Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/123/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2020 року. м. Кропивницький
Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відео конференції у м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 березня 2020 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 11 травня 2020 року та визначено розмір застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 40540,00 грн.,
ВСТАНОВИВ:
З наданих до апеляційного суду матеріалів провадження вбачається, що за клопотанням слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 березня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Рішення слідчого судді мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливістю застосування до нього інших менш суворих запобіжних заходів, які б забезпечили виконання ним процесуальних обов`язків та були достатніми для запобігання встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за місцем проживання.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 визнав повністю вину в інкримінованому йому злочині, надав детальні покази про обставини скоєння ним кримінального правопорушення та під час слідчого експерименту на місці скоєння злочину уточнив свої покази щодо обставин скоєння ним крадіжки велосипедів. Така процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 вказує на відсутність ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання на території міста Олександрія Кіровоградської області, де проживає разом з матір`ю похилого віку, що вказує на наявність міцних соціальних зв`язків, а тому відсутній ризик переховування від слідства та суду.

З огляду на викладене, ОСОБА_8 вважає існування ризиків, передбачених пунктами 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, не доведеним.

Також, захисник зазначає, що до підозрюваного ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні раніше запобіжні заходи не застосовувались. Підозрюваний ОСОБА_8 за кожною вимогою вчасно з`являвся до слідчого, а також самостійно прибув в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, що вказує на відсутність наміру переховуватись від слідства та суду.

Таким чином, захисник вважає, що слідчим та прокурором не доведено в судовому засіданні підстав неможливості застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, слідчим СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області, знаходиться кримінальне провадження № 0000327.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 10.02.2020 року близько 14 год.00 хв. ОСОБА_8 , підійшов до приміщення кладової, яка є сховищем, що знаходиться між другим та третім поверхами під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою сили рук зірвав навісний замок, та, відчинивши вхідні двері, проник до кладового приміщення, звідки таємно викрав велосипед марки «Romet Vintage M» синього кольору, вартість якого згідно висновку № 128 від 21.02.2020 року може складати 2350 гривень 00 копійок, велосипед марки «Турист» синього кольору, вартість якого згідно висновку № 128 від 21.02.2020 року може складати 1066 гривень 67 копійок. Викравши в такий спосіб майно, ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 3416 гривень 67 копійок.
Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Дана підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були об`єктивно дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та щодо їх допустимості та узгодженості між собою сумнівів у колегії суддів не викликає.

До того ж колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Крім того, висновки слідчого судді щодо наявності у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі сторони захисту під сумнів не поставлено.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, закінченим, умисним, посягає на власність, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Також, під час розгляду клопотання слідчий суддя правильно встановив наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово засуджувався за вчинення злочинів, у тому числі і злочинів проти власності, маючи непогашену судимість, знову підозрюється у вчиненні тяжкого, умисного, корисливого злочину.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться дев`ять обвинувальних актів за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України.
Таким чином існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 , як особа схильний до вчинення злочинів, а зважаючи на те, що останній не працює, законного джерела доходу та засобів для не має, може вчинити інший злочин.
Доводи апеляційної скарги захисника, що відсутній ризик переховування підозрюваного від слідства та суду, є обґрунтованим та колегія суддів погоджується з ними. Проте, ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у клопотанні слідчого не був зазначений та слідчим суддею у судовому засіданні встановлений не був.
Також, посилання захисника на те, що ОСОБА_8 має місце проживання у місті Олександрія, де проживає разом з матір`ю похилого віку не спростовують висновків слідчого судді про обґрунтованість підозри, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

При цьому, колегія суддів ураховує, що у разі наявності ризиків, ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував і дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник посилається в апеляційній скарзі.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою є непереконливими.

Крім того, слідчий суддя під час застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, у відповідності ч. 5 ст. 182, ч. ч. 3-4 ст. 183 КПК України, визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, з урахуванням суспільної небезпеки кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , його особу, матеріальний стан.

Визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного, та зумовлений ступенем довіри до нього та при цьому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини по справі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За вказаних обставин апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 березня 2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, а саме до 11 травня 2020 року - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4