Справа №173/459/20
Провадження №1-кп/173/106/2020
У Х В А Л А
іменем України

16 липня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6
законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровськ клопотання слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , затверджене прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до малолітніх примусових заходів виховного характеру відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, учня КЗО «Верхньодніпровський навчально - реабілітаційний центр» ДОР», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, учня КЗО «Верхньодніпровський навчально - реабілітаційний центр» ДОР», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И В:

Слідчий Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням, затвердженим прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до малолітніх примусових заходів виховного характеру, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки кожного, про що їм оголосити.

Клопотання мотивовано тим, що 17 грудня 2019 року, приблизно о 18:00 годині, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та не встановленою слідством особою чоловічої статі, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено в окреме провадження, знаходились на привокзальній площі м. Верхівцеве, розташованої поблизу залізничного вокзалу ст. Верхівцеве Придніпровської залізниці у м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, де не встановлена слідством особа чоловічої статі попросив малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покликати на вулицю із залу очікування залізничного вокзалу ст. Верхівцеве раніше не знайомого їм ОСОБА_10 , на пропозицію якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали свою добровільну згоду, та покликали ОСОБА_10 із залу очікування залізничного вокзалу ст. Верхівцеве на привокзальну площу м. Верхівцеве.

Після чого, того ж дня, приблизно о 18:30 годині, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та не встановленою слідством особою чоловічої статі, керуючись раптово виниклим єдиним корисливим умислом, спрямованим на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , діючи умисно, відкрито, з корисливим умислом та метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб підійшли до ОСОБА_10 після чого, невстановлена слідством особа чоловічої статі, застосовуючи до потерпілого фізичне насильство, яке не є небезпечне для його життя чи здоров`я, умисно наніс кулаком правої руки один удар по обличчю ОСОБА_10 в область лівого ока, та один удар по тулубу. У той же час, ОСОБА_6 , який перебував позаду потерпілого, наніс один удар правою ногою по спині ОСОБА_10 . Потім, невстановлена слідством особа чоловічої статі, схопивши руками за куртку ОСОБА_10 , ривком повалив останнього на землю. Після чого, діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи здійснювати єдиний умисел на відкрите викрадення майна потерпілого, невстановлена слідством особа чоловічої статі, завдавши ще не менше 3-х ударів кулаком правої руки по голові ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_6 почали обшукувати вміст кишень одягу ОСОБА_10 , внаслідок чого ОСОБА_6 із внутрішньої правої кишені куртки ОСОБА_10 дістав грошові кошти в сумі 7800 гривень, частину з яких передав не встановленій слідством особі, та після чого з місця скоєння кримінального правопорушення вони зникли, розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 7800 гривень.

У результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та не встановленої слідством особи, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_10 згідно висновку експерта № 1318-Е від 20.12.2019 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців та садна на обличчі, правому вусі, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п.2.3.5. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року), виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, характерологічні властивості котрих не відобразились. Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, давність їх утворення близько 3-х діб на момент огляду та може відповідати терміну, вказаному в описовій частині постанови.

Скоєння ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом огляду предметів; протоколом визнання речовими доказами грошової купюри НБУ номіналом 200 гривень; висновком судово-медичної експертизи № 1318-Е від 20.12.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 .

Суд, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, захисника, законних представників та осіб, стосовно яких вирішується питання щодо застосування примусових заходів виховного характеру, які вважають, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 потребують застосування заходів виховного характеру, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В ході судового слідства встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не досягли 14 років, тобто вони не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Судом також встановлено, що малолітній ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_5 вчинили дії, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вину свою у вчиненні даного діяння визнали, за місцем навчання та за місцем мешкання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебувають.

Виходячи з наведеного, у зв`язку з тим, що малолітній ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_5 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досягли віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за скоєння діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд вважає, що до них слід застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п. 1, 2 ч.2 ст. 105 КК України у вигляді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітніх.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 105 КК України, ст. ст. 497, 498, 499, 501 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , затверджене прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітніх відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 задовольнити.

До малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суспільно-небезпечні дії яких підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 105 КК України у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітніх, а саме: обмежити перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_5 поза місцем фактичного проживання щоденно, без присутності батьків або осіб, що їх замінюють з 21 години 00 хвилин вечора до 07 години 00 хвилин ранку наступної доби, терміном на 1 (один) рік.

Речовий доказ у кримінальному провадженні грошову купюру національного банку України номіналом 200 гривень (без пошкоджень), серійний номер ТГ 4725634, упаковану в спеціальний пакет №2658536, який передано на зберігання у кімнату речових доказів Верхньодніпровського ВП, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на службу у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1