Провадження № 1-кс/760/3989/20
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання прокурора першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 ,

про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003111 від 09.05.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003111 від 09.05.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У клопотанні зазначається, що слідчим відділенням ВП № 1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003111 від 09.05.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється військовою прокуратурою Київського гарнізону.
У клопотанні вказується, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.05.2020, приблизно о 21:20 год., у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться на п`ятому поверсі будинку, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю. Так, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 відчинив вікно кухні вищевказаної квартири та, виглянувши із вікна, побачив раніше йому незнайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проходили по вулиці біля будинку.

У клопотанні зазначається, що реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у якого раптово виникло неприязне відношення до вищевказаних осіб, взяв наявний у нього пневматичний пістолет №19С00955, придбаний ним напередодні шляхом замовлення через доставку у відділенні № 90 «Нова пошта», тобто предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, та виглянув із ним з вікна кухні вищевказаної квартири. Так, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ігноруючи суспільно прийняті правила поведінки при вирішенні конфліктних ситуацій, діючи з мотиву явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадській порядок, ОСОБА_4 здійснив через вікно кухні квартири за своїм місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , декілька прицільних пострілів з вищевказаного пневматичного пістолету №19С00955 в бік ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , створивши реальну загрозу їх здоров`ю та порушивши громадській спокій та порядок.

У клопотанні також зазначається, що в результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 одним пострілом влучив металевою кулькою в область голови ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді садна лобної ділянки голови.

Прокурор вказує, що 08.05.2020 в ході огляду місця події, проведеного у квартирі АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: коробку, 2 пакета із металевими кулями, 2 газових балони, предмет, ззовні схожий на пневматичну зброю з написом серії на ній № 19С00955, магазин із вставленим газовим балоном. Вищезазначені речі поміщені до спеціального пакету № EXP0315934.

У клопотанні зазначається, що постановою слідчого слідчого відділення ВП №1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 від 09.05.2020 вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме: коробку; 2 пакета із металевими кулями; 2 газових балони; предмет, ззовні схожий на пневматичну зброю з написом серії на ній №19С00955; магазин із вставленим газовим балоном, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003111 від 09.05.2020.

У клопотанні також вказується, що 12.05.2020 до Солом`янського районного суду м. Києва спрямовано клопотання слідчого слідчого відділення ВП №1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події 08.05.2020 за адресою: АДРЕСА_2 .
12.05.2020 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва винесено ухвалу, відповідно до якої постановлено повернути клопотання прокурору військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , оскільки клопотання подано особою, яка не має повноваження на звернення з таким клопотанням, та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

У клопотанні вказується, що 13.05.2020 вищевказана ухвала слідчого судді та матеріали клопотання з додатками були отримані військовою прокуратурою Київського гарнізону.

Виходячи з викладеного та керуючись стст. 36, 40, 98, 131-132, 167, 170-172, 237 КПК України, прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 08.05.2020 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: коробку; 2 пакета із металевими кулями; 2 газових балони; предмет, ззовні схожий на пневматичну зброю з написом серії на ній №19С00955; магазин із вставленим газовим балоном, з метою запобігання ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів та з метою забезпечення їх збереження.

У судовому засіданні прокурор військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

У судовому засіданні власник майна - ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку виходячи з такого.

Відповідно до чч. 1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з чч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження за №0003111 від 09.05.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Також встановлено, що 08.05.2020 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: коробку, 2 пакета із металевими кулями, 2 газових балони, предмет, ззовні схожий на пневматичну зброю з написом серії на ній № 19С00955, магазин із вставленим газовим балоном.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого слідчого відділення ВП №1 Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 від 09.05.2020 майно, вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003111 від 09.05.2020.

Слідчим суддею також встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням вищенаведеного слідчий суддя доходить висновку, що прокурором було доведено, що майно, вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: коробка; 2 пакета із металевими кулями; 2 газових балона; предмет, ззовні схожий на пневматичну зброю з написом серії на ній №19С00955; магазин із вставленим газовим балоном, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме є об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, об`єктами, які зберегли на собі сліди правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1 та 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На підставі вищевикладених норм КПК України та встановлених фактичних обставин слідчий суддя дійшов висновку, що прокуророму клопотанні та в судовому засіданні доведено необхідність арешту майна, вилученого в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: коробки; 2 пакетів із металевими кулями; 2 газових балонів; предмету, ззовні схожого на пневматичну зброю з написом серії на ній №19С00955; магазину із вставленим газовим балоном, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя також вважає доведеним розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідків арешту майна завданням кримінального провадження. Втручання держави в право на мирне володіння ОСОБА_4 своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:
коробку; 2 пакета із металевими кулями; 2 газових балони; предмет, ззовні схожий на пневматичну зброю з написом серії на ній №19С00955; магазин із вставленим газовим балоном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1