Справа № 547/140/20
Провадження №1-кп/548/125/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000011 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, не судимого, відносно якого обвинувальний акт про вчинення ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, та угода з прокурором про визнання винуватості надійшли до суду,

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він у вересні 2019 року виявив в очереті на болоті поблизу с. Вереміївка Семенівського району Полтавської області гладкоствольну рушницю, яку переніс за місцем свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , де виготовившляхом укорочення прикладу та стволів обріз, який у подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу та без мети збуту у житловому будинку, та який був вилучений працівниками поліції під час проведення обшуку 22.01.2020 року і згідно висновку експерта є вогнепальною зброєю.
Крім цього, у жовтні 2019 року ОСОБА_4 у нежилому господарстві за адресою: с. Вереміївка Семенівського району Полтавської області, знайшов одну рослину коноплі, з якої зірвав листя, тим самим незаконно придбавши наркотичний засіб, і переніс до господарства за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де висушив та подрібнив листя коноплі, цим самим незаконно виготовив наркотичний засіб - каннабіс, який в подальшому зберігав там же, для власних потреб без мети збуту, і який був вилучений працівниками поліції під час обшуку господарства 22.01.2020 року загальною масою в перерахунку на суху речовину 10,084 г.
До розгляду справи в підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений, за участю захисника, уклали угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за фактом придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, у якій зазначені сторони угоди, формулювання підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням відповідної статті КК України.
В угоді вказано, що ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро кається у вчиненому. У цій угоді про визнання винуватості зазначене узгоджене між прокурором і обвинуваченим покарання у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 70, 75 КК України, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.
Вказану угоду просили розглянути у підготовчому судовому засіданні, затвердити її та вироком суду призначити обвинуваченому узгоджену міру та вид покарання.
Розглянувши у відкритому підготовчому засіданні угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення обвинуваченого, його захисника, міркування прокурора про її затвердження, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність її вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання у вигляді обмеження волі.
Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, пояснень прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , угода про визнання цим обвинуваченим винуватості укладена з ініціативи самого обвинуваченого щодо вчинення ним тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості.
При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме: ступінь та характер сприяння обвинуваченою у проведенні кримінального провадження щодо неї, характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.
Як вбачається з пояснень обвинуваченої та її захисника, міркувань прокурора, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, у матеріалах справи відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз, що підтвердили у суді і самі підписанти угоди. У матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинення останнім злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, що дають об`єктивні підстави для визнання ним винуватості у їх скоєнні.
Судом встановлено, що прокурором, обвинуваченим та його захисником узгоджено, що за вчинене цьому обвинуваченому повинно бути призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі, а за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1-го року позбавлення волі, та остаточне покарання має бути призначене за сукупністю злочинів у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування цього покарання з застосуванням іспитового строку, яке відповідає санкціям ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.
Таким чином, суд приходить до твердого переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинене цим обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.
В рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню вартість проведених експертиз речових доказів в сумі 2 198 грн 14 коп.
Долю речових доказів по справі вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 358 КК України, ст.ст. 468 476 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 від 13.02.2020 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі,
- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначити у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 у період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2 198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн 14 коп в рахунок відшкодування вартості проведених по справі експертиз.
Речові докази по справі у вигляді: поліменого пакету із речовиною рослинного походження у висушеному стані, зовні схожою на коноплю, предмету, зовні схожого на обріз від мисливської рушниці, що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той же строк, з моменту вручення копії вироку суду.
Головуючий: