ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1236/20 Справа № 180/179/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000473 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ахтамак, Ноємберянського району, Вірменія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
- 19.06.2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 та за ч. 2 ст. 309 КК України засуджений до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на два роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року продовжено щодо ОСОБА_7 дію запобіжного заходу тримання під вартою до 4 квітня 2020 року, з альтернативою внесення застави у розмірі 749 190 гривень; продовжено щодо ОСОБА_9 дію запобіжного заходу тримання під вартою до 4 квітня 2020 року, з альтернативою внесення застави у розмірі 567540 гривень.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, раніше не судимий, одружений, має дитину 2009 року народження, не працює, наявний ризики переховування від суду. ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, інкримінований злочин вчинив в період іспитового строку за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року, має дитину 2017 року народження, не працює, наявні ризики продовження злочинної діяльності, переховування від суду. Також суду не надано відомостей, що за станом здоров`я обвинувачені не можуть утримуватися в умовах ІТТ.
Встановлені судом ризики не змінилися, а тому виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, враховуючи, що розгляд справи з об`єктивних причин не може бути закінчений до спливу строку тримання обвинувачених під вартою.
Крім того, наявність тих обставин, що обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, на переконання суду, не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ці обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вказана ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Вважає, що суд першої інстанції, вимог закону в частині повідомлення про дату та час розгляду справи не дотримався, та навіть не намагався вчинити дії з метою завчасного виклику захисника ОСОБА_8 .
Суд першої інстанції не роз`яснив ОСОБА_7 право самому обрати та залучити іншого захисника, а відразу, в порушення вимог закону, розпочав розгляд клопотання прокурора, про залучення захисника для окремої процесуальної дії, за результатами розгляду якого виніс відповідну ухвалу від 06.02.2020 року, в якій з невідомих причин не відобразив думку обвинуваченого ОСОБА_7 та не надав його позиції правової оцінки. Крім того, у зазначеній ухвалі суду, вказано «Захисник ОСОБА_8 надав лист про те, що він не повідомлений про дату судового засідання», однак дане твердження є неправдивим та таким, що свідомо викривлене судом, з метою отримання в інтересах сторони обвинувачення бажаного правового результату. Захисник ОСОБА_8 дізнавшись про судове засідання, направив до суду не лист, а клопотання, в якому зазначав, про неналежність повідомлення судом про час та місце розгляду справи та прохав перенести засідання на іншу дату, однак суд, дане клопотання не розглянув взагалі. Суд першої інстанції, підтвердив отримання клопотання від захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , але дане клопотання не розглянув, та ухвалу про розгляд клопотання не постановив, чим порушив права ОСОБА_7 на захист.
У зв`язку з порушенням свого права на захист, через неналежне повідомлення обраного ним захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_7 відмовився від призначеного судом безоплатного адвоката ОСОБА_10 . Адвокат ОСОБА_10 , призначений центром надання безоплатної правової допомоги, про розгляді відмовився від своїх послуг, зазначив суду, що не може брати участь в судовому засіданні, так як захисник ОСОБА_11 не був у встановлений законом спосіб завчасно повідомлений про час та місце розгляді даної справи, що є порушенням права ОСОБА_7 на захист, а тому дані обставини виключають його участь в кримінальному провадженні. Суд дану позицію адвоката ОСОБА_10 проігнорував.
За місцем фактичного проведення адвокатської діяльності, жодних судових викликів направлених у відповідності до ст. 135 КПК України, з Марганецького міського суду захиснику ОСОБА_8 не надходило, в зв`язку з чим, жодних встановлених ст. 136 КПК України, належних підтверджень на момент судового засідання, не було. Телефонограма, яка міститься в матеріалах справи також датована 05.02.2020 року 14.29 годин, та не містить обов`язкових реквізитів її реєстрації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч.2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.331 КПК України: - вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до наданих матеріалів, у провадженні органу досудового розслідування перебувало кримінальне провадження №0000473, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09.08.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 06.02.2020 року було подано письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Так, відповідно до статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час апеляційного розгляду оскаржуваної ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд правильно встановив наявність ризику того, що обвинувачений може переховуватися від суду, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Ризик, встановлений в ухвалі суду, підтверджується наданими матеріалами, відповідно до яких ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжких та особливо тяжкого злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, а отже висновок суду відповідає правовим позиціям ЄСПЛ (п.34 Рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Турції», п.9 рішення ЄСПЛ «Мацнеттер проти Австрії»).
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Таким чином, за наслідками апеляційного розгляду, з огляду на вищевикладені обставини підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає та вважає необхідним ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4