КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Долинка Монастирищевського району Черкаської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого неофіційно водієм, одруженого, що має на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволенняклопотання старшого слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 20 березня 2020 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, а також до Вишгородського районного суду Київської області за першою вимогою;
- заборонити залишати місце проживання - АДРЕСА_1 - цілодобово.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Відповідно до ухвали, слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема відсутність у нього судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, а також не доведення стороною обвинувачення ризиків переховування підозрюваного від досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, прийшов до висновку за можливе застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб.

Прокурор посилається на те, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та обґрунтованість пред`явленої йому підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Як зазначає прокурор, на даний час органами досудового розслідування встановлюються всі обставини нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , що спричинило смерть ОСОБА_11 , а тому є обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом підбурювання, умовлянь, погроз чи схиляння надавати неправдиві показання органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.
Крім того, як зазначає апелянт, судом не взято до уваги ризику вчинити ОСОБА_6 інше кримінальне правопорушення виходячи з того, що ОСОБА_6 офіційного місця роботи та/або навчання не має, інших офіційних джерел доходу теж не має, як наслідок у нього відсутній постійний заробіток, що може спонукати останнього до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, на думку прокурора, слідчим суддею не взято до уваги можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинення даного тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000072 від 18.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
18 січня 2020 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
20 січня 2020 року старший слідчий СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під відносно ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року залишено без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під відносно ОСОБА_6 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 20 березня 2020 року включно, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 відповідних обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності, а застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_12 покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, у вигляді тримання під вартою, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Що стосується посилань прокурора на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони є безпідставними, оскільки слідчим суддею під час застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту враховано наявність ризиків та дані про особу підозрюваного, зокрема і те, що він перебуває у шлюбі з 2007 року, на утриманні має двох неповнолітніх дітей - 2007 та 2014 року народження, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.
Абстрактна можливість того, що ОСОБА_6 усвідомлюючи можливість реального позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі, може змінити своє місце проживання, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, також не є визначальною для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Інших переконливих доказів на підтвердження того, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не запобігатиме існуючим ризикам, прокурором не надано.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Отже, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року, якою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під відносно ОСОБА_6 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 20 березня 2020 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1189/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1