Справа № 947/8259/20
Провадження № 1-кс/947/8301/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс» - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.3 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, до СУ ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_6 , про те, що в період часу з 03.03.2019 до 10.03.2019 невстановлені особи за попередньою змовою проти її волі утримували її у приміщенні ПП « Медичний центр «Доктор Благо Плюс», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Дмитра Донського, 2а/7.

За даним фактом відкрито кримінальне провадження №0000320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі або викрадення людини, вчинені організованою групою або такі, що спричинили тяжкі наслідки.

Під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 , будучи не сповіщеною про методики проведення лікування та реабілітації від алкогольної залежності надала добровільну згоду на поміщення її до ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс», для проходження лікування.

Однак, встановлено, що медичні працівники ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс», в порушення конституційних прав ОСОБА_6 у період її перебування у вказаній установі, з метою подавлення волі потерпілої, шляхом зв`язування рук та ніг останньої мотузкою та кайданками, застосовували відносно неї фізичне та психологічне насильство. Під час перебування у приміщенні ПП « Медичний центр «Доктор Благо Плюс» працівники вказаної установи, вводили в організм ОСОБА_6 препарати в результаті, чого стан потерпілої різко погіршився, у зв`язку з чим лікарями вказаної клініки вжито заходів для її реанімації останньої.

Крім цього, із показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що за період проходження лікування ОСОБА_6 в ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс» останній сплатив грошові кошти в розмірі 12 600 гривень, про те лікування лише спричинило тяжкі психологічні наслідки для ОСОБА_6 .

Відповідно до показань свідка ОСОБА_8 , який був пацієнтом ПП « Медичний центр «Доктор Благо Плюс», встановлено, що співробітники вказаної клініки неодноразово застосовували до своїх пацієнтів фізичну силу та вводили невідомі останнім лікарські препарати.

Окрім цього, з метою встановлення співробітників та точної адреси розташування ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс» в порядку ст. 40 КПК України співробітникам БЗПТЛ ГУНП в Одеській області надане доручення. Так, на виконання вказаного доручення до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали серед яких рапорт оперативного співробітника, в якому зазначені анкетні дані співробітників ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс» та адреса розташування: м. Одеса, вул. Дмитра Донського, 2а/ 7.:

В ході проведення досудового слідства 03.06.2020 проведено обшук за місцем розташування ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс» а саме: м. Одеса, вул. Дмитра Донського, 2а/ 7, під час якого вилучено зазначене у клопотанні майно.

На підставі викладеного, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

В судовому засіданні слідчий вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Представник ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс» в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту майна, долучивши свої письмові заперечення, які підтримав у повному обсязі.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000320здійснюється за фактом можливого вчинення кримінально-протиправних дій, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 146, ч.3 ст. 146 КК України.

Слідчий суддя враховує, що ймовірне незаконне позбавлення волі здійснювалося в приміщенні ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс», в зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що оскільки в ході проведення обшуку було вилучено майно, правомірність перебування якого за місцем його вилучення потребує подальшому встановленню (револьвери, патрони, телескопічна палиця, кайданки, ланцюг, газовий балончик, ремені, хомути), слідчий суддя вважає, що вказані предмети відповідають категорії речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України). Більше того, про відповідність такого майна категорії речових доказів можуть свідчити також відомості в частині того, що означені предмети могли використовуватися як знаряддя ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження.

В свою чергу, оскільки згідно доводів слідчого в судовому засіданні, вилучені жорсткі диски та відеореєстратори на теперішній час направлені на експертизу, оскільки останні можуть містити слідові інформацію, а також відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінальних правопорушень за обставинами даного кримінального провадження, слідчий суддя також приходить до переконання про відповідність такого майна категорії речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), що свідчить про необхідність його збереження.

Аналогічним чином, оскільки вилучені чорнові записи також можуть містити відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінальних правопорушень за обставинами даного кримінального провадження, слідчий суддя також приходить до переконання про наявність необхідності в забезпеченні його збереження.

Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення в тій частині, що підставою для арешту вищевказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлені під час вищевказаного обшуку речі та документи є речовими доказами в рамках даного кримінального провадження, в свою чергу метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також проведення відповідних процесуальних дій.

Оскільки слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності відповідних осіб, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, на думку слідчого судді, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Таким чином, враховуючи суспільний інтерес, який існує в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування в рамках такого кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, якого буде завдано в результаті дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, при цьому завдання кримінального провадження, які відповідають завданню дії арешту майна, свідчать про можливість досягнення мети застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відтак, подане стороною обвинувачення клопотання в частині вказаного майна відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки останнє містить підставу і мету, та, відповідно, обґрунтування необхідності арешту майна.
Між тим, в частині накладення арешту на решту тимчасово вилученого майна, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не було надано переконливих доказів, які б свідчили, що така частині вилученого майна також може бути використана як докази в рамках даного кримінального провадження.

При цьому, в цій частині майна слідчий суддя в повній мірі визнає обґрунтованими доводи представника ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс», який в частині вилучених грошових коштів в судовому засіданні надав відповідну розписку та заяви, якими підтверджується належність таких грошових коштів особам, які будь-якого відношення до даного кримінального провадження не мають. Аналогічним чином відносно решти вилученого майна, про яке не зазначалося слідчим суддею, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено та не обґрунтовано доказового значення такого майна для досягнення завдань в рамках даного кримінального провадження.

З огляду на викладене, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про часткову обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для часткового накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність вилученого майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч.3 ст. 146 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучене в ході обшуку у ПП «Медичний центр «Доктор Благо Плюс» за адресою: м. Одеса вул. Д. Донського, 2а/7 03.06.2020 майно, а саме: револьвер під патрон флобера марки «MajorBerk» E2UP-1322738, револьвер під патрон флобера марки «Kara» № НОМЕР_1 , пошкоджена телескопічна палиця, 2 пари кайданок, 1 ключ від кайданок, ланцюг із карабіном, газовий балончик «Терен-4», блокнот із рукописними записами в обкладинці коричневого кольору, жорсткий диск WD5000AADS, зовнішній жорсткий диск марки «Тouko» HTOLMX3EA50001ABB, «Transcend» A067380660, відеореєстратор марки «H.264 DVD» 0089, відеореєстратор «Alhua», жорсткий диск «ToshibaPCP300», жорсткий диск SSDSW6UH138346, жорсткий диск «Dt01ACA100», 16 тканевих ременів, 29 пластикових хомутів.
В іншій частині клопотання відмовити.
Решту тимчасово вилученого майна повернути особам, у яких воно було вилучено.
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1