Справа № 760/4680/20
Провадження №1-кс/760/1943/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому зсіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва скаргу ОСОБА_3 №811-С2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про службові злочини №837, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 №811-С2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про службові злочини №837.
Як зазначається в скарзі, вищевказана заява була подана до Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві 12.02.2020, але на час подання скарги до слідчого судді вказані в заяві відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) внесені не були.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_3 було подано скаргу на бездіяльність уповноважених службових осіб Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві, в якій останній просить слідчого суддю визнати бездіяльність Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві протиправною,зобов`язати уповноважених службових осіб Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 12.02.2020 про службові злочини №837, надати ОСОБА_3 витяг з ЄРДР, пам`ятку про права та обов`язки потерпілого та постанову про призначення групи слідчих та прокурорів.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Солом`янське управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві було належним чином повідомлено про судове засідання, проте свого представника в судове засідання не направило, про причини неявки не повідомило, заперечень щодо скарги не надало. Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, заслухавши пояснення скаржника, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Виходячи з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, пр окурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналогічна правова позиція міститься в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року №9-49/0/4-17 .

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 до Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві подано заяву від 12.02.2020 №837 про службові злочини, передбачені ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.364, ч.2 ст. 375 КК України, вчинені, на його думку, суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 під час постановлення ухвали від 31.01.2020 (справа № 757/66166/19-к) за наслідками розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення від 13.12.2019 вх. № С-10369, проте на час розгляду скарги слідчим суддею відомості з вказаної заяви №837 ОСОБА_3 уповноваженими службовими особами Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві до ЄРДР не були внесені.

Разом з тим, дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку, що твердження скаржника ОСОБА_3 про вчинення суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.364, ч.2 ст. 375 КК України, під час постановлення ухвали від 31.01.2020 за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 зводяться до незгоди ОСОБА_3 із цим судовим рішенням.

У зв`язку з цим слід зазначити, що пп.5, 57, 59 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (далі КРЄС) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень закріплено базовий принцип, відповідно до якого оцінка якості кожного рішення повинна здійснюватися тільки через використання права оскарження, установленого законом. Цей принцип є ключовим наслідком конституційної гарантії незалежності суддів, яка розглядається як одна із основних характеристик верховенства права в демократичному суспільстві.

КРЄС підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини. Держави повинні гарантувати відповідність їхніх національних процедур вимогам, викладеним у рішеннях зазначеного Суду.

КРЄС підкреслює, що будь-який метод оцінювання якості судових рішень не повинен втручатися у незалежність як судової влади у цілому, так і окремих суддів.

Як передбачено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частинами 1, 2 ст.126, ч.1 ст.129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з п.10 Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 Про незалежність судової влади судові рішення виходячи з їх обов`язковості до виконання на всій території України вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Відповідно до п.12 вищевказаного Пленуму оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав, визначених законом.

Оскарження ухвал або інших процесуальних актів суду, якими не завершується провадження у справі (про прийняття заяв і скарг до розгляду, про призначення судових засідань, про виклик осіб, про витребування документів та інших доказів тощо), крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом, не допускається.

Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, їх розгляд, витребування від судів інформації про судові справи у зв`язку з такими заявами, направлення заяв судам, вимоги до суддів про встановлення контролю за розглядом справи судом чи суддею є порушенням незалежності та самостійності суду.

На підставі викладеного, слідчий суддя доходить висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 №811-С2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про службові злочини №837.
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись стст. 19, 126, 129 Конституції України, стст.2, 214, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 №811-С2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про службові злочини №837, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1