Справа № 305/339/19
Провадження по справі 1-кп/305/245/19

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рахів кримінальне провадження внесене 25 вересня 2018 року до ЄРДР за номером 0000833 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ6

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним згідно рішення Рахівського районного суду від 14 січня 2008 року ( справа №2-148/2008) сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 січня 2008 року, до досягнення сином повноліття, у період з листопада 2015 року по жовтень 2018 року, умисно, злісно ухилився від сплати встановлених вищевказаним рішенням суду коштів, внаслідок чого, допустив заборгованість на загальну суму 84336 ( вісімдесят чотири тисячі триста тридцять шість) гривень 79 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України, визнав та показав суду, що йому відомо про рішення суду, яким його зобов`язано до сплати аліментів на утримання сина. Він дійсно допустив значну заборгованість зі сплати аліментів, оскільки сам потрапив у скрутне матеріальне становище. За вказаний період часу у нього були труднощі із здоров`ям, не міг знайти роботу. Він має намір працевлаштуватися та вжити заходів для погашення заборгованості.

Просить суд врахувати те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, у вчиненому розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Окрім показів самого обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину, факт вчинення ним злочину, за викладених вище обставин підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи допитаною у ході судового слідства, показала суду, що обвинувачений, будучи зобов`язаний до сплати аліментів на їх сина, допустив значну заборгованість. Так, в період з листопада 2015 по жовтень 2018 року, ОСОБА_4 не сплатив жодних коштів, що поставило її та неповнолітнього сина у скрутне матеріальне становище. Не заперечує, що були короткотривалі періоди, коли він працевлаштовувався і тоді сплачував незначні кошти на погашення заборгованості.

У поданій до суду заяві від 22.05.2019 потерпіла просила продовжувати розгляд кримінального провадження у її відсутності. Міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 залишає на розсуд суду.

Вина ОСОБА_4 підтверджується наступними письмовими доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.09.2018, згідно якого, ОСОБА_5 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, заявила про вчинення злочину її колишнім чоловіком - ОСОБА_4 , який тривалий час злісно ухиляється від сплати аліментів, призначених за рішенням суду.

Розрахунком заборгованості, виконаним державним виконавцем Рахівського РВ ДВС ГУЮ в Закарпатській області ОСОБА_8 , при примусовому виконанні виконавчого листа №2-148 від 14.01.2008, виданого Рахівським районним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання 1 н/л дитини, згідно якого, станом на 11.02.2019, заборгованість становить 84336,79 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів, що визначено ч. 2 ст. 84 КПК України.

Оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених обставин доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не являється особою з інвалідністю), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, розлучений.

Відповідно до п.4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставити у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є визнання ним вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжую покарання обвинуваченого не встановлено.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи викладене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі, за даних обставин справи, були б надмірно суворим покаранням. Отже, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, у виді громадських робіт.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Речових доказів немає.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 , у ході досудового слідства, не застосовувався. На день ухвалення судового рішення у формі вироку, підстав для застосування такого суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 392-393, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуюча: ОСОБА_1