Справа № 307/1021/20
Провадження № 1-кс/307/387/20
У Х В А Л А
іменем України

09 квітня 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 та володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 03 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Вказує на те, що 16 березня 2020 року, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_4 , привласнив автомобіль марки "Mitsubishi-Pajero Pinin", номерний знак НОМЕР_1 , Польської реєстрації, 2002 року, чим спричинив матеріальну шкоду.

Постановою слідчого слідчого відділення Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 07 квітня 2020 року автомобіль марки "Mitsubishi-Pajero Pinin ", номерний знак НОМЕР_1 , Польської реєстрації, визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000342 від 03 квітня 2020 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки "Mitsubishi-Pajero Pinin ", номерний знак НОМЕР_1 , Польської реєстрації, є Findura Andrzej.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля марки "Mitsubishi-Pajero Pinin", номерний знак НОМЕР_1 , Польської реєстрації, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини і просить клопотання задовольнити.

Особа, у володінні та користуванні якої перебуває тимчасово вилучене майно автомобіль марки "Mitsubishi-Pajero Pinin", номерний знак НОМЕР_1 , Польської реєстрації, ОСОБА_4 , в судовому засіданні проти клопотання не заперечував.

Вивчивши матеріали клопотання та вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 03 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Постановою слідчого слідчого відділення Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 07 квітня 2020 року, автомобіль марки "Mitsubishi-Pajero Pinin", номерний знак НОМЕР_1 , Польської реєстрації, визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000342 від 03 квітня 2020 року.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 03 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, а саме: автомобіль марки "Mitsubishi-Pajero Pinin ", номерний знак НОМЕР_1 , Польської реєстрації, номер шасі НОМЕР_2 , володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та власнику майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1