Номер провадження 1-в/754/274/20
У Х В А Л А

15 липня 2020 рокуДеснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

ст.інспектора Деснянського РВ філії ДУ "Центр пробації" у м.Києві

та Київській області- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання ст.інспектора Деснянського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

про звільнення від відбування призначеного покарання у зв"язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2020 р. до суду надійшло подання ст.інспектора Деснянського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації відносно засудженого ОСОБА_5 , в якому ставиться питання про звільнення від відбування призначеного покарання у зв"язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Зі змісту подання вбачається, що засуджений вироком Деснянського районного суду м.Києва від 28.09.2017 р. ОСОБА_5 за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 гривень), штраф не сплатив. 31.07.2018р. ухвалою Деснянского районного суду м.Києва покарання ОСОБА_5 у виді штрафу замінено покаранням у виді 50 годин громадських робіт. Обвинувальний вирок відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 31.10.2017 року. З часу заміни штрафу на громадські роботи у вигляді 50 годин, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався. Разом з тим, засуджений до органу пробації не з"являвся, на облік не став. Строк виконання вироку Деснянського районного суду м.Києва від 28.09.2017 року закінчився, перебіг давності виконання вказаного вироку не зупинявся.

ОСОБА_5 на виклик суду не з"явився.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, особової справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вироком Деснянського районного суду м.Києва від 28.09.2017р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 850 гривень). Вказаний вирок суду набрав законної сили 31.10.2017р.Ухвалою Деснянского районного суду м.Києва від 31.07.2018р. призначену ОСОБА_5 несплачену суму штрафу у розмірі 850 грн. замінено покаранням у виді 50 годин громадських робіт

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 інших злочинів не вчинив.

Згідно довідки Деснянського УП ГУНП у м.Києві від 09.06.2020р. в провадженні слідчого відділу знаходяться матеріали кримінального провадження №0010317 від 14.12.2018р. відносно ОСОБА_5 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 24.12.2015 р. у справі №5-324кс15, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція частини 3 статті 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 КК України, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Отже, не відбуття засудженим ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт не свідчить про його ухилення від відбування цього покарання.

В матеріалах особової справи відсутні доведені дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності виконання обвинувального вироку, тому не має підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що подання ст.інспектора Деснянського РВ філії ДУ "Центр пробації" у м.Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у зв"язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання ст.інспектора Деснянського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у м.Києві та Київській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м.Києва від 28.09.2017 р. за ч.1 ст.309 КК України у зв"язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий -