Справа № 462/1313/20
провадження 1-кп/462/390/20
У Х В А Л А

30 червня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який не працює, неодружений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Залізничного відділу прокуратури Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що ОСОБА_5 під час інкримінованих йому дій 23.11.2019 року страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Судом встановлено, що 23 листопада 2019 року близько 19.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з потерпілою, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс удари руками по голові, обличчі потерпілої, від яких остання присіла, у цей час ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень продовжив наносити удари ногами по сідниці та правій нозі чим спричинив потерпілій у відповідності з висновком судово-медичної експертизи № 1243 від 25.11.2019 р. синці на голові, на лівій сідниці, на правій нозі, які відноситься до легкого ступеня тяжкості.

У судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечив свою причетність до суспільно-небезпечного діяння.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що ввечері 23.11.2019 року її брат ОСОБА_5 прийшов до її будинку та коли, вона вийшла до нього та пригостила його чаєм, він попросив у неї гроші. Однак, потерпіла відмовила ОСОБА_5 у позичці грошей та пояснила, що може дати йому лише гроші на проїзд у громадському транспорті щоб він доїхав додому. Почувши відмову, ОСОБА_5 розсердився, вилив на потерпілу чай із своєї чашки та почав наносити потерпілій ОСОБА_4 удари по голові та тілу. Вказала, що вважає, що до її брата слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що він разом із своєю дружиною ОСОБА_4 та сином проживають по АДРЕСА_2 . 23.11.2019 року ввечері свідок лежав на ліжку та до нього із криком про допомогу прибіг його син, який пояснив, що ОСОБА_5 б`є ОСОБА_4 , нащо свідок побіг на допомогу та забрав ОСОБА_5 від ОСОБА_4 .

Крім зазначених показів потерпілої та свідка, вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується зібраними на стадії досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: витягом з ЄРДР про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст. 125 КК України, рапортом від 23.11.2019 року, довідкою Міського травматологічного пункту №1 від 23.11.2019 року, висновком експерта №1243, згідно якого на тілі ОСОБА_4 виявлено множинні гематоми, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути від ударів кулаками та ногами 23.11.2019 р. та відносяться до легкого ступеня тяжкості, не були небезпечними для життя в момент їх спричинення, протоколом проведення слідчого експерименту від 12.12.2019 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_4 показала як саме ОСОБА_5 наносив їй тілесні ушкодження, висновком судово-психіатричного експерта №15, згідно якого в період інкримінованих йому дій 23.11.2019 року ОСОБА_5 страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Зібрані по справі та перевірені в судому засіданні докази, які є узгодженими між собою і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, підтверджено, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України мало місце і вчинено ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово-психіатричної експерта № 15 від 12.02.2020 року ОСОБА_5 на даний час перебуває у стані формування ремісії (значного послаблення хворобливих проявів) хронічного психічного захворювання у формі шизоафективного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій 23.11.2019 року ОСОБА_5 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно довідки №300, виданої поліклінічним відділенням Пустомитівської центральної районної лікарні, ОСОБА_5 , 1986 року народження перебуває на обліку у лікаря-психіатра Пустомитівської ЦРЛ і за допомогою не звертався.

Відповідно до ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Виходячи із роз`яснень даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Враховуючи наведене, та те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України у стані неосудності, та психічний стан його здоров`я на даний час позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст. 395, 506, 508, 512-514, 516 КПК України, ст. 92-94 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Залізничного відділу прокуратури Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у лікаря психіатра за місцем проживання /реєстрації/.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1