Провадження № 1-кп/947/685/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2020 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0004220 від 29.10.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий:
- 03.11.1995 Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.141, ч.2 ст.142, 44, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна, звільнений 05.07.1999 по відбуттю строку покарання;
- 29.05.2000 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.142 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, звільнений 06.08.2007 по відбуттю строку покарання;
- 05.03.2010 Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.187, ст.69, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 14.12.2012 по відбуттю строку покарання;
- 17.05.2014 Ніколаєвським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, 69, 70 до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, дані про звільнення відсутні;
- 23.07.2014 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, в силу ч.4 ст.70 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі не відбутого за вироком Ніколаєвського районного суду Одеської області від 17.05.2014, остаточно до відбування 7 років 1 місяць позбавлення волі;
- 15.06.2018 Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. В силу ч.4 ст.70 КК України приєднано 6 років 9 місяців з конфіскацією майна за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 23.07.2014 і остаточно до відбування 7 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15.06.2018 по відбуттю строку покарання,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

за участю сторін судового провадження:
прокурорів Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
малолітнього потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи особою раніше неодноразово судимим за скоєння умисних злочинів, у тому числі за розбій, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період строку погашення судимості вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 29.10.2018 приблизно о 18:00 годині, діючи з корисних спонукань, маючи злочинний намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном шляхом розбою, знаходячись на покинутій території колишньої військової частини, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я малолітнього ОСОБА_8 , що виразилось у демонстрації предмету, схожого на пістолет, та викрутки, що було розцінено потерпілим як реальна загроза життю і здоров`ю, заволодів його мобільним телефоном марки «Мейзу М5Ц» ІМЕІ 1 № НОМЕР_1 та ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 , у чохлі чорного кольору, оснащеним сім-карткою оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , та картою пам`яті на 32 Гб, загальною вартістю 3000 грн. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 3000 грн.
Наведені навмисні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України за ознаками: напад з метою заволодінням чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, вважаючи, що в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК України (грабіж). При цьому ОСОБА_5 показав, що він офіційно не працевлаштований, але заробляє собі на прожиття працюючи за наймом, виконуючі будівельні роботи. 29.10.2018 приблизно о 18:00, він на покинутій території колишньої військової частини, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , шукав закладку. У нього при собі був справжній пістолет травматичної дії для самозахисту та викрутка, якою він в закладці витягав приховані наркотичні засоби. На території колишньої військової частини він зустрів хлопця і дівчину, як потім йому стало відомо, це був потерпілий ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , які також шукали закладку. Він забрав у хлопця мобільний телефон для того, щоб посвітити в темному місці та після цього вирішив не повертати його потерпілому, а також забрав у них наркотичні засоби, які вони також відшукали у закладці. При цьому він дітям не погрожував пістолетом. Далі він пішов у справах, але його стали переслідувати друзі потерпілого. Коли він тікав від них, він викинув кудись пістолет, наркотики та викрутку. Потім під час проведення слідчого експерименту за його участю була виявлена та вилучена його викрутка та пістолет, але не справжній, а іграшковий. Мобільний телефон після його затримання друзями потерпілого, він повернув потерпілому, але, коли приїхала поліція, мобільний телефон засунули йому до кишені та зробили вигляд, що вилучили цей телефон саме у нього. Фізичного насильства до потерпілого він не застосовував.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому злочині, вина ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Цими ж доказами спростовується версія ОСОБА_5 про те, що він вчинив грабіж, а не розбій.
Так, потерпілий ОСОБА_8 , допитаний в судовому засіданні за участю його законного представника, показав в суді, що він 29.10.2018 приблизно о 18:00 знаходився на покинутій території колишньої військової частини, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своєю подругою ОСОБА_11 . Раптово, до них підійшов чоловік, як потім йому стало відомо, це був ОСОБА_5 , який побачив у нього в руках мобільний телефон, по якому він говорив, а потім поклав в кишеню. ОСОБА_5 дістав пістолет, направив на нього та висловив вимогу віддати йому мобільний телефон, поклавши йогона каміння між ними. Побоюючись пістолета, він виконав вимогу ОСОБА_5 , витягнув з кишені мобільний телефон і поклав на каміння, звідки ОСОБА_5 забрав мобільний телефон. В цей час ОСОБА_11 , також злякавшись, почала голосити і кликати на допомогу. Тоді ОСОБА_5 схопив її за волосся та потягнув в кущі, але ОСОБА_11 вивернулася та стала тікати в сторону, де могли бути інші підлітки, старші них за віком, яких вони бачили, коли йшли до цього місця. ОСОБА_5 почав тікати, а він, ОСОБА_8 , побіг за ним. За допомогою знайомих, серед яких були ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ще трьох хлопців, вони наздогнали та затримали ОСОБА_5 біля сміття звалища. На його вимогу ОСОБА_5 повернув йому мобільний телефон. В завершення потерпілий показав, що він бачив як під час переслідування ОСОБА_5 викинув пістолет і викрутку.
Свідок - неповнолітня ОСОБА_11 , допитана у присутності матері, показала в суді, що 29.10.2018 приблизно о 18:00, вона разом зі своїми друзями ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ще з іншими хлопцями гуляла на покинутій території колишньої військової частини, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . Вона разом з ОСОБА_8 відійшли від групи підлітків на деяку відставнь. Раптово до них з кущів вийшов чоловік з пістолетом, як потім їй стало відомо, це був ОСОБА_5 , який під загрозою використання пістолета забрав у ОСОБА_8 мобільний телефон. При цьому ОСОБА_5 , погрожуючи пістолетом, казав, що буде стріляти, якщо вони будуть кричати або не виконувати його вимоги. ОСОБА_8 поклав свій мобільний телефон на камінь, а ОСОБА_5 забрав цей телефон. ОСОБА_5 схопив її за волосся та хотів відтягнути кудись, але вона почала голосити і кликати на допомогу, оскільки знала, що неподалік гуляють їх друзі. Тоді ОСОБА_5 відпустив її та почав тікати. ОСОБА_8 погнався за ОСОБА_5 , а вона побігла за друзями. В цей час їй на зустріч вже бігли ОСОБА_12 з іншими хлопцями і вона показала їм напрямок, куди побігти. Обставини затримання ОСОБА_14 вона не бачила.
Неповнолітній свідок ОСОБА_13 показав в суді, що 29.10.2018, приблизно о 18:00, він, разом зі своїми друзями ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та це декільками хлопцями гуляли на покинутій території колишньої військової частини, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 та ОСОБА_11 відійшли. Потім він почув, як кличе на допомогу ОСОБА_11 і вони усі разом побігли на голос. Коли прибігли, побачили ОСОБА_11 , яка вказала напрямок, куди бігти. Він побачив, як ОСОБА_8 переліз через паркан, і вони всі також перелізли за ним. В цей час ОСОБА_8 сидів зверху на невідомій людині, як потім йому стало відомо, це був ОСОБА_5 . Вони оточили ОСОБА_5 і викликали поліцію, по приїзду яка його затримала. Зі слів ОСОБА_8 і ОСОБА_11 йому стало відомо, що ОСОБА_5 погрожував їм пістолетом і забрав мобільний телефон у ОСОБА_8 , а до ОСОБА_11 застосував насильство, тягнувши її за волосся у кущі. Поки чекали поліцію, ОСОБА_5 повернув мобільний телефон ОСОБА_8 та пропонував їм гроші за те, щоб вони відпустили його. Він бачив, що у ОСОБА_5 поліцейські з кишені достали викрутку.

Свідок ОСОБА_12 показав в суді, що 29.10.2018 приблизно о 18:00, він, разом зі своїми друзями ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та це декільками хлопцями гуляли на території покинутої колишньої військової частини, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 та ОСОБА_11 відійшли. Потім він почув, як ОСОБА_11 кличе на допомогу. Він, разом з ОСОБА_13 та іншими хлопцями побігли на крики, зустріли ОСОБА_11 , яка показала куди бігти, наздогнали ОСОБА_8 , який переліз через паркан. Він разом з іншими хлопцями також перелізли через огорожу та побачили, як чоловік, як потім йому стало відомо це був ОСОБА_5 , лежачі на землі, бореться з ОСОБА_8 . Він та інші хлопці оточили незнайомця, захистили ОСОБА_8 та утримували ОСОБА_5 до приїзду поліції. Він на місці зі слів ОСОБА_8 дізнався, що той з ОСОБА_11 сиділи біля розвалин та до них підійшов ОСОБА_5 , який погрожуючи їм пістолетом, забрав у ОСОБА_8 мобільний телефон. ОСОБА_5 витягнув з кишені мобільний телефон і віддав його ОСОБА_8 . Далі свідок показав, що трохи раніше цей же ОСОБА_5 в іншому місці і на нього наводив пістолет.

Крім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими письмовими доказами, безпосередньо дослідженими судом:

-витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення;

- протоколом прийняття заяви від законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , про застосування до її сина насильства та викрадення його мобільного телефону невідомою особою;
-протоколом огляду місця події, згідно якого була оглянута ділянка місцевості на території колишньої військової частини, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де біля трансформаторної будки виявлена та вилучена викрутка з рукояткою чорного кольору;
-копією паспорту на мобільний телефон із зазначенням ІМЕІ,
-звітом про незалежну оцінку мобільного телефону марки «Мейзу М5Ц» ІМЕІ 1 № НОМЕР_1 та ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 , у чохлі чорного кольору, оснащеним сім-карткою оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_3 , та картою пам`яті на 32 Гб., вартість яких з урахуванням зносу складає 3000 грн.;

-протоколом проведення слідчого експерименту з обвинуваченим, з фототаблицею, згідно якого ОСОБА_5 показав, де і як він скоїв кримінальне правопорушення, та в ході якого був виявлений і вилучений пластмасовий пістолет чорного кольору, ручка якого крашена в срібний колір;

-протоколом огляду предмету: яким оглянуті викрутка з рукояткою чорного кольору, мобільним телефоном марки «Мейзу М5Ц» ІМЕІ 1 № НОМЕР_1 та ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 , у чохлі чорного кольору, оснащеним сім-карткою оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , та картою пам`яті на 32 Гб.;
-протоколом огляду речей та документів, яким оглянутий пластмасовий пістолет чорного кольору, ручка якого окрашена в срібний колір вилучений під час проведення слідчого експерименту з підозрюваний ОСОБА_5 ;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання, з фототаблицею, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав іграшковий пістолет, який 29.10.2018 викинув біля стіни військової частини ОСОБА_5 , якого він разом з іншими хлопцями затримав після того, як той, погрожуючи пістолетом, заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_8 .

Прокурор, вважаючи наведених доказів достатніми для підтвердження висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, відмовився від допиту в суді інших свідків, і ця відмова через відсутність заперечень з боку інших учасників процесу, була прийнята судом.
Оцінюючи вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять істотних суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого злочину доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Сукупність наведених вище доказів свідчить про наявність умислу ОСОБА_5 на заволодіння чужим майном з корисних мотивів, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а не на відкрите викрадення чужого майна, оскільки він напав на потерпілого, демонструючи предмет схожий на пістолет, що було розцінено потерпілим, як реальна загроза його життю і здоров`ю, і заволодів його мобільним телефоном. При цьому для кваліфікації розбою не має значення, чи справжній або іграшковий пістолет демонструвався потерпілому, який не усвідомлював це, але перелякався і погрозу пістолетом оцінював як реальну (Постанова Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»).
Тому наведена сукупність доказів спростовує покази обвинуваченого, які суперечать встановленим судом фактичним обставинам події. Тому законних підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з розбою на грабіж, на чому наполягає обвинувачений і його захисник, не існує.
Подальша ж поведінка ОСОБА_5 свідчить про те, що він кожного разу при виникненні небезпеки вживав дії з метою уникнення відповідальності або пом`якшення її: тікав з викраденим майном, позбувся під час втечі знаряддя злочину, викинувши пістолет, через кримінальне минуле і досвід оспорює кваліфікацію, намагався обмовити працівників поліції незаконними діями з їх боку щодо нього, що було спростовано результатами службової перевірки тощо.

Суд виключає і не враховує зазначену в обвинувальному акті обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - активне сприяння розкриттю злочину, оскільки в суді обвинувачений ОСОБА_5 вину не визнав, покази змінив, та намагаючись уникнути відповідальності або пом`якшити її, оспорює кваліфікацію вчиненого ним злочину.
Відповідно до ст.67 КК України суд враховує обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_5 , маючи судимість за умисний злочин, вчинив новий умисний злочин.
З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Саме такий вид покарання буде достатнім і справедливим для досягнення цілей, зазначених у ст.1 КК України, ст.2 КПК України.
Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України, а арештованого майна ст.174 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією належного йому майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з часу його затримання, а саме з 29.10.2018.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченому строк попереднього його ув`язнення день за день в період з 29.10.2018 по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази у справі, а саме мобільний телефон марки «Мейзу М5Ц» ІМЕІ 1 № НОМЕР_1 та ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 , у чохлі чорного кольору, оснащеним сім-карткою оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , та картою пам`яті на 32 Гб., зазначений в постанові слідчого про визнання речовим доказом від 30.10.2018 (а.с.176) та розписці законного представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 (а.с.177), після набрання вироком законної сили вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_8 .
Речові докази у справі, а саме: викрутку з рукояткою чорного кольору, зазначену в постанові слідчого (а.с.176); іграшковий пластмасовий пістолет чорного кольору, зазначений в постанові слідчого про визнання речовим доказом від 30.10.2018 (а.с.179), постанові слідчого про передачу речових доказів до камери зберігання (а.с.184) та квитанції (а.с.185), після набрання вироком законної сили знищити у встановленому порядку.
Арешт на викрутку з рукояткою чорного кольору, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 31.10.2018 (а.с.161-162); на іграшковий пластмасовий пістолет чорного кольору, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 31.10.2018 (а.с.163-164) після набрання вироком законної сили скасувати.
На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1