Справа №162/822/19
Номер провадження 1-кп/162/4/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,
неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,
законних представників
неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Любешів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000105 від 21 травня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірки Любешівського району Волинської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
До Любешівського районного суду Волинської області з Маневицької місцевої прокуратури Волинської області 24 жовтня 2019 року надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 21 травня 2019 року відносно ОСОБА_8 , за фактом вчинення останнім кримінального правопрушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 20 травня 2019 року близько 19 години, перебуваючи на території власного домоволодіння неподалік житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковим цинізмом, своїм зневажливим ставленням до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил та норм поведінки і моралі, що виразилось у образливих нецензурних висловлюваннях на адресу малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проявляючи безсоромність та грубу непристойність, усвідомлюючи, що його дії помітні для оточуючих, демонстративно оголив та показав останнім свої статеві органи.
Такі дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом.

В судовому засіданні законним представником ОСОБА_7 , який діє в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_4 та неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,було подано клопотання, відповідно до якого законний представник просив суд звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину передбаченого ч.1 ст.296 КК України на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Аналогічне клопотання було подане в судовому засіданні і представником обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 ..

ОСОБА_8 підтримав подані законним представником неповнолітніх потерпілих та його представником клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням із потерпілими, згідний на закриття кримінального провадження з наведених підстав, оскільки помирився з малолітньою потерпілою ОСОБА_4 та неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 , відшкодував завдану потерпілим даним кримінальним правопорушенням шкоду.

Малолітня потерпіла ОСОБА_4 та неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 , в присутності своїх законних представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні, кожен окремо, не заперечували щодо задоволення вказаного клопотання, відповідно подали своє клопотання, в якому вказали, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 немають, оскільки помирилися з ним, просили звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, зазначили, що обвинуваченим було відшкодовано завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 на підставі ст.46 КК України, відповідно до якої особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду може бути звільнена від кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали з додатками, приходить до висновку, що подані в судовому засіданні законним представником неповнолітніх потерпілих та представником обвинуваченого клопотання щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими - підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.46 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Частина 4 статті 286 КПК України передбачає, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з роз`яснень щодо забезпечення правильного й однакового застосування судами кримінального і кримінально-процесуального законодавства, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду №12 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винуватої особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Для застосування вказаної норми необхідною є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин уперше; 2) вчинення злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, при цьому не вимагається, щоб ними були злочини, кримінальне провадження щодо яких здійснюється у формі приватного обвинувачення; 3) вчинений злочин не належить до числа корупційних; 4) примирення з потерпілим; 5) відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Крім того, неважливо, щоб особа, яка вчинила злочин, щиро покаялася й активно сприяла розкриттю злочину.

Більш широке тлумачення даної норми, а саме заборона її застосування в разі вчинення певних злочинів, за наявності всіх інших, передбачених законом підстав, є неприпустимим та суперечить основній засаді судочинства - верховенству права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, застосування в кримінальному провадженні положень КПК України щодо примирення обвинуваченого з потерпілим відповідає тим міжнародним актам, які закріплюють рекомендацію або обов`язок для держав застосовувати форми відновного правосуддя, змінюючи підхід до реакції держави на злочин та його наслідки з карального на гуманістичний.

У відповідності до ст.12 КК України вчинений ОСОБА_10 злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, який вчинений вперше.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Під час судового розгляду кримінального провадження шляхом опитування та роз`яснення обвинуваченому, потерпілим та їх законним представникам суті звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, суд переконався в добровільності та особистому волевиявленні в поданні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що малолітній потерпілій ОСОБА_4 та неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 , повністю відшкодована завдана моральна шкода, що підтверджується поданою заявою останніми про примирення, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру останні до обвинуваченого не мають.

Водночас, суд зважає, що в даному випадку вчинений ОСОБА_8 злочин відноситься до злочинів проти громадського порядку та моральності, які з одного боку можуть передбачати наявність потерпілих, а з другого, завдають шкоду не тільки приватним інтересам фізичних осіб, а й публічним інтересам.

З огляду на вищевикладене та враховуючи позицію потерпілих та їх законних представників, повне відшкодування їм завданої шкоди, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч 2 ст.284 КПК України.

Згідно із ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Разом з цим, ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 16 грудня 2019 року в даній кримінальній справі на законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 та неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_7 було накладено грошове стягнення в сумі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) гривня, що становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з неприбуттям на виклик суду.
У відповідності до ст.147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення. Суд, визнавши доводи особи обґрунтованими, може самостійно скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення, а в іншому випадку - призначає судове засідання для розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення. Суд скасовує ухвалу про накладення на особу грошового стягнення за результатами його розгляду в судовому засіданні, якщо буде встановлено, що стягнення накладено безпідставно, а в іншому випадку - відмовляє у задоволенні клопотання. Ухвала суду за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_4 та неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_7 у поданому до суду клопотанні вказав, що 16 грудня 2019 року він разом зі своєю мамою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував у сімейного лікаря, що і стало причиною його відсутності того дня в судовому засіданні. У зв`язку із вказаним просив скасувати накладене на нього грошове стягненняв сумі 1051 гривня.
Враховуючи, що ОСОБА_7 до суду з`явився, а також те що ним було доведено поважність неприбуття в судове засідання 16 грудня 2019 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів ОСОБА_7 та вважає за необхідне скасувати ухвалу про накладення на нього грошового стягнення.

Керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.147, 285, 286, 288, КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України на підставі ст.46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням з потерпілими.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000105 від 21 травня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України - закрити.

Скасувати ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 16 грудня 2019 року у кримінальній справі №162/822/19 в частині накладення на законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 та неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_7 грошового стягнення в сумі 1051 гривень.
В частині звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження на ухвалу може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом семи днів із дня її оголошення через Любешівський районний суд Волинської області.

Головуючий: