єдиний унікальний номер 389/229/20
провадження №1-кп/389/35/20
У Х В А Л А

04 лютого 2020 року колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в приміщенні суду міста Знам`янка матеріали обвинувального акту, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002212 від 08 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_6 ,

запобіжний захід тримання під вартою, строк до 05 лютого 2020 року, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

28 січня 2020 року, до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області, від прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 , надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002212 від 08 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2020 року, вказане провадження авторозподілено колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Потерпіла ОСОБА_8 до суду не з`явилась, дані про належне повідомлення про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання - відсутні.

Прокурор заявив клопотання про продовження щодо ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи це тим, що останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, з мірою покарання до 12 років позбавлення волі, раніше судимий, не працює, не має постійного джерела доходів, відтак відсутні міцні соціальні зв`язки. За викладеного, з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував, вказував на необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення заявленого клопотання прокурора не заперечував.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

В силу ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».

Зважаючи на практику Європейського суду, колегія суддів враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії». Крім цього, колегією суддів взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року, у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочин, з мірою покарання до 12 років позбавлення волі, раніше судимий, не працює, не має постійного джерела доходів, відтак відсутні міцні соціальні зв`язки, а відтак, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які наразі не допитані, тому колегія суддіввважає встановленим наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тож тримання ОСОБА_6 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а відтак, щодо ОСОБА_6 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

З цих-же підстав не підлягає задоволенню клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

В силу п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави в даному кримінальному провадження не визначається.

Підготовче судове засідання, в зв`язку з неявкою потерпілої, необхідно відкласти.

Керуючись ст.ст.177,178,183,314-316 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жовтневе Устинівського району Кіровоградської області, на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 13.50 години 04 лютого 2020 року по 13.50 годину 03 квітня 2020 року.

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому, надіслати, до відома, начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Підготовче судове засідання відкласти на 11.00 годину 19 березня 2020 року, виклик учасників повторити.

На ухвалу суду, в частині продовження строку тримання під вартою, може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3