ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1128/20 Справа № 175/1883/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001056, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, за клопотанням представника цивільного відповідача Державної Казначейської служби України - ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року,
за участю:
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_8 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
потерпілого - ОСОБА_10 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_11 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та призначено покарання у виді штрафу 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., з позбавленням права роботи в правоохоронних органах, а також займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки.
Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково, та стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь 144910,99 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000,00 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник цивільного відповідача Державної Казначейської служби України, поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного ним строку на оскарження судового рішення.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження вироку, представник цивільного відповідача посилається на те, що повний текст вироку на адресу представника Державної казначейської служби України або Державної казначейської служби України не надсилався, що позбавило можливості своєчасно оскаржити вирок. При цьому, вказує, що про існування вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року він довідався 10 лютого 2020 року, коли до Головного управління особисто звернувся ОСОБА_10 із заявою та виконавчим листом у справі №175/1883/17, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на заяві ОСОБА_10 про стягнення коштів.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, його захисника, які не заперечували про задоволення клопотання, прокурора, потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали провадження, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.
Згідно з положеннями ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Проте, частиною 2 ст. 113 КПК України передбачено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними. До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України», право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).
Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).
У своєму рішенні у справі Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Отже, учасник процесу, який задіяний в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На переконання колегії суддів, вказані представником цивільного відповідача причини пропущення строку апеляційного оскарження судового рішення неможливо вважати поважними з огляду на таке.
Так, з клопотання апелянта про поновлення строку вбачається, що ним, як підставу пропуску строку на апеляційне оскарження, вказано неотримання копії оскаржуваного вироку та те, що про ухвалення вироку він дізнався після звернення потерпілого з виконавчим листом.
Однак, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції надсилав на юридичну адресу цивільного відповідача цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 , неодноразово, належним чином повідомляв його про розгляд кримінального провадження, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які містяться в матеріалах кримінального провадження, та останній не скористався правом на безпосередність участі у розгляді цього провадження, не вчинив жодних дій для отримання копії оскаржуваного рішення та жодним чином не цікавився розглядом кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на протязі всього періоду судового розгляду.
До того ж, апеляційний суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження вироку, доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку протягом такого тривалого часу цивільний відповідач суду апеляційної інстанції не надав і про них не повідомив, а також, не скористався правом на безпосередність участі у апеляційному розгляді провадження з обґрунтуваннями доводів поважності пропуску строку та підтав його поновлення для подачі апеляційної скарги.
Водночас колегія суддів зауважує, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
Разом з тим, під час розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок суду першої інстанції цивільний відповідач мав процесуальну можливість реалізувати своє право апеляційного оскарження судового рішення у встановленні законодавством строки.
Інших підстав, які свідчили б про поважність пропуску цивільним відповідачем строків апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції встановлено не було.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, зазначені в клопотанні представника цивільного відповідача, не можуть вважатися поважними, оскільки він фактично відмовився від реалізації своїх прав, протягом тривалого часу не виявив належної зацікавленості у розгляді провадження й не надав доказів на підтвердження поважності причин пропущення ним строку апеляційного оскарження судового рішення, як це передбачено правилами ст. 117 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження вироку та вважає, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст.ст. 399, 405 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
В задоволенні клопотання цивільного відповідача Державної Казначейської служби України в особі представника ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року відмовити.
Апеляційну скаргу цивільного відповідача Державної Казначейської служби України в особі представника ОСОБА_6 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4