Справа № 521/7302/20
Номер провадження:1-кс/521/2371/20
У Х В А Л А

19 травня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про відмову у визнанні потерпілим від 28.04.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000133 від 11.01.2019 року за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
28 квітня 2020 року слідчим Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області була ухвалена постанова про відмову у визнанні потерпілим та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 на яку останній подав скаргу.
Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 08.05.2020 року, визначено слідчим суддею ОСОБА_1 .
Розгляд вказаної скарги, в строки визначенні КПК України було призначено до розгляду.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, так як обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000133 від 11.01.2019 року направлено до суду, про що надав копію супровідного листа.
Однак, в судове засідання належним чином повідомлений скаржник ОСОБА_4 не з`явився.
За приписами ст. 306 КПК України визначено порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.
Так, частиною третьої вказаної статті визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З аналізу вказаної правової норми випливає, що законодавцем встановлено імперативну норму, а саме розгляд скарги за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, і яка виражає у категоричних розпорядженнях держави чітко позначені дії і не допускає ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів.
Тобто, імперативна норма зобов`язує, як суд, розглядати справу за обов`язкової участі скаржника, так і особу, яка подала скаргу бути обов`язково присутньою при розгляді скарги.
Разом з тим, ст. 26 КПК України, передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, скаржник ОСОБА_4 , вказану норму трактує на власний розсуд так, як норма щодо використання своїх прав, дозволяє сторонам кримінального провадження, бути вільними лише у межах та спосіб встановлений КПК України.
З аналізу вищевикладеного, приходжу до висновку, що чинним КПК України, розгляд скарги у відсутність особи, яка її подала - не можливий.
Разом з тим, судом було вжито всіх вичерпних заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_4 про дату та час розгляду справи. Однак, останній ігноруючи норми КПК України в судове засідання не з`явився, що в свою чергу може свідчити про зловживання процесуальними правами.
Такий висновок суду ґрунтується на приписах зазначених в КПК України (ст. 26 ч.1), і полягає в тому, що учасник процесу має право розпоряджатися своїми суб`єктивними правами до тих меж поки він не порушує прав інших учасників процесу, а також не порушує заборон, визначених в законі для забезпечення нормального виконання завдань кримінального судочинства.
Крім того, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідуванняможе бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Однак, в правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування», у пункті 22 якого визначено правильною практику тих слідчих суддів, які в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, залишали скаргу без розгляду.
Таким чином, враховуючи зазначенні вище норми КПК України, суд зазначає, що розгляд скарги у відсутність особи, яка її подала є неможливим (пряма заборона ч. 3 ст. 306 КПК). Однак, при цьому законодавцем не регламентовано дій суду в разі неявки скаржника без поважних причин для розгляду його скарги. Але висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які наданні судам України, з метою застосування єдиної практики, орієнтують суди на прийняття рішення щодо залишення такої скарги без розгляду, що в свою чергу не позбавляє особу права повторно звернутись до суду та є гарантією реалізації прав такої особи визначених КПК України.
За таких обставин, приходжу до висновку про залишення скарги ОСОБА_4 без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 303, 304, 306 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про відмову у визнанні потерпілим від 28.04.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000133 від 11.01.2019 року за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190 КК України залишити без розгляду .
Копію ухвали направити скаржнику.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що залишення скарги без розгляду, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду, в порядку визначеному КПК України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1