Справа № 592/1645/20
Провадження № 1-кс/592/787/20
УХВАЛА
про відмову у задоволенні скарги

07 лютого 2020 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про часткове задоволення клопотання, -

В С Т А Н О В И В :

06.02.2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою про скасування постанови про часткове задоволення клопотання, із змісту якої вбачається, що слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0003255 за фактом спричинення ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 28.01.2020 року потерпілим було заявлено клопотання про проведення слідчих дій, а саме: допит свідка та проведення додаткової експертизи. Постановою від 03.02.2020 року слідчий частково задовольнив клопотання, зробивши висновок про те, що відсутні підстави сумніватись у висновку судово-медичної експертизи, зробленому експертом Сумського обласного бюро судово-медичних експертиз ОСОБА_6 . Доводи слідчого, викладені в оскаржуваному рішенні, не узгоджуються з фактичними обставинами справи. Так висновок експерта протирічить показам потерпілого у кримінальному провадженні щодо дати виникнення тілесних ушкоджень. Відповідно до висновків експерта тілесні ушкодження потерпілого виникли до 09.07.2019 року. Проте особа, на яку вказує потерпілий як таку, що заподіяла йому тілесні ушкодження стверджує, що 09.07.2019 року потерпілий перед нею знімав футболку і на його тілі не було ніяких тілесних ушкоджень, а, отже, вони не могли виникнути до 09.07.2019 року, як це зазначив експерт. Крім того, слідчий не ставив перед експертом питання стосовно того чи могли бути отримані тілесні ушкодження внаслідок подій описаних потерпілим. Таким чином, рішення слідчого про часткове задоволення клопотання є протиправним і підлягає скасуванню. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 303 КПК України, він просив: 1. Витребувати з СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області матеріали кримінального провадження № 0003255 за фактом спричинення ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, для розгляду даного клопотання. 2. Рішення слідчого про часткове задоволення клопотання, оформлене постановою від 03.03.2020 року в частині відмови у задоволенні клопотання, скасувати. 3. Зобов`язати слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 забезпечити проведення додаткової судово-медичної експертизи відповідно до поданого потерпілим клопотання від 28.01.2020 року (вхідний № 6050/20 від 06.02.2020 року) .

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 надав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі, просив її задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про часткове задоволення клопотання, вислухавши пояснення та думку його представника адвоката ОСОБА_4 , дослідивши додані до скарги копії документів, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, прихожу до наступного висновку.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України) .

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 Конституції України) .

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України) .

Тобто слідчий суддя не може виходити за межі предмета судового розгляду, визначеного сторонами, або діяти за межами власної компетенції, а тому він вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та які віднесені до його повноважень КПК України.

Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується (ч. 7 ст. 110 КПК України) .

Відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом (ст. 222 КПК України) .

Крім того, вважаю за можливе взяти до уваги положення абз. 13 розд. 6 Оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року, із змісту якого вбачається, що, розглядаючи скарги на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК України. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

До того ж, вважаю за можливе взяти до уваги положення п. 20 Висновків листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року, із змісту якого вбачається, що результати аналізу судової практики розгляду скарг на рішення, дії, бездіяльність під час досудового розслідування свідчать про те, що в окремих випадках недотримання встановленого строку їх розгляду зумовлено незалежними від слідчого судді причинами. Зокрема, це стосується строків витребування матеріалів кримінального провадження, дослідження яких є невід`ємною умовою прийняття обґрунтованого рішення за результатами розгляду скарги на постанову слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження. Незважаючи на те що стосовно цієї категорії скарг встановлено більш тривалий строк розгляду, порівняно з іншими скаргами, згідно з інформацією, наданою апеляційними судами, процесуальні строки в таких випадках порушуються через те, що витребувані матеріали надходять на запит суду лише через 7 10 днів з моменту їх витребування.

Отже, що стосується прохання про витребування з СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області матеріалів кримінального провадження № 0003255 за фактом спричинення ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, для розгляду даного клопотання, прихожу до наступного висновку.

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено витребування матеріалів кримінального провадження при розгляді скарг на постанову слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України) та не передбачено при розгляді скарг на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України) , враховуючи імперативні вимоги ст. 222 КПК України, ст. 387 КК України, відтак прихожу до висновку, що в цій частині в задоволенні скарги слід відмовити.

Отже, що стосується прохання про скасування рішення слідчого про часткове задоволення клопотання, оформлене постановою від 03.03.2020 року в частині відмови у задоволенні клопотання, прихожу до наступного висновку.

Оскільки постанова слідчим Сумського ВП ГУНП в Сумській області капітаном поліції ОСОБА_5 про часткове задоволення клопотання від 31.01.2020 року була прийнята ним в межах компетенції згідно із законом (ч. 2 ст. 220 КПК України) , оскільки вона є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується (ч. 7 ст. 110 КПК України) , оскільки вказана постанова належним чином обґрунтована та вмотивована, відтак прихожу до висновку, що в цій частині в задоволенні скарги слід відмовити.

Отже, що стосується прохання про зобов`язання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 забезпечити проведення додаткової судово-медичної експертизи відповідно до поданого потерпілим клопотання від 28.01.2020 року, прихожу до наступного висновку.

Оскільки слідчий суддя не може виходити за межі предмета судового розгляду, визначеного сторонами, або діяти за межами власної компетенції, оскільки слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, відтак прихожу до висновку, що в цій частині в задоволенні скарги слід відмовити.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, прихожу до висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про часткове задоволення клопотання слід відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 3, 21, 26, 110, 303, 369 372, 375, 376, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про часткове задоволення клопотання слід відмовити повністю.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1