26.12.19
Справа № 635/3352/19
Провадження по справі №1-кп/635/834/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотанням про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на теперішній час є необхідність продовження раніше обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 виходячи з наступного.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2019 року продовжено стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 січня 2019 року включно.
При продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 судом було встановлено продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого та вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справ «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Так, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від чотирьох до шести років.
Суд також враховує характер та конкретні обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, а саме, що злочинні дії, які інкримінуються обвинуваченому, були вчинені останнім в стані алкогольного сп`яніння відносно неповнолітньої особи.
Отже, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який на момент затримання не працював, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, за місцем мешкання характеризується посередньо, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, характер та конкретні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України продовжує існувати.
При цьому, надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченого є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину.
Суд також погоджується із доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки на теперішній час свідок та потерпілий по даному кримінальному провадженню не допитані. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого, існує висока вірогідність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого, що може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше судимий, а саме: 17 грудня 2015 року за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, 75,104 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік і в період іспитового строку знову обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, кримінальне провадження за яким на теперішній час розглядається Харківським районним судом Харківської області (суддя ОСОБА_6 ), суд вважає, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для продовження запобіжного заходу, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, продовжити на шістдесят днів - до 23 лютого 2020 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1