Справа №592/4997/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/319/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2020 р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 592/4997/19 за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.12.2019, за яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівка Донецької області, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

представника ТОВ «Сумитеплоенерго» адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисника адвоката ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

? перший заступник прокурора Сумської області ОСОБА_14 просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК, і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК у виді арешту строком 3 місяці; за ч. 3 ст. 297 КК у виді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. В іншій частині вирок суду залишити без змін. Вимоги обгрунтовує тим, що дійшовши висновку про необхідність призначення ОСОБА_12 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК, суд призначив покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї норми закону у виді арешту строком 2 місяці;

? захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_15 просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки наданими суду доказами не підтверджується вина ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.12.2019 ОСОБА_12 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК, і йому призначене покарання: за ч. 2 ст. 185 КК у виді арешту строком 2 місяці; за ч. 3 ст. 297 КК у виді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. Стягнуто на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів в розмірі 858 грн.

Згідно вироку суду, 07.02.2019 в період часу з 14:00 по 15:00 ОСОБА_12 прибув на територію Лучанського кладовища по вул. Родини Линтварьових, 1 у м. Суми, де розбив дві секції металевої огорожі з місця поховання ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , і направився до виходу з кладовища, де був затриманий працівниками поліції охорони.

01.03.2019 ОСОБА_12 , проходячи по вул. 2-й Залізничній, 24 в м. Суми, діючи повторно, таємно викрав з отвору на вулиці належну ТОВ «Сумитеплоенерго» кришку каналізаційного чавунного люку вартістю 2290 грн.

04.03.2019 ОСОБА_12 , проходячи по вул. 2-й Залізничній, 24 в м. Суми, діючи повторно, таємно викрав з отвору на вулиці належну ТОВ «Сумитеплоенерго» кришку каналізаційного чавунного люку вартістю 2290 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника ОСОБА_13 , які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора ОСОБА_10 та представника потерпілого ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу заступника прокурора області та заперечили проти апеляційних вимог захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційних скаргах не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про недоведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки обставини вчинення обвинуваченим цього злочину ретельно досліджені та проаналізовані судом першої інстанції, всім наявним у кримінальному провадженні доказам і запереченням на пред`явлене обвинувачення надана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Як убачається із показань обвинуваченого ОСОБА_12 , наданих останнім в ході судового розгляду кримінального провадження, свою вину у вчиненні злочину він визнав частково та пояснив, що знаходячись на Лучанському кладовищі м. Суми, виявив дві секції металевої безгосподарної огорожі, яку розбив і вивіз з території кладовища, після чого його затримали працівники поліції.

Однак такі показання обвинуваченого не знайшли свого підтвердження у повному обсязі як під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, так і у ході апеляційного розгляду, а суд першої інстанції вірно встановив наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, мотивовано поклавши в основу вироку належні та допустимі докази.

На підтвердження винуватості ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК, суд першої інстанції правильно послався на показання потерпілого та свідків, які допитані в судовому засіданні у встановленому законом порядку та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань і відмову від дачі показань.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_19 надав показання, згідно яких 07.02.2019 з могили на Лучанському кладовищі м. Суми, де поховані його батьки, була викрадена частина металевої огорожі.

Згідно показань свідка ОСОБА_20 взимку 2019 р. він був понятим під час того, як неподалік від Лучанського кладовища м. Суми працівники поліції виявили у ОСОБА_12 в мішку розбиту огорожу; свідок ОСОБА_21 пояснив, що взимку 2019 р. він був понятим при огляді мішку, в якому знаходилася металева огорожа; свідок ОСОБА_22 пояснив, що взимку 2019 р., коли він проходив повз Лучанського кладовищі м. Суми, працівники поліції запросили його бути понятим, при цьому надали оглянути фото із зображанням частини огорожі. Також біля однієї з могил він бачив обвинуваченого.

Згідно показань свідка ОСОБА_23 взимку 2019 р. він був понятим під час того як на Лучанському кладовищі м. Суми ОСОБА_12 показував місце, де він викрав металеву огорожу на родинному похованні, також бачив металеву огорожу в розібраному стані.

Як пояснила свідок ОСОБА_24 , вона працює доглядачем Лучанського кладовища і взимку 2019 р. близько 15:00 на виході з території кладовища вона побачила чоловіка з візком. Потім приїхали працівники поліції та виявили у цього чоловіка розбиту металеву огорожу, яку він перевозив на візку у мішку. Пройшовши по слідам того чоловіка, вона побачила розбиту металеву огорожу.

Показання потерпілого та свідків об`єктивно узгоджуються як між собою, так і у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, які також підтверджують факт вчинення ОСОБА_12 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК, за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, а саме: протоколом огляду місця події від 07.02.2019, у ході якого на Лучанському кладовищі м. Суми оглянуті три могили та виявлено відсутність частини огорожі: протоколом огляду місця події від 07.02.2019 зі схемою та фототаблицею, згідно якого по вул. 2-й Залізничній в м. Суми біля буд. 22 виявлено ОСОБА_12 , який мав при собі візок з мішком, в якому знаходилися чотири металеві пластини, зовні схожі на металеву огорожу.

Оцінюючи кожний вказаний вище і наведений у вироку доказ винуватості ОСОБА_12 з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічній, повній й неупередженій перевірці всіх доводів апеляційної скарги та обставин кримінального провадження, не убачає будь-яких законних підстав не довіряти цим доказам.

Належним чином перевіривши заперечення ОСОБА_12 про непричетність його до вчинення злочину, суд першої інстанції вірно визнав їх такими, що не відповідають дійсності, виходячи із сукупності всіх фактичних обставин вчиненого злочину, якими доводиться зміст і спрямованість умислу обвинуваченого на вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК.

Зокрема, показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та протокол огляду місця події від 07.02.2019 підтверджують наругу над могилою з корисливих мотивів шляхом розбиття двох секцій огорожі, виявлених особисто у ОСОБА_12 за межами кладовища, а факт руйнування огорожі саме ОСОБА_12 доводиться показаннями свідка ОСОБА_24 , згідно яких вона бачила чоловіка із візком, прослідувавши по слідам якого, знайшла розбиту огорожу могил. Потім приїхали працівники поліції та виявили у чоловіка, якого вона бачила на виході з кладовища, розбиту металеву огорожу.

Зазначені обставини у свою чергу узгоджуються з протоколом огляду місця події від 07.02.2019 зі схемою та фототаблицею.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги захисника, обставини та факти, які могли б вплинути на законність, умотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення відносно доведеності винуватості ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК і, які б залишилися не дослідженими чи належним чином не оціненими цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_12 покарання за ч. 2 ст. 185 КК, то вони є обґрунтованими та заслуговують на увагу, оскільки відповідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а також відповідно положень Загальної частини цього Кодексу.

Вказані вимоги закону при ухваленні вироку судом першої інстанції не дотримані, оскільки дійшовши висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК, і навівши з цього приводу відповідні мотиви, суд першої інстанції призначив ОСОБА_12 покарання у виді арешту строком 2 місяці, яке виходить за межі санкції ч. 2 ст. 185 КК, так як цієї нормою закону покарання у виді арешту визначено у розмірі від 3 до 6 місяців, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування вироку в цій частині.

Після скасування вироку колегія суддів вважає за необхідне ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 основне покарання у виді арешту строком 3 місяці, передбачене як мінімальне санкцією ч. 2 ст. 185 КК, оскільки є необхідність у застосуванні до обвинуваченого більш суворого покарання, ніж було визначене первісно судом першої інстанції, так як згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При призначенні ОСОБА_12 покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин, що характеризують цей злочин, його наслідки, особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, і вважає, що воно відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, характеру й тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, є справедливим за своїм видом і розміром, а також необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Що стосується вимог прокурора про скасування вироку суду в повному обсязі, а також визнання ОСОБА_12 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК, і призначення покарання за ч. 3 ст. 297 КК, то вони не заслуговують на увагу, оскільки стороною обвинувачення не оскаржується ні правова кваліфікація дій ОСОБА_12 , ні доведеність і повнота визнання його винуватим у вчиненні цих злочинів, ні призначене судом першої інстанції за ч. 3 ст. 297 КК покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 185 КК і ухвалити новий вирок, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 420 КПК України,

ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.12.2019 відносно ОСОБА_25 скасувати в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і ухвалити новий вирок.

ОСОБА_25 вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 і ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання:

? за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк три місяці;

? за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

В іншій частині вирок Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.12.2019 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору і не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5