У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.04.2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000224, від 03.08.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_8

заявник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000224, від 03.08.2018р. в частині накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, що вилучене в ході проведеного 24.10.2019 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_10

__________________________________________________________________

провадження № 11-сс/812/342/20 слідчий суддя : ОСОБА_11

категорія: оскарж.ухвали с/с доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що рішення слідчого судді є необгрунтованим та незаконним, винесеним з грубими процесуальними порушеннями.

На думку апелянта, слідчим суддею безпідставно вказано у рішенні, що в судовому засіданні не було доведено, що вилучене під час обшуку майно частково належить батькам підозрюваного ОСОБА_10 .

Вважає, що слідчим та слідчим суддею було грубо порушено право власників вилученого майна.

Також зазначає, що в клопотанні слідчого не було зазначено з якою метою потрібно накладати арешт на тимчасово вилучені грошові кошти, яке саме значення вони мають у кримінальному провадженні.

Наполягає, що вилучені грошові кошти та мобільний телефон «Honor» належать батькам підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та не є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчий СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведеного 24.10.2019 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_10 .

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя зазначив, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та є підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст.98КПК України, тобто є речовими доказами та в ході проведення досудового розслідування необхідно провести ряд експертиз вказаних речей, для встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення та всіх осіб причетних до його вчинення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, а апеляційної скарги без задоволення, пояснення захисника на підтримку своєї апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, може бути арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій заінтересованій особі, оскільки інакше не буде досягнута мета застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення або приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів провадження СУ ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000224, від 03.08.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші особи, вступивши між собою у злочинну змову направлену на незаконне виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, з метою отримання особистої матеріальної вигоди займаються незаконним виготовленням, зберіганням, перевезенням та незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин або їх аналогів, через мессенджер «Теlegram» та електронного гаманця платіжної системи «easypay», без візуального контакту, шляхом «закладок» на території міста Миколаєва та Миколаївської області.

Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При постановленні слідчим суддею оскаржуваної ухвали зазначені вимоги закону дотримані.

Так, матеріали кримінального провадження містять відомості про те, що 24.10.2019 в ході проведення санкціонованого судом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки «Honor» у корпусі білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_3 ; - мобільний телефон марки «Meizu M5» ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з сім-карткою НОМЕР_6 ; - пластикова картка «Monobank» № НОМЕР_7 ; - упаковані комплекти прозорих полімерних зіп-пакетів; - 3 згортки в обмотці зеленої ізоляційної стрічки; - садок з кільцями, в якому знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору; - прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною рожевого кольору; - 2 прозорі зіп-пакети з кристалічною речовиною сірого та синього кольорів; - порожні прозорі зіп-пакети; - пластикова ложка синього кольору з нашаруванням речовини білого кольору; - грошові кошти в сумі 4000 гривень (8 банкнот по 500 гривень); - грошові кошти у сумі 1800(9 банкнот по 200 гривень); - пусті прозорі зіп-пакети; - банківські картки «ПриватБанку» № НОМЕР_8 , «ОщадБанку» № НОМЕР_9 ; - грошові кошти в сумі 4100 гривень (5 банкнот по 500 гривень, 4 банкноти номіналом по 200 гривень, 4 банкноти по 100 гривень, 8 банкнот по 50 гривень); - грошові кошти в сумі 7 700 доларів США (77 банкнот по 100 доларів США); - 1 банкнота номіналом 200 гривень; - упаковка від стартового пакету «Водафон» із сім-картою № НОМЕР_10 ; - упаковка від стартового пакету «Водафон» із сім-карткою № НОМЕР_11 ; - упаковка від стартового пакет «Київстар» із сім-карткою № НОМЕР_12 ; - пластикова банківська картка «ПриватБанку» № НОМЕР_13 ; - аркуш паперу формату А3 із наявним на ньому рукописним написом «Rs.club 01.09.2019»; - аркуш паперу формату А3 із наявним на ньому рукописним написом «@Adv_time 30/08/19 Rc.club»; - 2 системних блока чорного кольору; - мобільний телефон марки «Iphone XS Max» в чохлі білого кольору ІМЕІ НОМЕР_14 із сім-карткою № НОМЕР_15 ;

За результатами даного обшуку було тимчасово вилучено зазначені в клопотанні речі та документи.

Оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України слідчим суддею обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав, накладено арешт на дане майно.
Так, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.
Доводи апелянта щодо того, що в клопотанні слідчого не було зазначено з якою метою потрібно накладати арешт на тимчасово вилучені грошові кошти, яке саме значення вони мають у кримінальному провадженні
є безпідставними.

Так, слідчий вказував, що всі вилучені речі мають суттєве значення в даному кримінальному провадженні та є речовими доказами та зазначав, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать саме підозрюваному ОСОБА_10 та отримані ним в наслідок діяльності пов`язаної із збутом наркотичних засобів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апелянта про те, що ухвала слідчим суддею постановлена з порушенням вимог закону, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен в тому числі враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ці вимоги закону спрямовані на те, щоб арешт майна не привів до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Однак, у даному кримінальному провадженні є достатні підстави вважати, що речі та документи, на які накладено арешт мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки вони є доказами вчинення кримінального правопорушення.

Судом першої інстанції перевірялись твердження захисника, що вилучені грошові кошти та мобільний телефон «Honor» належать батькам підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та не є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Колегія суддів, вважає, що суд прийшов до вірного висновку, що під час судового засідання не було доведено, що саме вилучені кошти належать ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , зважаючи на надану слідчим інформацію, яка міститься в протоколі огляду предмету від 28.10.2019р. ( а.п. 123-128).

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

З урахуванням викладеного вище, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.04.2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000224, від 03.08.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: