Провадження №1-кп/761/1436/2019
В И Р О К
іменем України
07 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_9 25.04.2016 року засуджений Шевченківський районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин:
Так, 19.11.2018, приблизно о 21 години 40 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 вирішив зайти до першого під`їзду житлового будинку. Потрапивши на перший поверх, помітив, що двері до коридору, який веде до квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 відкриті та пройшовши далі по коридору виявив, що двері квартири АДРЕСА_3 нещільно зачинені. В цей час, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло з метою особистого збагачення ОСОБА_9 , 19.11.2018, приблизно о 21 години 42 хвилини, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, зайшов до квартири АДРЕСА_3 , через відкриті двері та переконавшись, що ніхто із сторонніх осіб за його діями не спостерігає, зняв із вішалки, зліва від вхідних дверей, чоловічу шкіряну куртку чорного кольору вартістю 390 гривень 00 копійок. Після чого ОСОБА_9 з викраденим чужим майном направився до спільного коридору на першому поверсі, однак свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був помічений та зупинений потерпілим ОСОБА_8 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 пояснив суду, що 19 листопада 2018 року він був у дома у друзів, в квартирі, розташованій у першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 . Будучи напідпитку, він побачив, що двері коридору, що вів до квартир відчинені та зайшов до цього коридору, де проникнув скрізь незачинені двері до квартири, звідки взяв куртку, що висіла на вішалці. Коли прийшов потерпілий, він одразу повернув йому викрадену куртку. У скоєному сильно жалкує.
Потерпілий ОСОБА_8 перед початком судового розгляду, подав заяву, в якій зазначив, що не бажає брати участі у судових засіданнях та просить не призначати ОСОБА_9 покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки матеріальних претензій до нього він не має.
Покази ОСОБА_9 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинуваченого як особу.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_9 , а саме те, що останній перебуває під наглядом лікаря-нарколога з 11.07.2004 року з діагнозом «розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин. Синдром залежності», на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, є інвалідом 2 групи, хворіє на ВІЛ та хворобами, зумовленими ВІЛ, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається обтяжуючою обставиною вчинення злочину у стані сп`яніння.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Однак, беручи до уваги, обставини вчинення злочину, його тяжкість, те, що ОСОБА_9 є інвалідом ІІ групи, хворіє на ВІЛ, повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненному, активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного судом основного покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, вважаючи можливим його виправлення без відбування покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами слід розпорядитись у порядку, визначеному ст.. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи від 28.11.2018 р. №12-4/2015 в сумі 572 грн. 00 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_9 в повному обсязі.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 під час судового провадження не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись ст. 75, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у кримінальному провадженні чоловічу шкіряну куртку чорного кольору, передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 після вступу вироку в законну силу залишити у володінні останнього.

Стягнути із засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати на залучення експерта за проведену судову товарознавчу експертизу (висновок експерта від 28.11.2018 р. №12-4/2015), що становлять 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп. в дохід держави з відповідним призначенням платежів.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя