Номер провадження 11-кп/816/378/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/11808/19 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 грудня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 357 КК України ,

інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 , в якій він просить змінити вирок суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту строком 6 місяців; за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки; за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.1, 125 ч.2, 357 ч.1 КК України та призначено покарання:

за ст. 125 ч.2 КК України у виді арешту строком 6 місяців;

за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

за ст. 186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

за ст. 357 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 2 роки та на підставі вимог ст. 76 КК України покладено на нього певні обов`язки.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Провадження по цивільному позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування завданих збитків та стягненню майнової шкоди завданої злочином закрито, в зв`язку з добровільним задоволенням позовних вимог обвинуваченим до постановки вироку.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 471.03 грн., пов`язані з проведенням судової експертизи.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважає вирок суду незаконним і таким, що ухвалений з порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, посилається на матеріали кримінального провадження, з яких вбачається, що відповідно до обвинувального акту органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався, зокрема, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тоді як, у резолютивній частині вироку суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі, проте максимальний термін покарання за ч. 1 ст. 186 КК України може бути призначене йому, з урахуванням ст. 69-1 КК України, 2 роки 7 місяців позбавлення волі.

Згідно з вироком, 10 червня 2019 року приблизно о 17:00 год., за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , під час спілкування виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та легкі тілесні ушкодження.

Не зупиняючись на вчиненому, в зазначений час, перебуваючи за вказаною адресою: ОСОБА_7 , відкрито заволодів майном, належним ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном марки «Нокіа 105 ТА -1010», вартістю» 317 грн та мікрохвильовою піччю «SamsungMS23F301TFW» вартістю 2879 грн.

10 червня 2019 року приблизно о 17:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , розуміючи, що банківські картки є офіційними документами, містять реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему, діючи умисно, з корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу, заволодів банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_9 , з метою подальшого її використання для викрадення грошових коштів, які знаходилися на рахунку.

Не зупиняючись на вчиненому, маючи намір на заволодіння грошовими коштами, які знаходились на банківській картці АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , емітованій на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_7 з банкомату АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 11, діючи умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою банкомату о 18:37 год. зняв з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти в розмірі 3700 грн, що належали ОСОБА_9 , завдавши останньому матеріального збитку на вказану суму.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала частково прокурорську апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2020 року внесено виправлення до першого абзацу резолютивної частини вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.12.2019 року, а саме: при призначенні покарання зазначити вірно « за ст. 186 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки» замість « за ст. 186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки».

Вказана ухвала суду хоча і не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, але учасниками кримінального провадження не оскаржена.

Враховуючи, що висновки суду стосовно фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, доведеності вини, правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_10 в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Таким чином, колегія суддів перевіряє вирок суду, що оскаржується, лише в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_10 покарання..

Колегія суддів погоджується зі слушністю апеляційних доводів прокурора про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_10 покарання.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до обвинувального акту органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 357 КК України.

Суд першої інстанції достатньою мірою дослідив надані докази під час судового розгляду та в мотивувальній частині вироку кваліфікував дії ОСОБА_7 ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 357 КК України, проте в резолютивній частині замість призначення покарання за ч.1 ст. 186 КК України, призначив покарання за 2 ч. 186 КК України.

Крім того, відповідно до вироку стосовно ОСОБА_7 , судом встановлено ряд обставин що пом`якшують покарання, серед яких: визнання вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, відшкодування потерпілому завданих збитків, а також відсутність обтяжуючих обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 69-1 КК України та п.6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Санкція ч.1 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 4 років, а отже максимальне покарання, яке повинно бути призначено ОСОБА_7 , із застосуванням ст. 69-1 КК України, має складати не більше чим 2 роки 7 місяців позбавлення волі.

З огляду на викладене, вирок суду в частині призначення ОСОБА_7 покарання підлягає зміні, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим: за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту строком 6 місяців; за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки; за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік; за ч. 1 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69-1 КК України, до покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4