Справа № 462/205/20
провадження 1-кс/462/529/20
У Х В А Л А

18 березня 2020 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0003858 від 28.12.2019 року,

встановив:

ОСОБА_3 17.03.2020 року звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова із клопотанням про скасування арешту на майно, в обґрунтування якої зазначив, що слідчим Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003858 від 28.12.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України. В межах даного провадження за клопотання слідчого слідчим суддею Залізничного районного суду м.Львова було накладено арешт на належний йому автомобіль марки «ВМW Х5», номерний знак НОМЕР_1 . Оскільки у цьому кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії з використанням належного йому автомобіля, то вважає, що підстав для подальшого арешту цього транспортного засобу немає, просить скасувати арешт на вказаний автомобіль.
Володілець майна ОСОБА_3 та теперішній власник автомобіля ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про час, день та місце судового засідання, про що свідчать телефонограми, в судове засідання не з?явилися, кожен з яких подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, і що клопотання про скасування арешту підтримує.
Слідчий, який належним чином був повідомлений про час, дату і місце розгляду клопотання, про що свідчить телефонограма, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності і що у вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.
Дослідивши доводи заяви та перевіривши матеріали кримінального провадження №0003858, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 07.02.2020 року у рамках кримінального провадження № 0003858 було накладено арешт автомобіль марки «ВМW Х5», номерний знак НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 .
В ході проведення досудового розслідування 11.02.2020 року була призначена судова трасологічна експертиза вказаного автомобіля.

Відповідно до висновку експертизи №15/1-40 від 20.02.2020 року ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 та номер двигуна НОМЕР_3 «ВМW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 досліджуваного автомобіля змінам не піддавались. Ідентифікаційні номери кузова та двигуна досліджуваного автомобіля є первинними. Ідентифікаційні номери кузова та двигуна досліджуваного автомобіля нанесені в умовах заводу-виробника. Номерна деталь на якій нанесений номер кузова автомобіля закріплена до кузова заводським способом.

Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.
Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".
Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.
За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи, що у кримінальному провадженні, в рамках якого було накладено арешт на автомобіль, фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 , вже проведено ряд необхідних слідчих дій з автомобілем, та що слідчий, який подав клопотання, проти скасування арешту не заперечує, а відтак слідчий суддя дійшов висновку, що є підстави для задоволення клопотання та скасування арешту автомобіля марки «ВМW Х5», номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , та ключа запалювання до вищевказаного автомобіля.

Керуючись ст.174 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль марки «ВМW Х5», номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_5 та ключ запалювання до вищевказаного автомобіля, накладений згідно ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 07.02.2020 року у рамках кримінального провадження №0003858 від 28.12.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1