Дата документу 10.01.2020 Справа № 554/15/20
Провадження №1-кс/554/152/2020
У Х В А Л А
іменем України

10 січня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві , що поширює свою діяльність на Харківську область ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою ,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України на постанову від 20.12.2019р. прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві , що поширює свою діяльність на Харківську область ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №000166 від 30.12.2013 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 20.12.2019 р. прокурор ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні , яке здійснюється відносно працівника правоохоронного органу ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України. Вона незгодна з даною постановою, оскільки оперуповноваженим ОСОБА_5 у 2009 р. була проведена дослідча перевірка неналежним чином та його постанову про відмову в порушенні кримінальної справи було скасовано як передчасну та необґрунтовану .Вважає, що прокурор ОСОБА_4 приховує злочини , вчинені оперуповноваженим ОСОБА_5 .

Вважає, що прокурор , не надаючи ОСОБА_3 статусу потерпілої, обмежує її у реалізації законних прав та правової можливості заявляти у вказаному кримінальному провадженні клопотання відповідно до ст.ст.33, 56, 220 КПК України. Зазначає, що метою звернення є реабілітація її сина ОСОБА_6 , а також захист честі і гідності родини ОСОБА_7 , доведення справи до суду, оскільки, на її переконання, син не робив непристойних речей. ОСОБА_3 стверджує, що саме вона є потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, оскільки по відношенню до її сина були вчинені злочинні дії групою осіб, яких затримали, а потім відпустили з фіксацією у їх діях відсутності складу злочинів та події. На підставі викладеного, а також враховуючи доводи, викладені у скарзі, просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав, викладених у скарзі, та скасувати постанову прокурора ОСОБА_4 від 20.12.2019 року про відмову у визнанні потерпілим.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог скарги з таких підстав.

Статтею 55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Положеннями ст.2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, ст.ст.303-308 цього Кодексу

Так, частиною першою статті 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом установлено, що у провадженні слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, знаходиться кримінальне провадження №0000166 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365 , ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України ,

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернулась до слідчого із заявою про визнання її потерпілою. Із заяви Богачової вбачається , що оперуповноважений СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 сфальсифікував матеріали перевірки за заявою ОСОБА_8 про нанесення тілесних ушкоджень її сину ОСОБА_6 , він сфальсифікував пояснення її сина від 30.04.2009 р., 08.05.2009 р., 04.07.2009 р.

Постановою прокурора процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві , що поширює свою діяльність на Харківську область ОСОБА_4 від 20.12.2019 р. відмолено у визнанні потерпілою ОСОБА_3

у кримінальному провадженні № 00000166 від 30.12.2013 р. з підстав не встановлення завдання ОСОБА_3 матеріальної , моральної , майнової шкоди (а.с.6-12).

Як вбачається з постанови від 20.12.2019 року, на час розгляду клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у прокурора є в наявності показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які показали , що пояснення не фальсифікувалися , вказані пояснення ОСОБА_6 підписував самостійно в присутності матері ОСОБА_3 .

В кримінальному провадженні № 0000466 від 13.12.2012 р. були проведені почеркознавчі експертизи на предмет того , чи підписував пояснення та рукописні записи ОСОБА_6 30.04.2009 р., 04.07.2009 р., 08.05.2009 р. Відповідно до висновків почеркознавчої експертизи підписи та рукописні записи в пояснення ОСОБА_6 від 04.07.2009 р., 30.04.2009 р., 08.05.2009 р. виконані ОСОБА_6 .

Таким чином , доводи ОСОБА_3 про невідповідність її підписів та підписів ОСОБА_6 в поясненнях повністю спростовані.

Непроведення на думку ОСОБА_3 певних оперативних заходів ОСОБА_5 не свідчить про те , що в його діях є склад кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст. 365 , ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України

Аналізуючи на предмет законності зазначену постанову, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 5 статті 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав і свобод, законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого, при цьому заявником ОСОБА_3 не доведено, що на момент звернення із заявою про визнання потерпілою їй завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, як передбачено ч.1 ст.55 КПК України, разом із тим, ОСОБА_3 не надано до суду жодного доказу її душевних страждань, переживань або фізичних страждань, завданої моральної шкоди тощо.

Крім того , встановлено , що на даний час відсутні правові підстави для повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Факт вчинення вказаних кримінальних правопорушень не знайшов свого підтвердження.

При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст.9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Враховуючи наведене та відомості, які вказані в заяві ОСОБА_3 про залучення її до кримінального провадження як потерпілої, остання на даний час в силу положень ст.55 КПК України не є потерпілою у кримінальному провадженні .

Між тим, ОСОБА_3 не обмежена у можливості реалізації передбачених кримінальним процесуальним законом прав та гарантій щодо захисту особи, охорони її прав, свобод та законних інтересів, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження.

За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді дійти до висновку про законність та обґрунтованість вимог скарги, а тому слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного дійшов до висновку, про відсутність підстав для задоволення вимог скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 303-307 КПК України , суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві , що поширює свою діяльність на Харківську область ОСОБА_4 від 20.12.2019 р. про відмову у визнанні потерпілою №0000 від 30.12.2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1