працевлаштований неофіційно, не одружений, має неповнолітню дитину, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, підозру обґрунтовано вагомими доказами, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинить інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також слідчий суддя врахував, що відповідно до показань підозрюваного, наданих у судовому засіданні, про наявність підозри він не був повідомлений, оскільки значний час перебував за межами міста Херсона. Будь-яких викликів до слідчого не отримував, що не спростовано прокурором у судовому засіданні, частково не заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, має постійне місце проживання. Крім того, шкода заподіяна кримінальним правопорушенням відшкодована, оскільки ОСОБА_8 не закінчив злочин до кінця, та повернув викрадені речі. Наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, однак вони мають порівняно невисокий ступінь, при цьому посилання на тяжкість вчинення кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для обрання найбільш суворішого запобіжного заходу тримання під вартою. Однак не застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обгрунтування доводів указує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, за який законом передбачено покарання на строк від 4 до 6 років позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, не має законного джерела прибутку, не має утриманців, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, має не зняту та не погашену судимість, 16.04.2020 року його оголошено в розшук у зв`язку з переховуванням від органу досудового розслідування, що свідчить про наявність ризиків того, що він може переховуватися овід органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню. Вказує, що підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у вказаному кримінальному провадженні не має. Крім того, застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , слідчим суддею не було перевірено, кому належить вказана квартира, яке відношення до вказаного житла має підозрюваний.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.08.2020 року включно.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, доводи підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та, застосовуючи до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зазначеним у клопотанні слідчого. Крім того, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 частково не заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, заподіяна ним шкода відшкодована, оскільки він не закінчив злочин до кінця, та повернув викрадені речі. Наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, мають порівняно невисокий ступінь, при цьому посилання на тяжкість вчинення кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для обрання найбільш суворішого запобіжного заходу тримання під вартою. Однак незастосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками слідчого судді.

Прийняте слідчим суддею рішення не ґрунтується на фактичних обставинах кримінального провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Обставини, на які посилається у апеляційній скарзі прокурор заслуговують на увагу, та не були враховані слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення.

Вирішуючи питання по суті клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх доказів вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді, про достатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з огляду на наступне.

18.03.2020 року ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

21.03.2020 року досудове розслідування зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук підозрюваного ОСОБА_8 ..

22.06.2020 року досудове розслідування відновлено у зв`язку з встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_8 ..

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, і підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наведеними у клопотанні слідчого доказами, зокрема, заявою про вчинення кримінального правопорушення від 02.03.2020; протоколом огляду місця події від 02.03.2020; висновком судової дактилоскопічної експертизи № 170-ДК від 13.03.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 02.03.2020; протоколом впізнання ОСОБА_8 за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 від 05.03.2020; протоколом впізнання ОСОБА_11 за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 від 05.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.03.2020; протоколом впізнання ОСОБА_8 за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 05.03.2020; протоколом огляду відеозапису від 17.03.2020р. про причетність ОСОБА_8 до замаху на відкрите викрадення чужого майна, які містяться в матеріалах кримінального провадження, на які послався слідчий суддя.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 не працевлаштований, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела прибутку. Крім того, в матеріалах справи наявна інформація, що підозрюваний ОСОБА_8 перебував у розшуку, є особою неодноразово судимою за вчинення злочинів проти власності, але належних висновків для себе не зробив та до закінчення строку погашення судимості, знову підозрюється у вчиненні корисливого злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, що в свою чергу, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожуватиме йому у разі визнання винним, вказує на існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів враховує обставини вчинення кримінального правопорушення із застосуванням насильства, яке не небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, в якому підозрюється ОСОБА_8 , що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи та нездатність до самокерованої належної процесуальної поведінки, наявність попередніх судимостей за вчинення корисливих злочинів, в тому числі із застосуванням насильства, та продовження ним злочинної діяльності, і ці обставини в своїй сукупності вказують на негативну репутацію його особи та небажання підозрюваного ставати на шлях виправлення, що має системний характер та свідчить про наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що підозрюваний ОСОБА_8 ухилився від органу досудового розслідування одразу після повідомлення йому про підозру, у зв`язку з чим, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.03.2020 року було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

22.06.2020 року ОСОБА_8 було затримано працівниками поліції та вручено повідомлення про підозру.

Отже, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в інкримінованому діянні та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Ті обставини, на які послався слідчий суддя в своєму рішенні, зокрема те, що про наявність підозри ОСОБА_8 було невідомо, виклики до слідчого він не отримував, оскільки тривалий час перебував за межами м. Херсона, що стало підставою для обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, не узгоджуються зі змістом матеріалів кримінального провадження, в яких наявна копія повістки про виклик ОСОБА_8 до слідчого, яку вручено його брату, тобто в передбачений ст.135 КПК України спосіб. Твердження ОСОБА_8 про те, що йому не було відомо про наявність підозри його у вчиненні злочину, враховуючи його негативну соціальну репутацію, не приймаються до уваги та є сумнівними, оскільки ОСОБА_8 є раніше неодноразово судимою особою за вчинення умисних корисливих злочинів та не міг бути необізнаним щодо наслідків вчинення ним злочину, зокрема того, що є можливим проведення досудового розслідування щодо нього.

Жодними доказами не підтверджено наявність на утриманні ОСОБА_8 дитини, а отже слідчим суддею безпідставно вказано про наявність такого факту.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні в тому числі щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тому, враховуючи обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне не застосовувати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Доказів доцільності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та його достатності для запобігання встановлених судом ризиків, стороною захисту не надано.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги та обставини, на які посилається прокурор, як на підстави необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, а отже апеляційна скарга прокурора має бути задоволена.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 14.08.2020 року.

Взяти ОСОБА_8 під варту в залі суду негайно.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4