Справа № 458/577/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/464/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.01.2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Згідно ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 повторно 5 липня 2019 року приблизно 08.30 год., діючи з прямим умислом, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом виймання віконного скла біля дверей, відкрила засувку на внутрішній стороні вхідних дверей т а проникла до житлового будинку ОСОБА_9 , який знаходиться в АДРЕСА_1 , та з шафи, яка знаходилась в кімнаті, викрала гроші в сумі 400 (чотириста) грн., які належать співмешканці ОСОБА_9 - ОСОБА_10 та, вийшовши з житлового будинку, розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись із зазначеним вироком прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та виключити з мотивувальної частини вироку покликання на кваліфікуючу ознаку повторність, а також виключити зі вступної частини вироку покликання на те, що обвинувачена раніше судима.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що ОСОБА_7 вироком Турківського районного суду Львівської області від 27.09.2017 року визнана винна у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Водночас, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання відповідно до ЗУ «Про амністію у 2016 році». У зв`язку з цим, відповідно до ч. 3 ст. 88 КК України, ОСОБА_7 є такою, що не має судимості. Таким чином, у її діях відсутня кваліфікуюча ознака повторність.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченої, яка заперечила проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Встановлено, що відповідно до вироку Турківського районного суду Львівської області від 26.09.2017 року, ОСОБА_7 , визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Відповідно до п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» обвинувачену ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 КК України, особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.

З огляду на зазначену норму закону, обвинувачена ОСОБА_7 є такою, що не має судимості.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», не утворює повторності раніше вчинений злочин, за який особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, засуджено без призначення покарання або зі звільненням від покарання, а також злочин, судимість за який було погашено чи знято.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що у діях ОСОБА_7 відсутня кваліфікуюча ознака повторності.

Враховуючи вищенаведене порушення закону, яке допустив суд першої інстанції, колегія суддів приходить до переконання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України, вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу начальника Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.01.2020 року в частині призначеного покарання ОСОБА_7 змінити та виключити з вступної частини вироку покликання на те, що ОСОБА_7 раніше судима та виключити з мотивувальної частини вироку покликання на вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 , злочину повторно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4