Справа №690/160/20
Провадження №1кп/690/96/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2020 року Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Ватутіне кримінальне провадження №0000124, внесеного 06.02.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, судова справа №690/160/19, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, на утриманні малолітніх дітей та працездатних осіб не має, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04.05.2020 р. до Ватутінського міського суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
ОСОБА_4 в невстановлений слідством день та час, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на горищі знайшов вибухову речовину порох, загальною вагою 295,6 грам, яку в подальшому переніс та зберігав за вищевказаною адресою у шафі, яка розташована в прихожій будинку, без передбаченого законом дозволу. 18.03.2020 року в період часу з 07 год. 38 хв. до 08 год. 34 хв. працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено санкціонований обшук, в ході проведення якого виявлено та вилучено три жерстяні банки з вмістом порошкоподібної речовини сірого кольору, яка згідно висновку експерта № 5/31 від 13.04.2020 року є метальною вибуховою речовиною мисливським бездимним порохом марки «Сокіл», загальною вагою 295, 6 г.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування та судом кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, тобто придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
27.04.2020 р. між прокурором Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком терміном 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_5 також підтримав угоду про визнання винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (ст. 469 КПК України).
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК УКраїни, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана суспільним інтересам.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією ч.1 ст. 263 КК України.
Оскільки в справі проводилась судова експертиза, а тому її вартість згідно ч. 2 ст. 124 КПК України в сумі 1 307 грн. 60 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 369, 370-371, 373-374, 394, 469, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.04.2020 року між прокурором Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000124 від 06.02.2020 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо протягом однорічного іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом основні обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи в розмірі 1 307 грн. (одна тисяча триста сім ) 60 коп.
Речові докази:
- тканна сумка з дробом в сейф-пакеті № 7039487, три скляні банки з дробом в сейф-пакеті №7039488, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області знищити.
-флеш-накопичувач «Kingston micro CD 16GB» в паперовому конверті з відповідними написами та печаткою, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
-три жестяні банки з порохом марки «Сокіл», загальною вагою 295,6 грам, запаковані в сейф-пакет №4211211 та передані на зберігання до вибухо-технічного відділу ГУНП в Черкаській області знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1