Справа № 199/3419/20
ВИРОК
іменем України

2020 року червня місяця 02 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000765 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2020, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх і непрацездатних не маючого, проживаючого та зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
потерпілий ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 08.05.2020, близько 12 години 30 хвилин, був запрошений ОСОБА_5 до нього до дому, а саме до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , для виконання господарських робіт. Перебуваючи у вказаному домоволодінні, ОСОБА_3 помітив в кухні на дерев`яному столі планшетний комп`ютер марки «ORION» моделі «ТР700А» та наручний годинник марки «AMST MOUNTAIN», які належать ОСОБА_5 . В цей момент, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке належить ОСОБА_5 , а саме планшетного комп`ютера марки «ORION» моделі «ТР700А» та наручного годинника марки «AMST MOUNTAIN», які він визначив об`єктами свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в той же самий день, тобто 08.05.2020, приблизно о 12 годині 40 хвилин, маючи вільний доступ та продовжуючи знаходитися на кухні у приміщенні домоволодіння, розташованого за вказаною адресою, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх умисних злочинних посягань, діючи умисно, таємно, з метою власного збагачення, підійшов до дерев`яного столу, звідки таємно, із корисливих мотивів, взяв планшетний комп`ютер марки «ORION» моделі «ТР700А», вартістю 480 грн. та наручний годинник марки «AMST MOUNTAIN» вартістю 298 гривень 80 копійок, після чого сховав вищевказаний планшетний комп`ютер та наручний годинник до кишені куртки, яка була одягнена на ньому.

Після цього, ОСОБА_3 утримуючи при собі вищевказаний планшетний комп`ютер марки «ORION» моделі «ТР700А», вартістю 480 грн. та наручний годинник марки «AMST MOUNTAIN» вартістю 298 гривень 80 копійок, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись указаним майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 778 гривень 80 копійок.

Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді.
Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно 08.05.2020, близько 12 години 00 хвилин, був запрошений ОСОБА_5 до нього до дому, для виконання господарських робіт, та раптово побачив на кухонному столі годинник з планшетом, які належать ОСОБА_5 , внаслідок чого вирішив їх привласнити собі. Після чого пішов з місця вчинення злочину.

ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що він 08.05.2020, близько 12 години 00 хвилин запросив до себе до дому ОСОБА_3 аби останній допоміг по господарству, але той, викрав належний йому планшет марки «ORION» який він нещодавно придбав, та наручний годинник марки «AMST MOUNTAIN», з місця скоєння злочину втік.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, 17.05.2020 до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_5 , та просив вжити заходи до громадянина ОСОБА_3 , який вчинив крадіжку його речей, а саме: ручного годинника марки «Amst» та планшету марки «ORION».

За результатами Висновку експерта № 2203/20 від 22.05.2020 - ринкова вартість досліджуваних об`єктів станом на 08.05.2020 становила, а саме: планшетного комп`ютеру марки «ORION» моделі TP700А, серійний номер №TP UA614 480,00 гривень; годиннику марки «AMST MOUNTAIN» - 298,80 гривень. Загальна ринкова вартість досліджуваних об`єктів на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 08.05.2020, становила 778,80 гривень (сімсот сімдесят вісім гривень 80 копійок), за умови, що станом на вказану дату об`єкти мали якісні споживчі характеристики.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.05.2020 року о 15:50 годині, оглядалася ділянка місцевості розташована на перехресті вулиць Вітчизняна та Лебедєва Кумача м. Дніпро. На вказаному перехресті знаходяться контейнери для сміття біля яких знаходиться громадянин ОСОБА_3 , який пояснив, що близько тижня тому назад поклав на залізобетонні вироби, планшет та годинник які раніше належали його малознайомому на ім`я ОСОБА_6 . На момент огляду планшет та годинник на ділянці не виявлено.

У відповідності до протоколу огляду місця події від 22.05.2020 року у період часу з 08.40 по 08.54 години за участі понятих проводився огляд ділянки місцевості розташованої навпроти домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 . Де в ході огляду виявлено громадянина ОСОБА_7 , який у руках тримає планшетний комп`ютер чорного кольору, який в подальшому добровільно видав. При огляді планшетного комп`ютеру виявлено маркування «ORION» моделі TP700А, серійний номер №TP UA614. На момент огляду планшет знаходився у ввімкненому стані, зовні не пошкоджений.

Відповідно до постанови від 22.05.2020 вилучений 22.05.2020 року планшет «ORION» моделі TP700А, серійний номер №TP UA614 визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери схову АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Так, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2020 року у присутності двох понятих, свідок ОСОБА_7 під фотознімком № 1 впізнав особу, яка 15.05.2020 року продала йому планшет марки «ORION» моделі TP700А, яким виявився ОСОБА_3 .

За результатами проведеного слідчого експерименту від 25.05.2020 року у період часу 14.10 по 14.27 годині за адресою м. Дніпро вул. Заболотного, 22-а, за участі підозрюваного ОСОБА_3 , а також у присутності двох понятих, останній відтворив всі обставини вчиненого ним кримінального правопорушення вчиненого ним 08.05.2020, близько 12 години 30 хвилин, у ОСОБА_5 із будинку АДРЕСА_2 .

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого та потерпілого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні обвинуваченого до вчиненого ним злочину відсутнє. Навпаки ОСОБА_3 розумів, що вчинювані ним дії є злочинними, при цьому він розумів наслідки своїх злочинних дій.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

4.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, не має на утриманні малолітніх чи непрацездатних, за місцем проживання скарг не надходило, однак веде аморальний спосіб життя, раніше не судимий.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, позицію потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, обвинувачений просив суворо не карати, також суд враховує відсутність обставин що пом`якшують покарання та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 185 України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом із наведеним, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без реального відбування покарання та прийшов до висновку про звільнення від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Призначення ж покарання у виді штрафу, який є найбільш м`яким видом кримінального покарання, не буде відповідати меті покарання, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, офіційного доходу (заробітку) не має, а тому є вірогідність того, що покарання у виді штрафу особисто ОСОБА_3 виконано не буде. Тобто, такий вид покарання як штраф буде суперечити вимогам ст.65 КК України, та не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №2203/20 від 22.05.2020) в сумі 300.00 гривень.

Речовий доказ: - планшет марки «ORION» моделі TP700А, серійний номер №TP UA614, який зберігається в камері схову АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № (01701) повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 -Почтовик

02.06.2020