н/п 1-кс/174/473/2019
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
13 грудня 2019 року м. Вільногірськ
Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на рішення заступника начальника СВ ОСОБА_4 , вказуючи, що у провадженні Вільногіріського ВП перебуває кримінальне провадження по факту заподіяння їй легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Досудовое розслідування проводиться слідчим Власовим . Звернулася до слідчого з клопотанням, згідно з яким просила додатково допитати її як потерпілу, оголосить ОСОБА_5 підозру по ч.1 ст. 125 КК України та надати доступ до матеріалів кримінального провадження. 07.12.2019 р. дане клопотання розглянуто заступником начальника СВ ОСОБА_4 та задоволено частково, у проведенні її додаткового допиту як потерпілої та оголошення підозри відмовлено. Вважає дану постанову незаконною та просить її скасувати, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 не мав повноважень на прийняття такого рішення, оскільки досудове розслідування здійснювалося іншим слідчим.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 скаргу підтримала, посилаючись на вищевказані обставини та пояснила, що копію постанови отримала 09.12.2019 р. особисто від ОСОБА_4 , який пояснив їй, що він не має права розглядати її клопотання, однак оскільки слідчий перебуває у відпустці, а клопотання повинно бути розглянуто, виніс постанову. Вважає прийняте рішення незаконним та просить постанову скасувати.
Заступник начальника СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав телефонограму про слухання справи за його відсутності. Відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали справи та оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.
Так, згідно з п.7 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому слідстві можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Існування такого предмета оскарження зумовлене задекларованою та імплементованою в КПК засадою змагальності сторін у кримінальному провадженні, оскільки одне із законодавчих положень, завдяки якому реалізується зазначена засада, передбачене у ч.2 ст.22 КПК, якою встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Також реалізація відповідної засади забезпечується положеннями ст.220 КПК, якою встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого - регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.
Необхідно зауважити, що п.7 ч.1 ст.303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому слідстві може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається в формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню 24.01.2019 р. доручено слідчим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 1,2 матеріалів кримінального провадження).
06.12.2019 р. потерпіла ОСОБА_3 06.12.2019 р. звернулася до слідчого ОСОБА_7 з клопотанням про проведення слідчих та процесуальних дій, згідно якого просила додатково допитати її в якості потерпілої, оголосити підозру ОСОБА_5 та надати їй доступ до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до постанови заступника начальника СВ ОСОБА_4 від 07.12.2019 р., клопотання потерпілої ОСОБА_3 задоволено частково, потерпілій надано доступ до матеріалів кримінального провадження, а у решті клопотання відмовлено.
Однак, при цьому слідчим не викладено мотивів, з яких він відмовив у проведенні слідчої дії у виді додаткового допиту потерпілої ОСОБА_3 , тобто постанова в цій частині є немотивованою.
Крім того, згідно п.8 ст.3 КПК України, керівник органу досудового розслідування- це начальник слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, та його заступники, які діють у межах своїх повноважень.
Повноваження вказаної посадової особи визначені ст.39 КПК України, зокрема, керівник органу досудового розслідування та його заступники мають право здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого .
Разом з тим, виходячи з вимог ч.1 ст.214 КПК України, для набуття повноважень слідчого заступником керівника органу досудового розслідування, необхідно відповідне рішення керівника органу досудового розслідування.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що постановою начальника СВ Вільногірського ВП ОСОБА_8 від 07.12.2019 р. ( вихідний день) створено для проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню групу слідчих у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , однак дані про це внесені до ЄРДР лише 12.12.2019 р. (а.с.131, 133 матеріалів кримінального провадження), а процесуальне рішення по клопотанню потерпілої ОСОБА_3 заступником начальника СВ Вільногірського ВП ОСОБА_4 прийнято 07.12.2019 р., тобто до внесення відповідних змін до ЄРДР, що ставить під сумнів повноваження ОСОБА_4 щодо прийняття даного процесуального рішення.
При таких обставинах постанова, винесена заступником начальника СВ Вільногірського ВП ОСОБА_4 є немотивованою, прийнята ним необґрунтовано, тому підлягає скасуванню.
Разом з тим, види рішень слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення слідчого визначені ч.2 ст. 307 КПК України, зокрема, може бути прийнято рішення про скасування рішення слідчого чи прокурора.
При цьому визнання такого рішення незаконним, приписами вказаної норми не передбачено, тому у цій частині, вимоги потерпілої задоволенню не підлягають.
Також, слідчий суддя не входить в оцінку обґрунтованості відмови слідчого у оголошенні підозри ОСОБА_5 , про що просила потерпіла у клопотанні, оскільки дана дія за своїм характером відноситься до процесуальних дій, а по даній категорії справ предметом судового розгляду може бути лише відмова слідчого у проведенні відповідних слідчих дій.
Керуючись ст.ст. 220, 221, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
В решті заявлених вимог - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали складено та проголошено 17.12.2019 р.
Слідчий суддя : підпис ОСОБА_1