Справа № 297/140/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2020 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , законних представників ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та перекладача ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого, громадянина України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
13 грудня 2019 року близько 18 год. 20 хв. неповнолітні ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , за попередньою змовою з корисливих спонукань, перебуваючи в м. Берегове по вул. Мукачівській, 6, біля адміністративної будівлі Берегівської РДА, підійшли до неповнолітнього ОСОБА_10 та здійснили напад на нього, в ході якого ОСОБА_5 наніс йому один удар в область грудної клітини, який не спричинив тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_10 , який у момент нападу тримав належний йому мобільний телефон чорного кольору марки Xiaomi Redmi 4 X, вартістю 2300 грн. разом з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартістю 50 грн., після цього кинув його на землю, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заволоділи даним пристроєм, після чого пішли з даного місця.
Продовжуючи дані злочинні дії, того ж дня близько 19 год. 10 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , знаходячись у тому самому місці, підійшли до ОСОБА_11 , а саме, ОСОБА_5 підійшов на відстань менше півметра, а ОСОБА_4 стояв трохи далі, чим створили ситуацію, внаслідок якої ОСОБА_12 , злякавшись за своє життя, кинула на землю належні їй мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» рожевого кольору, вартістю 2200 грн., з флеш-карткою «Micro SD 8 GB», вартістю 60 грн., та з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартістю 50 грн., жіночу шкіряну сумочку марки Karl Logerfeld, вартістю 1500 грн., всередині якої знаходився жіночий гаманець марки «Bree», вартістю 200 грн., в якому, в свою чергу, знаходились грошові кошти в сумі 600 грн. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заволоділи кинутими речами зникли з місця пригоди.
Обставини, викладені в обвинувальному акті, стосовно того, що у обвинувачених в момент нападів був з собою ніж, яким вони погрожували потерпілим, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами у ході судового розгляду.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні дав покази, згідно з якими вину свою визнав частково, і пояснив, що 13 грудня 2019 року увечері він з ОСОБА_4 прогулювались по місту по набережній, і назустріч їм йшов ОСОБА_10 , який говорив по телефону. ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_4 і попросив у нього запальничку, а також спитав ОСОБА_10 про те, чому він так пізно гуляє по місту. Наміру викрадати його телефон у них не було, вони просто підібрали телефон після того, як ОСОБА_10 втік з місця їх зустрічі, кинувши телефон. Через годину після даної події вони з товаришем продовжували гуляти по місту, і будучи неподалік адмінбудівлі Берегівської РДА, ОСОБА_5 став біля дерева, де почав справляти нужду, ОСОБА_4 був попереду на деякій відстані від нього, і в цей час назустріч йшла ОСОБА_12 , яка зупинилась на близькій відстані до ОСОБА_4 , і в цей час ОСОБА_5 крикнув йому, щоб той йому дав запальничку, на що ОСОБА_4 витягнув її з кишені, і в цей момент ОСОБА_12 кинула свою сумочку та мобільний телефон на землю і втекла. Не маючи попереднього наміру на викрадення речей, обвинувачені вирішили з корисливих мотивів ними заволодіти, що і зробили.
ОСОБА_4 також частково визнав свою вину і дав аналогічні покази обвинуваченому ОСОБА_5 ..
Доказуючи провину обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, прокурором були надані суду в якості доказів наступні документи та докази, які були досліджені в судовому засіданні:
-заява ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 (Т1 а.с. 1) ;

-протокол огляду місця події від 13.12.2019 року, який проведений по вул. Мукачівська, 6, в бік вул. Корятовича в м.Берегово (Т1 а.с. 2-3);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2019 року, який проведений із неповнолітнім потерпілим ОСОБА_10 , в ході якого останній впізнав на фотознімку №4 неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , який скоїв відносно нього розбійний напад (Т1 а.с. 6-10);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2019 року, який проведений із неповнолітнім потерпілим ОСОБА_10 , в ході якого останній впізнав на фотознімку №4 неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , який скоїв відносно нього розбійний напад (Т1 а.с. 11-15);

-протокол проведення слідчого експерименту від 16.01.2020 з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_10 , , згідно якого останній показав при яких обставинах на нього було здійснено розбійний напад (Т1 а.с. 16-22);

-Заява ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_4 (Т1 а.с. 23);

-протокол огляду місця події від 13.12.2019 року, який проведений між будівлею Берегівської РДА , що розташована в м. Берегово по вул. Мукачівська, 6, та вул. Корятовича (Т1 а.с. 24-27).

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2019 року, який проведений із потерпілою ОСОБА_11 , в ході якого остання впізнала на фотознімку №4 неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , який скоїв відносно неї розбійний напад (Т1 а.с. 30-35);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2019 року, який проведений із потерпілою ОСОБА_11 , в ході якого остання впізнала на фотознімку №4 неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , який скоїв відносно неї розбійний напад (Т1 а.с. 35-40);

-протокол проведення слідчого експерименту від 16.01.2020 з потерпілою ОСОБА_11 , згідно якого остання показала при яких обставинах на неї було здійснено розбійний напад (Т1 а.с. 40-46) ;

-Протокол ОМП від 14.12.2019 року, проведеного з обвинуваченим ОСОБА_4 в АДРЕСА_5 , в ході якого останній показав де знаходився гаманець та сумка потерпілої ОСОБА_11 (Т1 а.с. 47-53) ;

-протокол ОМП від 14.12.2019 року, проведеного в АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено верхній одяг обвинуваченого ОСОБА_5 (Т1 а.с. 58-63);

-протокол ОМП від 14.12.2019 року, проведеного в м.Берегово по вул.Б.Хмельницького, в ході якого було вилучено з біля входу в установу АТ «Укрсіббанк» з картоної коробки два паперові чеки та банківську кредитну картку на імя ОСОБА_13 (Т1 а.с. 64-69);.

-протокол ОМП від 14.12.2019 року, проведеного в м.Берегово по вул.Робоча, 2, в ході якого було вилучено телефон марки «Samsung Galaxy J5» рожевого кольору (Т1 а.с. 70-73);

-протокол ОМП від 14.12.2019 року, проведеного в м.Берегово по вул.Лінера, 2 в ході якого було вилучено телефон чорного кольору марки Xiaomi Redmi 4 X (Т1 а.с. 75-77);

-протоколами слідчого експерименту від 20.12.2019 року з підозрюваними ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , згідно яких останні чітко вказали при яких обставинах скоїли кримінальне правопорушення відносно потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (Т1 а.с. 104-113, 126-135); ;

-висновки експерта №130, 131 від 14.12.2019 року, згідно яких, у потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 яких-небудь тілесних ушкоджень не встановлено (Т2 а.с. 78-81); .

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що 13 грудня 2019 року вночі він рухався по набережній у м. Берегове, коли по дорозі зустрів двох хлопців, які перекрили йому подальший рух. Один із хлопців, який стояв ближче та у нього обличчя було закрито шарфом, потрогав його за плече і сказав: «телефон». У другого хлопця, який стояв трохи далі, він побачив у руці невеличкий ніж. Останній стояв і мовчав та не вчиняв ніяких агресивних дій. Після цього той хлопець, що був ближче, несильно вдарив його кулаком у область грудної клітини, після чого ОСОБА_10 віддав йому телефон та втік. При цьому, було достатньо темно, і на місці події відсутнє освітлення. Після того він прибіг до свого друга ОСОБА_14 , і вже з другом та його батьком зателефонували до поліції, а також прибули оглянути місце події.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 у судовому засіданні повідомила, що жодних претензій до обвинувачених не мають, просила їх суворо не карати, а саме призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Потерпіла ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що 13 грудня 2019 року вночі рухалась у м. Берегове поблизу адмінбудівлі Берегівської РДА. Було темно та в тому місці було погане освітлення. На маршруті її прямування було двоє хлопців, один з яких стояв поодаль та справляв природні потреби поблизу дерева, а інший наблизився до неї на відстань півметра. Сказав щось незрозуміле, однак вона не зрозуміла, що саме. Хлопець був у капюшоні та витягнув щось схоже на маленький ніж. Тоді вона злякалась, кинула сумку та телефон та втекла. При цьому, насильство до неї не застосовувалось, її не торкались та речі з рук не виривали. Просила обвинувачених суворо не карати, а саме призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, заявивши, що жодних претензій до них не має.
Крім того, потерпіла ОСОБА_16 та законний представник потерпілого подали через канцелярію суду заяви, згідно з якими жодних претензій до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з приводу даного кримінального провадження не мають та у майбутньому заявляти не будуть. За наслідками розгляду кримінального провадження просили обвинувачених не позбавляти волі (а.с. т.1 а.с. 40-41).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та його син ОСОБА_18 пояснили, що 13 грудня 2019 року вони перебували вдома за адресою АДРЕСА_6 , тоді до них до дому забіг у схвильованому стані однокласник ОСОБА_18 - ОСОБА_10 та повідомив їх, що двоє невідомих йому осіб підійшли до нього та погрожуючи ножем, забрали від нього мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4X». ОСОБА_17 відразу зателефонував в поліцію з дому та пішли в парк, де забрали від нього телефон АДРЕСА_7 .

Суд, по даному кримінальному провадженню, дослідивши та проаналізувавши надані докази, оцінивши такі докази згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000913 які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до наступного.
Суд враховує, що відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначено, що згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом.
Докази повинні визнаватися такими, що одержані незаконним шляхом наприклад тоді коли їх збирання і закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.
Нормою ст. 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, передбачено, що державні органи та службові особи зобовязані діяти тільки у межах своїх повноважень та у передбачений законами України спосіб.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні вказані обставини суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 13 грудня 2019 року вчинили грабіж, і їх дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України як грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Разом з тим, обставини того, що обвинувачені погрожували застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, у судовому засіданні підтвердження не знайшли.
Така правова кваліфікація повністю узгоджується із п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності».
При цьому, ВС/КЦС у Постанові від 31 липня 2018 року у справі № 405/3734/16-к вказав, що в разі вчинення розбою посягання відбувається на два об`єкти - власність та життя і здоров`я потерпілої особи. При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілого, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту - життя і здоров`я особи. Однією з характеризуючих ознак розбою є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу. У даному випадку очевидним є спрямованість дій обвинувачених щодо посягання на власність потерпілих, а ніяк не на їх життя чи здоров`я, що підтверджує кваліфікацію їх дій за ч. 2 ст. 186 КК України.
Так, покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_19 не стосуються безпосередньо події, що інкримінується обвинуваченим, а тільки пояснюють поведінку потерпілого ОСОБА_10 після вчиненого. Аналізуючи покази даних свідків, суд приходить до висновку, що такі не містять жодної інформації, яка б мала значення для кримінального провадження, а тому не є належним доказом у справі.
Як потерпіла ОСОБА_11 , так і потерпілий ОСОБА_10 вказували, що події відбувалися у неосвітленому місці, у темну пору доби. А тому, видимість була поганою. При цьому, ОСОБА_11 не могла чітко відповісти, що у руці одного з хлопців був ніж, а тільки предмет, схожий на короткий ніж. Разом з тим, аналізуючи покази потерпілого ОСОБА_10 , який повідомив, що у хлопця, який стояв поодаль, був невеличкий ніж, в сукупності з показами обвинувачених, які показали, що ножа у них не було, а насправді ОСОБА_5 попросив ОСОБА_4 прикурити, на що той витягнув запальничку, а отже, можна припустити, що те, що ОСОБА_10 в силу поганого освітлення та деякого переляку, спричиненого зіткненням з невідомими йому особами, які хотіли відібрати у нього мобільний телефон, запальничка, яка була у руках одного з обвинувачених, здалася ножем.
Жодних переконливих доказів наявності у обвинувачених ножа відповідного вилученого речового доказу, показів свідків, відеозапису, тощо органом досудового розслідування не здобуто, а прокурором не надано суду для дослідження. За таких обставин, слід вважати, що ножа у обвинувачених не було, а отже, і не могло бути погрози застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я.
З врахуванням вищенаведених обставин, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено факт погрози застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих. Даний факт повністю заперечили обвинувачені в судовому засіданні, а тому даний факт ґрунтується виключно на припущенні, яке не підтверджено жодним належним та допустимим переконливим доказом у справі.
В зв`язку з чим суд виключає з висунутого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачення погрозу застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих.
За таких обставин, дії обвинувачених слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, суд вважає вину обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведеною, незважаючи на часткове визнання ними своєї вини. Так, незважаючи на те, що вони вказували, що попереднього наміру та змови на відкрите викрадення речей потерпілих вони не мали, їх дії та покази потерпілих підтверджують зворотнє.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, дані про їх особу, зокрема про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 раніше не судимі. Вчинений обвинуваченими злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, вони характеризуються позитивно.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає добровільне відшкодування завданої потерпілим матеріальної шкоди в повному обсязі, потерпілі до них претензій не мають, вчинили злочин у неповнолітньому віці, частково вину визнали, у вчиненому розкаялися та обіцяли більше не вчиняти правопорушень.
Згідно з висновками досудової доповіді органу пробації та звіту про неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вбачається, що виправлення їх можливе без позбавлення волі, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, найбільш доцільним заходом щодо останніх є передача сім`ї під соціальний супровід і соціальне інспектування соціальних служб для сімей та молоді..

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, обвинуваченим слід призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням статті 69 КК України, оскільки таке покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення і попередження нових злочинів та вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів, суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, а саме з 14.12.2019 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, а саме з 14.12.2019 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-мобільний телефон чорного кольору марки Xiaomi Redmi 4 X, разом з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», - повернути потерпілому ОСОБА_10 ;

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» рожевого кольору, з флеш-карткою «Micro SD 8 GB», та з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон», жіночу шкіряну сумочку марки Karl Logerfeld, та жіночий гаманець марки «Bree» - повернути потерпілій ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1