Справа № 731/589/19
Провадження № 1-кп/731/3/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Варва матеріали кримінального провадження №0000115 від 05 червня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остапівка Варвинського району Чернігівської області, фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, не маючого статусу особи з інвалідністю, раніше судимого вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2004 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 1 рік; вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 14 квітня 2005 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 03 лютого 2009 року за ч.1 ст.162, ст.71, ст.72 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2009 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2012 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12 червня 2015 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі; вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 27 липня 2015 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2019 року за ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 16 лютого 2019 року у вечірній час, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_3 , та достовірно знаючи, що власник будинку спить, без дозволу останнього проник до житлового будинку, звідки таємно, повторно викрав алюмінієвий бідон об`ємом 30 літрів, вартістю на момент вчинення злочину 400 грн; дві чоловічі сорочки марки АСТРОН 52 розміру, вартістю на момент вчинення злочину 256 грн 67 коп. за одну одиницю, на загальну суму 513 грн 34 коп., що належали ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 913 грн 34 коп.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вечірній час, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_3 , та достовірно знаючи, що власник будинку спить, без дозволу останнього проник до житлового будинку, звідки таємно, повторно викрав дві алюмінієві каструлі об`ємом 5 літрів, вартістю на момент вчинення злочину 153 грн 33 коп. за одну одиницю, на загальну суму 306 грн 66 коп.; дві алюмінієві каструлі об`ємом 10 літрів, вартістю на момент вчинення злочину 243 грн 33 коп. за одну одиницю на загальну суму 486 грн 66 коп.; десять алюмінієвих глибоких мисок об`ємом 1 літр, вартістю на момент вчинення злочину 40 грн за одну одиницю на загальну суму 400 грн, що належали ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1193 грн 32 коп.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Після цього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вечірній час, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю уваги власника господарства - ОСОБА_6 , оскільки останній на той момент спав, таємно, повторно викрав з коридору житлового будинку три ріжкових гайкових ключі марки Хром Ванадій 13х14 мм, вартістю на момент вчинення злочину 20 грн за одну одиницю на загальну суму 60 грн; три ріжкових гайкових ключі марки Хром Ванадій 12х13 мм, вартістю на момент вчинення злочину 20 грн загальною вартістю 60 грн; два ріжкових гайкових ключі марки Хром Ванадій 12х14 мм, вартістю на момент вчинення злочину 20 грн за одну одиницю на загальну суму 40 грн; два ріжкових гайкових ключі марки Хром Ванадій 17х19 мм, вартістю на момент вчинення злочину 25 грн на загальну суму 50 грн; дві плоскі викрутки марки Інтертул довжиною 250 мм, вартістю на момент вчинення злочину 25 грн за одну одиницю на загальну суму 50 грн; фігурну викрутку марки Інтертул довжиною 250 мм, вартістю на момент вчинення злочину 25 грн; плоскогубці марки Тотал, посиленням 180 мм, вартістю на момент вчинення злочину 123 грн 33 коп., що належали ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 408 грн 33 коп.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю та зазначив, що період часу, місце та спосіб вчинення ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності. Суду пояснив, що 16 та 17 лютого 2019 року дійсно допомагав потерпілому по господарству, потім, у вечірній час, пересвідчившись через вікно, що потерпілий спить проник до житлового будинку ОСОБА_6 та викрав звідти перелічені в обвинувальному акті речі. Це були дві сорочки та алюмінієвий посуд: бідон каструлі та миски. Ці речі він переносив додому, а згодом продав чоловіку, який їздив по селу Остаповці та скуповував речі. Гроші витратив на власні потреби. Крім того, 18 лютого 2019 року, перебуваючи у будинку ОСОБА_6 , де вони разом вживали алкогольні напої, дочекавшись, поки потерпілий засне, він викрав з коридору його будинку гайкові ключі, викрутки та плоскогубці. Вказані речі він виніс з будинку у карманах одягу. Згодом їх також продав. Пояснив, що вартість викраденого майна він не оспорює. Цивільний позов потерпілого визнав у повному обсязі. Щиро розкаювався, наголосив, що усвідомив протиправність своїх дій.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що у лютому 2019 року він проживав в с.Остапівка Варвинського району. Через незадовільний стан здоров`я він звернувся з проханням до обвинуваченого помогти по господарству. Останній погодився та надавав допомогу, зокрема з 16 по 18 лютого 2019 року. Потерпілий не надавав дозволу обвинуваченому перебувати в його будинку, який замикається на крючок та засув, однак, як з`ясувалось після обвинувачений проникав до будинку, і викрадав речі. Підтримав заявлений до обвинуваченого цивільний позов на суму 2 514,99 грн та просив його задовольнити. Вважав, що обвинувачений підлягає суворому покаранню в межах діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст усіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло, а також за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів; вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у стані алкогольного сп`яніння; вчинення злочинів щодо особи похилого віку.

При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості; особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 не працює, за місцем проживання характеризується негативно; раніше неодноразово судимий; одружений, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обтяжуючі покарання обставини рецидив злочинів; вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у стані алкогольного сп`яніння; вчинення злочинів щодо особи похилого віку, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченого, сприятиме запобіганню вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості злочинів та особу обвинуваченого, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства.

Таким чином за нові злочини за цим вироком, за правилами ч. 1 ст.70 КК України, слід остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, після чого, оскільки нові злочини ОСОБА_5 вчинив до ухвалення попереднього вироку від 25 липня 2019 року, за правилами ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, вчинених засудженим за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2019 року, та нових злочинів, вчинених обвинуваченим до постановлення зазначеного вироку, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі шляхом часткового складання призначених покарань.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Потерпілим заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди і збитків, заподіяних злочином, у сумі 2 514,99 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 визнав повністю.

За таких обставин цивільний позов слід задовольнити.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року в кримінальній справі №187/291/17 за цивільний позов у кримінальному процесі судовий збір не сплачується і із засудженого не стягується, оскільки судовий збір не належить до вичерпного переліку процесуальних витрат, передбаченого ст. 118 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає, але оскільки ОСОБА_5 був засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2019 року, який набрав законної сили, за ч.1 ст. 125, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, і фактично відбуває покарання та на даний час перебуває в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», то він підлягає тимчасовому залишенню в слідчому ізоляторі до вступу цього вироку в законну силу із роз`ясненням йому права заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 127, 349, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2019 року за ч.1 ст.125, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, призначеного у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання під час виконання попереднього вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2019 року, тобто з 09 листопада 2019 року.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України в строк покарання, призначеного за цим вироком, зарахувати покарання у виді позбавлення волі, відбуте ОСОБА_5 за попереднім вироком - вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2019 року, з 09 листопада 2019 року по день ухвалення цього вироку, за правилами ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати. До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, у сумі 2 514 (дві тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень 99 копійок.

Речовий доказ флеш накопичувач Exceleram Micro SD EMSD0004, долучений до матеріалів провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1