ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1187/20 Номер провадження 11-сс/814/311/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника власника майна - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2020 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою клопотання слідчого задоволено частково та накладено арешт на майно - житловий будинок загальною площею 439,5 м2 за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 08.06.1999 Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні розпорядження ним.

В задоволенні клопотання про накладення арешту на 1/2 будинку за адресою АДРЕСА_2 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 - відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя врахував, що 1/2 будинку за адресою АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.10.2018 р. посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міськрайонного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_12 , належить на праві власності ОСОБА_11 .

Накладення арешту на вказане вище майно, порушить законні права ОСОБА_11 , як власника, оскільки дане майно отримано як спадщина.

Слідчим суддею враховано, що 1/2 будинку за адресою АДРЕСА_2 , є особистою власністю ОСОБА_11 , належить особисто ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності за заповітом, підстав у накладенні арешту на вищевказане майно не вбачається.

Крім того, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 був в оренді, подружжя « ОСОБА_13 » проживало там поки будувався будинок по АДРЕСА_1 . Власником даного будинку є ОСОБА_14 .

Відповідно до ст. ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Частки подружжя є рівними, відповідно до ст. 70 СК України.

У зв`язку з викладеним вище слідчий суддя, прийшов до висновку про необхідність у накладенні арешту на майно, яке знаходиться у фактичній власності підозрюваного ОСОБА_15 , що зареєстровано на ОСОБА_11 , а саме: житловий будинок загальною площею 439,5 м2 за адресою АДРЕСА_1 , з метою конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації в разі доведеності вини підозрюваного ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В апеляційній скарзі власника майна ОСОБА_10 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2020 року.
Вказує, що в судовому засіданні присутня не була, копію оскаржуваної ухвали не отримувала. Про існування ухвали дізналась випадково, коли прийшла 23.03.2020 до Кременчуцького відділу ЦНАП для проведення реєстрації у своєму будинку і було повідомлено, що на будинок накладено арешт. Зі змістом ухвали ознайомилась лише 24.03.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого звернулась до професійного адвоката, у зв`язку з чим, вважає, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
Щодо апеляційних вимог, просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на майно житловий будинок загальною площею 439, 5 м2 за адресою АДРЕСА_1 , оскільки власником вказаного будинку не є ОСОБА_11 . Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого РВ ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна повністю.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги зазначає, що судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Вказує, що вона не має ніякого відношення до інкримінованого ОСОБА_15 злочину, даний громадянин їй не відомий, будинок вона купувала у ОСОБА_16 , яка діяла за довіреністю від своєї матері, яка зі слів ОСОБА_16 перебувала в лікарні в тяжкому стані, тому сама не була присутньою під час укладення правочину з купівлі-продажу. Нотаріусом було перевірено всі необхідні для укладення договору купівлі-продажу документи у продавця, і тільки після цього було оформлено купівлю-продаж будинку з господарськими будівлями та земельною ділянкою. Таким чином вважає себе добросовісним набувачем даного майна.
Інші учасники судового провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували.

В частині відмови в задоволенні клопотання про накладення арешту на 1/2 будинку за адресою АДРЕСА_2 , та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 ухвала слідчого судді ніким із учасників судового провадження не оскаржується, відповідно в цій частині ухвала слідчого судді в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника власника майна - адвоката ОСОБА_9 , який підтримав у повному обсязі подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, пояснення слідчого, захисника ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до наступного висновку.
Вирішуючи питання про дотримання строку апеляційного оскарження апелянтом, апеляційний суд виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі власника майна ОСОБА_10 , а отже, за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

Оскільки з наданих матеріалів провадження слідує, що про наявність ухвали слідчого судді від 27 лютого 2020 року ОСОБА_10 стало відомо 24 березня 2020 року, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення апелянтом строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1, п.2, п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ч.5 ч.6 ст. 170 КПК України: у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області розслідується кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000207, розпочате за фактом незаконного збуту нароктичних засобів, з правовою кваліфікацією за ч.1, 2 ст. 307, ч.2 ст.306 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що на території Полтавської області діє злочинна група, діяльність якої пов`язана із виготовленням, зберіганням з метою збуту та збутом сильнодіючих наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, встановлено, що до вказаної групи входять ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 та ін., які, діючі за попередньою змовою, протягом організували діяльність по збуту психотропної речовини метамфетаміну в м. Кременчуці дозами по 0,25, 0,5, 1 та 10 гр.

13.02.2020 близько 14 год. 25 хв. ОСОБА_19 за попередньою змовою з невстановленою особою та ОСОБА_15 , перебуваючи неподалік будинку №1 по вул. Чкалова у м. Кременчук Полтавської області, під час проведення оперативної закупки збула особі з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_20 » психотропну речовину метамфетамін в зіппакеті в кількості 0,15 гр. за 300 грн.

13.02.2020 близько 14 год. 50 хв ОСОБА_17 за попередньою змовою з ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 поблизу магазину «АТБ», під час проведення оперативної закупівлі збув особі з вигаданими анкетними даними « ОСОБА_21 » полімерний зір-пакет з психотропною речовиною метамфетамін в кількості близько 10 гр., за грошові кошти в сумі 11 700 грн.

Слідчий суддя, розглянувши зазначене клопотання прийшов до висновку, про необхідність у накладенні арешту на майно, яке знаходиться у фактичній власності підозрюваного ОСОБА_15 , що зареєстровано на ОСОБА_11 а саме: житловий будинок загальною площею 439,5 м2 за адресою АДРЕСА_1 , з метою конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації в разі доведеності вини підозрюваного ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Втім, апеляційний суд вважає даний висновок слідчого судді необґрунтованим, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки від 20.02.2020, укладеного у приватного нотаріуса ОСОБА_22 , будинок АДРЕСА_1 було придбано ОСОБА_10 , РНКПП НОМЕР_3 . Зазначений договір купівлі-продажу будинку є дійсним і ніким не оскаржувався. ОСОБА_10 є добросовісним набувачем, а тому відсутні підстави для накладення арешту на вказане вище нерухоме майно.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що арешт на об`єкт нерухомого майна - за адресою АДРЕСА_1 , був накладений слідчим суддею за відсутності достатніх підстав для цього.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга власника майна ОСОБА_10 підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000207 від 07.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 409 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2020 року.
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_10 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2020 року про арешт майна, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000207 від 07.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_23 ОСОБА_4