Справа №198/46/20
Провадження №1-кп/0198/14/20
14.02.2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.02.2020

року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000014 внесене в ЄРДР 20.01.2020 року за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Тернівка Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , розлучений, має двох неповнолітніх дітей, не працює, із середньо-спеціальною освітою, на даний час утримується в ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» засуджений:

1)06.05.2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин;

2)29.08.2019 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 71, 72 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці п`ятнадцять днів;

3)17.10.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до обмеження волі на строк один рік один місяць двадцять днів;

4)21.11.2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.ч.1,4 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

5)23.12.2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.310 ч.1, 309 ч.2, 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.ч.1,4, 71 КК України до позбавлення волі на строк три роки сім місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 року будучи засудженим за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та за інші злочини до покарання у виді позбавлення волі, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

20 січня 2020 року ОСОБА_5 у будинку АДРЕСА_2 разом з потерпілим ОСОБА_4 та іншою особою вживав алкогольні напої.

О 09:20 годин згаданого дня, після того як ОСОБА_4 поклав особистий гаманець з грошима у сумі 450 гривень на підвіконня у вітальні житла, перебуваючий у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 побачивши таке, реалізуючи виникший умисел, спрямований на крадіжку, скориставшись відсутністю дієвого нагляду з боку потерпілого ОСОБА_4 за своїм майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння злочином шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, діючи таємно узяв у місці тимчасового зберігання гаманець, котрий не є матеріально цінним для ОСОБА_4 , з його грошима у сумі 450 гривень, а потім у зазначений час таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав гаманець з грошима у сумі 450 гривень.

З майном здобутим злочинним шляхом місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши злочином шкоду потерпілому ОСОБА_4 на суму 450 гривень.

Кримінальне правопорушення підлягає кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та дав покази про те, що 20.01.2020 року о 09:00 годин прибув в один із будинків, розташованих по АДРЕСА_2 , де з раніше йому знайомим ОСОБА_4 і іншою особою вжив алкогольний напій. Цього дня близько 09:15 годин, після того як потерпілий ОСОБА_4 вийшов з будинку, він взяв в одній із кімнат житла, з підвіконня, гаманець з грошима останнього в сумі 450 гривень, покинувши з цим майном місце вчинення крадіжки.

Час, місце, мотив вчинення злочину, суму викрадених грошових коштів, інші обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, ОСОБА_5 не спростовував.

Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, викладених вище, їх не оспорювали, правильно розуміючи при цьому зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження не виникає.

Зізнавальні свідчення ОСОБА_5 суд знаходить такими, що відповідають об`єктивним обставинам, вони надані послідовно, несуперечливо, добровільно. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів ОСОБА_5 у суду не виникає.

Беручи до уваги викладене, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, оскільки вони ніким не оспорюються.

З урахуванням зазначеного вище суд вважає, що вина ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно доведена. Скоєне ОСОБА_5 підлягає кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_5 суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 скоїв злочин, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, має двох неповнолітніх дітей. Пом`якшуючою покарання обставиною суд для ОСОБА_5 визнав щире каяття, обтяжуючою - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 є суб`єктом злочину. Підстави вважати вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення у стані неосудності відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Оскільки рецидив злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, одночасно утворює і повторність такого злочину, яка передбачена у ч.2 ст.185 КК України як ознака злочину, що впливає на кваліфікацію цього злочину, то за змістом ч.4 ст.67 КК України «рецидив злочинів» суд не може ще раз врахувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Грунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, та зважаючи на те, що ОСОБА_5 будучи раніше засудженим за вчинення умисних злочинів, у період не знятої і не погашеної судимості знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, суд призначає покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки приходить до переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню ОСОБА_5 та попередженню вчинення ним і іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому за ч.2 ст.185 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.71 КК України, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, не відбутої частини покарання, призначеного вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 року, що складає три роки сім місяців позбавлення волі, у виді позбавлення волі на строк три роки вісім місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання у зв`язку із виконанням цього вироку.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обрано.

Цивільний позов не подано.

Речові докази гаманець з грошима в сумі 450 гривень, залишити потерпілому ОСОБА_4 , як власнику; диск CD+R «havit» 700 MB, зберігати в матеріалах справи.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави або на користь потерпілого, відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Обвинуваченим ОСОБА_5 в той же строк та в такому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1