ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1001/20
провадження № 1-кс/753/428/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 , діючого у своїх інтересах, та як керівника громадської організації "Науково-дослідний інститут економічного розвитку" на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001667 від 09 лютого 2016 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2020 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , діючого у своїх інтересах, та як керівника громадської організації "Науково-дослідний інститут економічного розвитку" на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001667 від 09 лютого 2016 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України.

Водночас скаржником порушується питання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, із якої вбачається, що 13 січня 2020 року ним отримано відповідь з Головного слідчого управління Національної поліції в місті Києві від 03 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001667 від 09 лютого 2016 року й лише 16 січня 2020 року скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого у порядку ст.ст. 303- 307 КПК України.

При зверненні до суду скаржник вважав, що суд має врахувати підставу поважності пропуску звернення до суду зі скаргою. Враховуючи, що повідомлення про закриття кримінального провадження ним було отримано поштою 13 січня 2020 року, то десятиденний строк оскарження постанови діє до 23 січня 2020 року. На підставі викладеного просить поновити строк звернення до суду зі скаргою та розглянути скаргу по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
В судове засідання скаржник не з"явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення та смс-повідомлення, та як зазначив скаржник у скарзі, просив повідомити його за допомогою смс-повідомлення, а у випадку неявки - розглядати подану ним скаргу за наявними матеріалами скарги (пункт 3 вимог), підтримуючи вимоги у повному обсязі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з"явилися, про дату час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення та смс-повідомлення.

Слідчим суддею у порядку підготовки скарги до судового розгляду витребувано з Дарницького УП ГУ НП у м. Києві матеріали кримінального провадження та оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 28 листопада 2019 року.

Дослідивши матеріали скарги, перевіривши доводи скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 28 листопада 2019 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, в провадженні Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебували матеріали кримінального провадження, внесені за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001667 від 09 лютого 2016 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України.

В рамках даного кримінального провадження встановлено, що в 2013 році було засновано громадську організацію «Науково дослідний інститут економічного розвитку» (надалі НДІЕР), засновниками якої стали гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 був обраний на посаду керівника організації - директора НДІЕР.

Повноваження засновників організації було припинено на підставі п. 7 ст. 7 Закону України «Про громадські об`єднання».

На підставі припису вказаної статті повноваження ОСОБА_4 , як засновника громадської організації, було припинено з моменту державної реєстрації організації.

У свідоцтві про реєстрацію громадського об`єднання вказано, що ОСОБА_3 - є керівником організації.

У липні 2013 року гр. ОСОБА_4 була призначена на посаду заступника директора НДІЕР за сумісництвом на громадських засадах ( без оплати праці ).

ОСОБА_4 взяла на себе повноваження з організації роботи зі створення сайту НДІЕР та розміщення інформації на сайті НДІЕР. Для цього вона запросила виконати технічну роботу свого племінника ОСОБА_5 .

Незважаючи на прохання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не передали ОСОБА_3 ключі або пароль від сайту, у зв"язку із чим останній був позбавлений можливості розміщувати актуальну інформацію про діяльність НДІЕР на вказаному сайті.

У рамках даного кримінального провадження допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , який повідомив, що в 2013 році було засновано громадську організацію «Науково дослідний інститут економічного розвитку», засновниками якої стали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 було обрано на посаду керівника організації директора НДІЕР. Повноваження засновників організації було припинено на підставі п. 7 ст. 7 Закону України «Про громадські об`єднання».

На підставі припису вказані статті, повноваження ОСОБА_4 - засновника громадської організації було припинено з моменту державної реєстрації організації.

У свідоцтві про реєстрацію громадського об`єднання вказано, що ОСОБА_3 є керівником організації.

У липні 2013 року ОСОБА_4 була призначена на посаду заступника директора НДІЕР. Для цього вона запросила виконати технічну роботу свого племінника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 повідомила, що ОСОБА_5 створив сайт sried.in.ua, а також займається адмініструванням вказаного сайту. ОСОБА_4 також повідомляє, що вона самостійно буде виплачувати гроші ОСОБА_5 (за підрахунками, без належного оформлення на користь ОСОБА_5 з боку ОСОБА_4 протягом 2014 - 2015 рр. було виплачено понад 10 тисяч гривень).

Незважаючи на вказівки та прохання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не передали останньому ключі або пароль від сайту, через що він був позбавлений можливості розміщувати інформацію про діяльність НДІЕР на вказаному сайті.

В рамках даного кримінального провадження у якості свідка допитано ОСОБА_4 , яка повідомила, що в 2013 році було засновано громадську організацію «Науково дослідний інститут економічного розвитку» засновниками якого виступив ОСОБА_3 та вона.

ОСОБА_3 займав посаду директора, а ОСОБА_4 , в свою чергу, здійснювала контрольно-комісійну функцію, до його обов`язків входило контролювати діяльність громадської організації.

В кінці грудня 2015 року на адресу громадської організації «Науково дослідний інститут економічного розвитку» почали надходити численні скарги від аспірантів, науковців, вчених на дії ОСОБА_3 , які виражаються в отриманні грошових коштів за підвищеним тарифом за друк та розміщення статей в чеському журналі «Сучасна наука», дані грошові кошти останні отримував шляхом переказу на власний його рахунок деяких аспірантів, який жодних відносин до громадської організації не мав. Також із даних скарг їм стало відомо, про те, що ОСОБА_3 отримував грошові кошти від аспірантів та докторантів, які йшли на захист наукових робіт за складання та отримання повідків провадження, хоча видача даної довідки має бути безкоштовною та обов`язково при будь-якому запиті.

Щодо оформлення на роботу чи виплату ОСОБА_5 грошових коштів за оплату будь яких послуг останній не отримував. Він рахувався на громадських засадах та для підвищення свого рівня інтелекту та здібностей оформлював деякі роботи на сайті безкоштовно.

На даний час сайт належить ГО «НДІСР», доступ якого мають лише співробітники вказаної організації.

Щодо розміщення інформації на сайті ОСОБА_4 повідомила, що ОСОБА_6 ніякого відношення до діяльності ГО «НДІСР» не має і до створеного сайту зазначеного об`єкту ніколи не мав та не має.

Також повідомила, що ОСОБА_3 наприкінці 2015 року присвоїв собі приблизно більше 20 офіційних бланків об`єднання та заволодів печаткою організації з відтиском № 1, яка є офіційною печаткою об`єднання, крім цього, зазначеною печаткою було заборонено ставити відтиски на будь- яких офіційних документах об`єднання.
Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 за відсутності складу кримінального правопорушення кримінальне провадження закрито.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.
Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. Таким чином, обов`язок доказування, у тому числі, події кримінального правопорушення та вини особи покладається на сторону обвинувачення.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 361 КК України склад кримінального правопорушення полягає у несанкціонованому втручанні в роботу електронно - обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, що призвело до витоку, втрати, підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або до порушення встановленого порядку її маршрутизації, а також в тих самих діях, вчинених повторно або за попередньою змовою групою осіб, або якщо вони заподіяли значну шкоду.
Значною шкодою у статтях 361-363-1 КК України, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Підставою закриття примінального провадження слугувало не надання заявником доказів, які можуть підтвердити викладені у заяві обставини чи підтвердити суму завданих кримінальним правопорушенням збитків.

Слідчий суддя, надавши правову оцінку підставі закриття, вважає таку підставу закриття кримінального провадження безпідствою та необгрутновано, адже за загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, водночас посилання слідчого на ненадання заявником доказів, які можуть підтвердити викладені у заяві обставини, як на підставу закриття кримінального провадження, є грубим порученням вказаної норми.
У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих ( розшукових ) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 3 ч.1 ст 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Пункт 2 ч.1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Підстави для закриття кримінального провадження визначені в ч. 1 ст. 284 КПК України, у тому числі, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.
Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчим не наведено достатніх підстав, за яких він прийшов до висновку про відсутність в діях складу правопорушенення.
Згідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобовязаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа « Ассенов та інші проти Болгарії » ). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах « Танрікулу проти Туреччини » та «Ґюль проти Туреччини»).
Разом з тим, згідно ст. 11 КПК України злочином є передбачене КК України небезпечне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Тобто за відсутності в діянні складу злочину щодо не встановленої особи неможливо закрити кримінальну справу, якщо будуть встановлені усі ознаки злочину, у тому числі і суб`єкт. Водночас, усі ознаки злочину слідчим встановлені не були, що вказує на порушення вимог КПК України.

Досудове розслідування закінчується у зв`язку зі здійсненням стороною обвинувачення усіх процесуальних дій, що є необхідними для всебічного і об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.

З урахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що за таких умов підстав для закриття кримінального провадження не було, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови суттєво порушені вимоги ст. 284 КПК України, оскільки постанова про закриття кримінального провадження винесена без всебічного та повного з`ясування обставин.

Відповідно до ч.6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Копія постанови прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи надсилається заявнику, потерпілому, його представнику, підозрюваному, захиснику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Проте, як встановлено в ході розгляду скарги вказаної процесуальної дії слідчим не виконано не надіслано копії оскаржуваної постанови скаржнику, як потерпілому у кримінальному провадженні, що є порушенням його процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Так, з постанови про закриття кримінального провадження від 28 листопада 2019 року вбачається, що кримінальне провадження закрито у звязку з відсутністю складу злочину на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 28 листопада 2019 року винесена передчасно і підлягає скасуванню, слідчому необхідно надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам, у достатньому для встановлення обєктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Водночас, згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Так слідчий суддя, вважає за необхідне поновити скаржнику строк звернення зі скаргою до суду, оскільки ним отримно відомості про оскаржувану постнову лише 13 січня 2019 року, що підтверджується наданими доказами.

На підставі вищевикоаденого, керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 304, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_3 , діючому у своїх інтересах, та як керівнику громадської організації "Науково-дослідний інститут економічного розвитку" строк звернення зі скаргою на постанову слідчого від 28 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001667 від 09 лютого 2016 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України.

Скаргу ОСОБА_3 , діючого у своїх інтересах, та як керівника громадської організації "Науково-дослідний інститут економічного розвитку" на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001667 від 09 лютого 2016 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України, - задовольнити.
Постанову слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 від 28 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001667 від 09 лютого 2016 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України, - скасувати.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: