ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000762 від 11 грудня 2019 р. за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2019 року, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання слідчого СВ Кіцманського ВПГУНП у Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна задоволено.

Накладено арешт на транспортний засіб марки "Mitsubishi Lancer", д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , жительці с. Старі Богородчани, Богородчанського району, Івано-Франківської області.

Залишено зберігання вилученого транспортного засобу марки "Mitsubishi Lancer" д.н.з. НОМЕР_1 , на майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів

Кіцманського відділу поліції за адресою: вул. Незалежності, 48, м. Кіцмань, Чернівецька область.

У клопотанні слідчий посилався на те, що 10 грудня 2019 року в чергову частину Кіцманського відділу поліції надійшов рапорт адміністратора ТСЦ №7342 ОСОБА_10

ЄУНСС №718/3418/19 Слідчий суддя І інстанції: ОСОБА_11
Провадження №11-сс/822/17/20 Доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ст. 309 КПК України

про те, що 10 грудня 2019 року приблизно о 10:00 год. звернувся ОСОБА_12 , житель с. Нижні Станівці Кіцманського району з приводу перереєстрації транспортного засобу марки "Mitsubishi Lancer", д.н.з. НОМЕР_1 . Під час перевірки документів по базі "Інтерпол" встановлено, що двигун вище вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 перебуває у розшуку.

Вказав, що 10 грудня 2019 року в ході огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль марки "Mitsubishi Lancer", д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено на тимчасове зберігання на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів Кіцманського відділу поліції за адресою: вул. Незалежності, 48, м. Кіцмань, Чернівецька область.

Зазначив, що на місці події було відібрано пояснення від громадянина ОСОБА_12 , який пояснив, що 08.12.2019 року в м. Івано-Франківськ на автомобільному ринку придбав транспортний засіб марки "Mitsubishi Lancer" д.н.з. НОМЕР_1 у особи на ім`я ОСОБА_13 за 4500 доларів CША.

Вилучений транспортний засіб марки "Mitsubishi Lancer", д.н.з. НОМЕР_1 , може являтися засобом вчинення кримінального правопорушення, тому виникла необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) дій, а саме проведення автотехнічної експертизи та додаткового огляду транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , в своїй апеляційній скарзі вважає, що постановлена ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, оскільки винесена без достатніх на те підстав та з суттєвими порушеннями норм КПК, а тому підлягає скасуванню.

Стверджує, що стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням про арешт майна, не доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначений транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладенні на нього арешту з метою збереження речових доказів, до з`ясування всіх обставин кримінального провадження, оскільки в розшуку перебуває тільки двигун з вказаним номером, а не сам автомобіль.

Ухвалюючи рішення про арешт автомобіля, суд, всупереч вимогам ст. 370 КПК України об`єктивно не з`ясував обставин справи, які підтверджені доказами, не дослідив під час судового розгляду наявні докази та не оцінив їх відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Зокрема, слідчим суддею Кіцманського районного суду не був взятий до уваги висновок експертного дослідження № 26/7342/3653 від 10.12.2019 року Чернівецького НДЕКЦ відповідно до якого номер кузова та номер двигуна вказаного автомобіля "Mitsubishi Lancer", 2004 року випуску не змінювався, а бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу.

Крім того, зазначає, що на момент ухвалення судом даного рішення ОСОБА_9 не могла взяти участь у судовому засіданні, так як її про це нічого відомо не було і вказана ухвала на її адресу направлена не була, через це вона була позбавлена можливості її оскаржити в установлений законом термін.

Про існування ухвали суду вона дізналась тільки 19 грудня 2019 року. 20 грудня 2019 року вона звернулась в Кіцманський районний суд Чернівецької області та в Кіцманський ВП ГУНП в Чернівецькій області з відповідними заявами про отримання вказаної ухвали, і тільки 11 січня 2020 року вона її отримала засобами поштового зв`язку. За таких обставин вважає, що термін пропущений ОСОБА_14 з причин, які не залежали від неї і є поважними, а значить строк звернення до суду повинен бути їй поновленим, т.я. після отримання копії ухвали суду вона в установлений законом строк звернулася з апеляційною скаргою.

У зв`язку з чим, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2019 року, скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна від 12.12.2019 року.

Позиції сторін.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_9 наполягав на задоволенні його апеляційних вимог з підстав наведених в скарзі та скасуванні ухвали слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2019 року про арешт майна, як такої, що винесена незаконно та передчасно.

Прокурор, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисту та просив залишити рішення слідчого судді без змін, так як клопотання слідчого є обґрунтованим та доведеним.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги захисту, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до п.3 ч.2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В абзаці другому частини третьої зазначеної статті вказано, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, …, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно ч.7 ст. 376 КПК України, копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Беручи до уваги наведене та те, що в матеріалах судового провадження відсутні будь-які сповіщення ОСОБА_9 про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна, а копію ухвали остання отримала за власною заявою засобами поштового зв`язку лише 11 січня 2020 року, то на думку колегії суддів, ОСОБА_9 не попущено строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 12.12.2019 року.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, належним чином слідчим суддею не перевірялись, оскільки прокурор надіслав заяву про підтримання клопотання в повному обсязі та розгляд справи без його участі, а даних, які б свідчили про своєчасне сповіщення інших учасників провадження, зокрема власника майна, про розгляд вказаного клопотання в судових матеріалах відсутні. Таким чином, на думку колегії суддів, слідчим суддею не було з`ясовано думку всіх учасників щодо майна, не були вислухані доводи власника майна, про арешт якого клопотав слідчий, а отже таке рішення суду є поспішним та необґрунтованим.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїми майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання органу досудового розслідування встановлено, що є достатні правові підстави вважати, що майно на яке слідчий просив накласти арешт, відповідає критеріям ст. 170 КПК України, а саме є доказом у кримінальному провадженні та зазначено, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Однак, колегія суддів вважає, що з таким рішенням слідчого судді погодитись неможливо з огляду на наступні обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися, т.я. вилучені під час огляду речі не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, а вважаються тимчасово вилученим майном і на це ніхто не звернув уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки відповідно до витягу з ЄРДР, який міститься у матеріалах судового провадження, вказане провадження здійснюється за ст. 290 КК України і на час слухання клопотання, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, підозра нікому не висунута, не доведена істотна шкода або інші кваліфікуючі ознаки цього злочину. Крім того, санкція статті не передбачає конфіскацію. Сторона обвинувачення нічим не довела об`єктивну сторону ст. 290 КК України.

Крім того, стороною захисту до апеляційної скарги долучено висновок експертного дослідження №26/7342/3653 від 10.12.2019 року Чернівецького НДЕКЦ, відповідно до якого номер кузова НОМЕР_3 та номер двигуна НОМЕР_2 транспортного засобу "Mitsubishi Lancer" номерний знак НОМЕР_1 не змінювалися, а бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу.

Разом з тим, з відповіді НПУ ГУНП в Іван-Франківській області Сектору міжнародного поліцейського співробітництва на адвокатський запит вбачається, що згідно інформації, яка міститься в обліках Генерального секретаріату Інтерполу, в розшуку перебуває автомобіль марки "Mitsubishi Lancer", 2004 року випуску, в стрічці «Engine number» (пер.: номер двигуна) вказаний номер НОМЕР_2 .

Також в даному листі зазначено, що номер кузова (vin НОМЕР_4 ) вказаного в запиті автомобіля JMBSNCS3A5U004840 не збігається із номером (vin cod) автомобіля, який перебуває в розшуку (JМВSNCS3A5U000716).

Вказано, що однакові моделі автомобілів марки "Mitsubishi" можуть комплектуватися двигунами з однаковими номерами, однак з різними номерами кузова (vin НОМЕР_4 ), який є унікальним кодом транспортного засобу.

Згідно баз даних Єдиного державного реєстру МВС України, про реєстрацію автомобіля "Mitsubishi Lancer", кузов НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 08.01.2010 року зареєстрований за громадянкою ОСОБА_9 . Остання дата реєстрації та перереєстрації вказаного транспортного засобу була 10.07.2007 року, після якої, а ні номер кузова НОМЕР_3 , ні номер двигуна НОМЕР_2 транспортного засобу "Mitsubishi Lancer" номерний знак НОМЕР_1 не змінювалися.

Враховуючи вищенаведену інформацію, а також повідомлення поліції , що автомобіль "Mitsubishi Lancer", кузов НОМЕР_5 , двигун НОМЕР_2 , був викрадений 08.09.2016 року та оголошений в розшук Києво-Святошинським відділом ГУНП в Київський області, колегія суддів вважає можливим частково задовольнити клопотання слідчого до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

В суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_6 надав документи про анулювання договору купівлі-продажу від 08.12.2019 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , а тому автомобіль марки "Mitsubishi Lancer", 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , а відтак колегія суддів вважає можливим частково задовільнити її апеляцію та передати вказаний автомобіль останній на відповідальне зберігання, як того просить апелянтка.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати її і постановити нову ухвалу.

Таким чином, викладені вище обставини, свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, яка буде відображати справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173,175, 309, 376 ч.2, 392, 395, 404, 407, 409,419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2019 року - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Кіцманського ВПГУНП у Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки "Mitsubishi Lancer", номер кузова НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_2 з д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 - шляхом заборони його відчуження.

Автомобіль марки "Mitsubishi Lancer", номер кузова НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , який залишено на зберігання, на майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів Кіцманського відділу поліції за адресом: вул. Незалежності, 48, м. Кіцмань, Чернівецька область, повернути законному власнику ОСОБА_9 , жительці с. Старі Богородчани, Богородчанського району, Івано-Франківської області для відповідального зберігання.Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3