ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/381/20 Справа № 210/3251/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до умов та правил режиму утримання не довів свого виправлення, а саме не став на даний час на шлях виправлення, тому задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та винести нову, якою застосувати щодо нього положення ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений посилається на те, що суд не надав належної оцінки тим обставин, що судом було призначено йому покарання значно вище ніж передбачено санкцією ч. 1 ст. 185 КК України. Поряд із цим, судом не надано оцінку тому, що від одружений та має вагітну дружину, за весь час відбування покарання не має жодного дисциплінарного стягнення, а оцінка засудженого в щоденнику індивідуальної роботи проводиться раз на рік. При вирішенні питання про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджений просить врахувати, що він мне не має стягнень, з представниками адміністрації ввічливий, з засудженими не конфліктний, завжди має охайний вигляд, утримує в чистоті спальне місце та приліжкову тумбочку, працевлаштований на виробництві установи, що у сукупності вказує на його виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо безпідставної відмови у застосуванні до нього умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді Клопотання ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Так, при розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, призначене йому вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2018 року за вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України. Цим вироком а також ухвалою суді від 26 грудня 2018 року ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.01.2017 по 26.07.2018 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Поряд із цим, судом враховано, що згідно щоденника індивідуальної роботи із засудженим, станом на 01.07.2019 засуджений стає на шлях виправлення.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, який характеризується посередньо, двічі притягувався до адміністративної відповідальності, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.
Доводи ОСОБА_7 про ненадання судом належної оцінки його особі, колегія суддів розцінює як безпідставні.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог засудженого, колегія суддів виходить з того, що поведінка ОСОБА_7 не зазнала позитивних змін, на що вказує його посередня характеристика, наявність лише одного заохочення за весь час відбування покарання, а також висновок установи, зазначений у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4