ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 484/1633/20
Провадження № 1-кс/484/452/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 року м. Первомайськ
Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0001009 від 22.05.2020 року, про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 від 22.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження 25.05.2020 року до слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про арешт майна.
В наданому клопотанні слідча зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.05.2020 близько 04:30 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили незаконно заволодіти будь-яким транспортним засобом. З цією метою ОСОБА_6 зателефонував до служби таксі «1506» та викликав автомобіль на вищевказану адресу. В цей же день о 04:37 годині 22.05.2020 року за викликом на власному транспортному засобі ВАЗ 2110, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав ОСОБА_8 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшли до автомобіля з боку водійських дверей, де, виконуючи задумане, розуміючи що їх дії носять відкритий характер та зрозумілі оточуючим, ОСОБА_5 , кулаком правої руки розбив скло на дверях автомобіля з боку водія, відчинив їх та силою витяг ОСОБА_8 із салону автомобіля, при цьому погрожуючи застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, які ОСОБА_8 сприймав як реальні. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , продовжили висловлювати погрози на адресу потерпілого, а ОСОБА_6 сів за кермо та завів двигун автомобіля використовуючи ключі, які знаходились в замку запалення. Почувши, що ОСОБА_6 завів двигун, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , сіли на заднє пасажирське сидіння та на вказаному транспортному засобі зникли з місця події, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_8 , на загальну суму 75600 гривень.
22.05.2020 року за даним фактом відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001009 за ознаками ч. 2 ст. 289 КК України.
22.05.2020 за підозрою у скоєння вищевказаного кримінального правопорушення був затриманий ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання у якого вилучено: мобільний телефон НОКІА ІМЕІ НОМЕР_2 зі слідами речовини бурого кольору, спортивну кофту зі слідами речовини бурого кольору та взуття, а саме кросівки червоного кольору (для подальшого проведення трасологічної експертизи), вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та місять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
22.05.2020 мобільний телефон НОКІА ІМЕІ НОМЕР_2 зі слідами речовини бурого кольору, спортивну кофту зі слідами речовини бурого кольору та взуття, а саме кросівки червоного кольору оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
23.05.2020 року вищевказані речі були оглянуті і визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
В зв`язку із викладеним, слідча просить накласти арешт на вищевказані речі.
Слідча ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути клопотання без її участі, клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 у судове зсідання також не з`явилися, проте відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів судового засідання не здійснюється.
Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч.ч.2,3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Проте, слідча СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 не обґрунтувала і не довела підставу необхідності накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні; не вказала, які саме факти чи обставини у даному кримінальному провадженні можна встановити цим майном, як доказами. Крім того, майно, на яке просить слідча накласти арешт, взагалі не відповідає критеріям у розумінні ст. 98 КПК України.
Таким чином, враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, -
УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0001009 від 22.05.2020 року, про арешт майна відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1