справа № 208/619/20
провадження № 1-в/208/76/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справу за клопотанням засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, суд

ВСТАНОВИВ:

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2015 року ОСОБА_5 визнано винною за ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.2 ст.190, ч.3 ст.358, 49, 70 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 року вирок Бабушкінського райсуду від 24.07.2015 року змінено, в частині засудження за ч.2 ст.190 КК України від призначеного покарання звільнено, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, в частині засудження за ч.3 ст.358 КК України відмінити і провадження по справі зупинити у зв`язку з відсутністю в діях складу злочину. Вважати засудженою за ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна. В решті вирок залишено без змін.

Початок строку відбуття покарання 16.10.2019 року. Кінець строку відбуття покарання 09.06.2020 року.

З клопотання слідує, що станом на момент подачі клопотання вона відбула 5 років 8 місяців з 6 років позбавлення волі, призначених вироком суду, тобто більш ніж 3/4 строку. Більшу частину покарання відбувала у слідчому ізоляторі № 3 в камері закритого типу, має позитивну характеристику, стягнення та заохочення відсутні, до праці не залучалась по незалежним від неї причинам. З грудня 2019 року відбуває покарання в ВК-34, незважаючи на те, що вона пенсіонер по інвалідності та за віком, вона за власним бажанням працювала на виробництві та виконувала господарські роботи у їдальні колонії. Такий режим роботи (6 днів у тиждень по 9 годин) та господарські роботи призвели до погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим вона звільнилась з роботи на виробництві та продовжила працювати в їдальні по 15 днів на місяць.

Засуджена ОСОБА_5 приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримала подання, просила суд його задовольнити, доповнила, що за вироком суду моральну шкоду погасила повністю, вину за вироком визнає в повному обсязі, кається. Згідно висновку має онкологічне захворювання, потребує лікування, яке не може отримати в умовах колонії.

Захисник засудженої адвокат ОСОБА_6 надав суду копію характеристики з СІЗО, та підтвердження повного погашення моральної шкоди за вироком суду.

Представник установи клопотання не підтримала, вказала що ОСОБА_5 по прибутті до Кам`янської ВК-34 була працевлаштована на виробництво, оскільки не було підтверджень, що вона має статус пенсіонера за інвалідністю чи за віком. Працювати не бажала, в житті відділення участі не приймає. За характером зверхня, потребує до себе особливого ставлення, вважає себе «кращою» за інших, оскільки має юридичну освіту. Нормами, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядком дня установи здебільшого невдоволена.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, вважає його безпідставним, просила відмовити у його задоволенні, оскільки ОСОБА_5 , з огляду на дослідженні матеріали особової справи, не довела свого виправлення, за весь час відбування покарання не має жодного заохочення, окрім цього до суду надійшло клопотання саме про умовно-дострокове звільнення, а не звільнення за станом здоров`я, тому це питання не може розглядатись. Характеристика з СІЗО за 2012 рік на теперішній час не актуальна. Також зазначає, що нещодавно ОСОБА_5 зверталась до прокуратури, та в ході особистої розмови вказувала, що не визнає вини, та те що відбуває покарання незаконно, тому прокурор вважає що визнання нею вини у судовому засіданні не щире.

Дослідивши матеріали особової справи засудженої, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджена 24.07.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.2 ст.190, ст.49, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного майна з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 року вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2015 року - змінено в частині засудження за ч.2 ст.190 КК України від призначеного покарання звільнено, в зв`язку із закінченням строку давності та притягнення до кримінальної відповідальності, в частині засудження за ч.3 ст.358 КК України - відмінено і провадження за справою зупинити у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину. Рахувати засудженою за ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного майна, в іншій частині вироку суду залишити без змін.

За період відбування покарання заохочення та стягнення відсутні.

Відповідно до характеристики адміністрації Дніпропетровського слідчого ізолятору установи від 27.01.2012 року ОСОБА_5 зарекомендувала себе задовільно, порушень режиму не допускала, до праці не залучалась по незалежним від неї обставинам.

Адміністрації ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» в свої характеристиці від 03.03.2020 року засуджену ОСОБА_5 характеризує не задовільно, по прибутті була працевлаштована на швейне виробництво, звільнилась за власним бажанням через 7 днів. Вважає своє перебування в місцях позбавлення волі незаконним, заявляє про те що не може перебувати в рівних умовах з іншими засудженими, через що відбулись конфлікти. Робіт з благоустрою може уникати, соціально-корисну ініціативу не проявляє, займає пристосовницьку позицію.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді …., позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до норм КК України, сумлінної поведінкою визнається беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації, проявлення поведінки на яку повинні орієнтуватись інші засуджені. Сумлінне ставлення до праці повинно проявлятися у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, на що також, як на позитивний приклад, повинні орієнтуватись інші засуджені.

Згідно Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання…», при вирішення питання про умовно-дострокове звільнення судам повинно ретельно вивчатись ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що засуджена відбула 3/4 частини призначеного їй покарання, повністю погасила моральну шкоду за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2015 року, що вказує на визнання нею вини, до праці в СІЗО не залучалась через незалежні від неї обставинам, в ДУ «Кам`янська ВК(№34)» відмовилась від праці за станом здоров`я та віку, через що у засудженої відсутні заохочення, відсутність стягнень вказує на те, що засуджена дотримується умов відбування покарання, а тому засуджена своєю поведінкою довела своє виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Крім того слід зазначити, що засуджена має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується лікарським висновком, та потребує термінового лікування, що не може бути надано в умовах виправної колонії.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України та ст.ст. 342-368, 537-539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування частини покарання, яка залишилася і призначена вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2015 року, звільнити умовно-достроково на 2 (два) місяці 15 (п`ятнадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляції через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1