Справа № 991/1250/20
Провадження1-кс/991/1277/20
30 березня 2020 року м.Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У змісті скарги заявник зазначає, що 27.01.2020 він звернувся до директора Національного антикорупційного бюро України із повідомленням про підозру в скоєні злочину. Втім станом на день подання скарги, за твердженням заявника, відомості, викладені у зазначеному повідомлені заявника до ЄРДР внесені не були.
Зазначені дії службових осіб НАБУ, на думку заявника, суперечать положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, яка закріплює обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР. Враховуючи наведене заявник просить слідчого суддю визнати порушення та бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відмові у видачі ОСОБА_3 витягу з ЄРДР, а також зобов`язати директора Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості про злочину, викладені в повідомленні ОСОБА_3 від 27.01.2020.
У змісті скарги ОСОБА_3 просив розгляд його скарги здійснити без участі заявника.
Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явилась. Від представника НАБУ до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначив, що дійсно, до Національного бюро 30.01.2020 надійшло звернення ОСОБА_3 від 27.01.2020, зареєстроване за вх. № К-2289, подане в інтересах ОСОБА_4 , назване «повідомленням про підозру в скоєнні злочину» в.о. начальника відділу Національного бюро ОСОБА_5 - у зв`язку з неналежним, на думку заявника, виконанням службових обов`язків. За результатами розгляду звернення ОСОБА_3 від 27.01.2020 йому надано відповідь від 04.02.2020 № 131-188/4519 за підписом керівника органу досудового розслідування, з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Крім цього, представник НАБУ послався на те, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення. У заяві ОСОБА_3 від 27.01.2020 не було наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ.
З огляду на викладені обставини представник НАБУ просить у задоволенні скарги відмовити повністю та розглянути її без участі представника НАБУ. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріорітетних завдань кримінального провадження, та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, керуючись положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 № 211, враховуючи рекомендації Ради суддів України, викладені у листі від 16.03.2020 № 9рс- 186/20, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності заявника та особи, бездіяльність якої оскаржується.
Дослідивши скаргу ОСОБА_3 та додані до неї матеріали, слідчий суддя керується наступним.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчим суддею було встановлено, що у заяві від 27.01.2020 ОСОБА_3 стверджує, що в.о. начальника відділу по роботі зі свідками та заявниками ОСОБА_5 листом за вих. №111-225/519 від 08.01.2020 повідомив заявника, що з його заяви не вбачається ознак складу злочину. Зазначені дії ОСОБА_5 , на думку заявника, містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.
Доводи ОСОБА_3 про вчинення в.о. начальника відділу по роботі зі свідками та заявниками ОСОБА_5 , можливого кримінального правопорушення ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у повідомленні обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б давали підстави для кваліфікації дій за вищевказаною статтею. Крім цього, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності, зокрема детектива, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення ОСОБА_3 про підозру в скоєні злочину не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях в.о. начальника відділу по роботі зі свідками та заявниками ОСОБА_5 ознак злочину, передбаченого ст. 367 КК України. За наведених обставин у задоволенні скарги належить відмовити.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1