Справа № 283/1011/20
провадження №1-кс/283/415/2020
У Х В А Л А
21 травня 2020 року слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині клопотання про скасування арешту майна по справі №283/1810/15к,
ВСТАНОВИВ:
18.05.2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначила, що 20.08.2015 року Малинським районним судом Житомирської області накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Реєстраційною службою Малинського районного управління юстиції 27.08.2015 року зареєстровано обтяження за №10948038. На даний час потреба в арешті відпала, у зв`язку з тим, що 28.09.2017 року постановою державного виконавця вказане майно їй передано в рахунок погашення боргу, 18.11.2019 року нотаріусом зареєстровано право власності право власності на вказаної квартири за заявником. Інша частки квартири належить ОСОБА_5 , а тому ОСОБА_4 не є її власником.Наявна заборона розпоряджатися квартирою перешкоджає власнику реалізувати належні їй права.
Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по даних матеріалах, вважаю, що заява підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний, що передбачено ст. 2 КПК України.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 21 КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України, та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області по справі №283/264/17-ц від 07.04.2017 року квартиру АДРЕСА_1 визнано спільною сумісною власністю, визнано її частину за ОСОБА_4 та її частину за ОСОБА_5 .

Згідно постанови старшого державного виконавця Малинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_6 від 28.09.2017 року за виконавчим провадженням №50401996 щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 150000 грн. завданої моральної шкоди, останній передано в рахунок погашення боргу за виконавчим листом №283/1810/15-к від 16.02.2016 року частину квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_4 .

Свідоцтвом від 18.11.2019 року підтверджено право власності ОСОБА_3 на частину квартири АДРЕСА_1 .

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 втратив право власності на нерухоме майно, а тому потреба в арешті відпала.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.
Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.
Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).
Враховуючи вище викладене, вимога щодо скасування арешту підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 173, 174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про скасування арешту задовольнити.
Скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10948038 від 27.08.2015 року, на підставі ухвали Малинського районного суду Житомирської області по справі №283/1810/15-к від 20 серпня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя