Справа № 171/250/20
Провадження № 1-кп/0182/790/2020
У Х В А Л А
Іменем України

03.03.2020 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001093 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 115 КК України
за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 /

обвинуваченої ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0001093 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 115 КК України.
У судовому засіданні прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої, оскільки, стосовно неї продовжують існувати ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від суду обвинуваченої, тиску на свідків з метою зміни ними своїх показань.

Обвинувачена ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначила , що ніякий злочин вона не скоювала.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт, за адресою АДРЕСА_1 , де проживає її сім`я. Захисник вважав клопотання прокурора немотивованим.

Вислухавши думку сторін судового провадження, колегія суддів враховує наступне.

ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, що може спонукати її переховуватись від суду.

В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», п.36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. При цьому колегія суддів враховує положення ст..178 КПК України, тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченим, у разі визнання вини обвинуваченої у вчиненні злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачуються, вчинення нею злочину, який потягнув за собою смерть людини, що у свою чергу, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченої.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

З огляду на вищевизначене, колегія суддів вважає клопотання прокурора мотивованим та таким, що підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою обвинуваченої, належить продовжити на 60 днів .

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, застава не визначалась.

Керуючись ст. 314 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченої - задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 строкдії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не більше, ніж на 60 днів то б то до 01.05.2020 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3