1провадження №
У Х В А Л А провадження № 1-в/0274/103/20
І м е н е м У к р а ї н и
03.02.2020 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника адміністрації ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимого: 1). 27.03.96 за ст.ст. 93 п. «а», «е», 142 ч. 3, 142 ч. 2, 42 КК України 1960 року до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 28.04.10 за ст.ст. 122 ч. 1, 71 КК України до 5 років позбавлення волі,
ОСОБА_6 засуджений 06 вересня 2016 року Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 187 ч. 2, 71 ч. 1 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.12.17 уточнено зарахування попереднього ув`язнення, а саме, з 17.03.15 до 20.06.17 включно та з 21.06.17 по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.18 згідно зі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання замінено на 2 роки 6 місяців 3 дні обмеження волі.
Початок строку відбування покарання: для позбавлення волі - 17.03.15; для обмеження волі - 24.01.19; кінець строку: 08.05.21.
Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)", звернувся з заявою про умовно-дострокове звільнення, клопоче про розгляд справи без його участі.
Представник адміністрації в судовому засіданні заяву засудженого підтримав.
З досліджених матеріалів вбачається, що за період відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується в цілому позитивно. У виправному центрі порушень вимог режиму відбування покарання не допускає. Заходи виховного та профілактичного характеру відвідує, реагує на них правильно. Працевлаштований за межами установи на контрагентському об`єкті. До праці ставиться сумлінно. За сумлінну поведінку і ставлення до праці чотири рази заохочувався адміністрацією установи. Вину у скоєному злочині за вироком суду не визнав. З матеріалів особової справи вбачається, що вина не визнавалася засудженим ще у грудні 2018 року (оскаржувалися рішення, дії судів). У грудні 2019 року у особовій справі з`явилася заява засудженого про визнання вини.
Прокурор заперечив проти задоволення заяви засудженого, вказавши, що той ще не довів свого виправлення і тому заява є передчасною.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.
Заслухавши представника адміністрації виправного центру, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці (вину у скоєнні умисного тяжкого насильницького злочину на стадії судового розгляду та практично весь час відбування покарання заперечував, в подальшому відповідно до заяви у грудні 2019 року при зверненні до суду вину визнав, але жодних заходів щодо відшкодування завданої шкоди, як матеріальної так і моральної, не вживає, хоча має для цього можливість, так як є працевлаштованим та отримує заробітну плату, відбуває покарання у виправному центрі лише один рік, при терміні до кінця строку більше року) ще не довів своє виправлення. Наявність заохочень у виправному центрі (заохочується щомісячно, хоча інші засуджені заохочуються лише одного разу на квартал) вказує, що засуджений стає або навіть став на шлях виправлення, але враховуючи інші характеристики поведінки та ставлення засудженого до своїх дій (будучи раніше судимим за вбивство і розбої, відбуває покарання за розбій, який він заперечував, та його доводи були предметом оцінки судів різних інстанцій і були спростовані, потерпіла так і не отримала жодної сатисфакції, заподіяну своїми злочинними діями шкоду не відшкодовує, лише написав заяву про визнання вини, коли підходив час до настання пільг на звільнення відповідно до чинного законодавства, що вказує на відсутність щирого каяття засудженого та викликає обґрунтований сумнів у визнанні ним вини), на даний час відсутні достатні дані, що засуджений вже повноцінно довів своє виправлення і його звільнення не призведе до появи небезпеки суспільству чи окремим громадянам.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
заяву засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Головуючий - суддя ОСОБА_1