Справа № 947/972/20
Провадження № 1-кс/947/742/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002403 від 05.05.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, у провадженні СУ ГУНП перебуває кримінальне провадження №0002403 від 05.05.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України.

На підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, 18.01.2020, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186КК України.

Під час проведення розслідування у зазначеному кримінальному провадженні отримано ухвалу слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку «LEXUS», з номерним знаком республіки Грузія НОМЕР_1 , яким володіє та користується ОСОБА_4 .

Так, вході проведення обушку автомобіля марки «LEXUS», з номерним знаком республіки Грузія НОМЕР_1 , яким володіє та користується ОСОБА_4 , виявлено та вилучено: коробку від мобільного телефону, iPhone Х Space Grey, ІМЕІ НОМЕР_2 , мобільний телефон Apple в корпусі рожевого кольору, мобільний телефон Apple в корпусі чорного кольору у чохлі чорного кольору, мобільний телефон Astіo в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , розкладний ніж з надписом на лезі Grand Way з рукояткою білого кольору, банківська карта «Приват Банк» № НОМЕР_4 , автомобіль Lexus RX 330 державний знак НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_5 .

Під час обшуку автомобіля був проведений особистий обшук ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено: чоловічий годинник, з металу срібного кольору, з написом «Tissot»; чоловічий годинник, з металу срібного кольору з написом «Piguet»; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; гаманець чорного кольору; навушники білого кольору у чохлі; прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження.

У зв`язку з викладеним, у органа досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилученого майна в ході обшуку автомобіля, а також особистого обшуку підозрюваного, які визнані речовими доказами та мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у задоволення клопотання, зазначивши, що до матеріалів клопотання не долучений відеозапис проведення обшуку, протокол обшуку був складений з порушенням, підзахисному не було вручена ухвала про проведення обшуку, клопотання було подано з порушенням строку, відсутні дані щодо належності вилученого майна потерпілим, відсутні підстави вважати що за допомогою автомобіля були вчинені кримінальні правопорушення.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 18.01.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою групою осіб, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою групою осіб.

Долученими до матеріалів клопотання протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.12.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.12.2019 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.12.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.01.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, або таке, що готується від 24.11.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 24.11.2019 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.01.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 18.01.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2020 року, підтверджується наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі, а саме мобільні телефони, гаманець, навушники, чоловічі годинники, можуть бути предметом кримінальних правопорушень, набуті кримінально протиправним шляхом, та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також, на вилучених мобільних телефонах можуть міститися відомості щодо обставин кримінальних правопорушень, місцезнаходження викраденого майна. Крім того, грошові кошти, які містяться на вилученій банківській картці, могли бути набуті кримінально-протиправним шляхом, зокрема, шляхом відчуження викраденого майна.

Стосовно вирішення питання про накладення арешту на вилучений транспортний засіб марки «LEXUS», з номерним знаком республіки Грузія НОМЕР_1 , слідчий суддя зазначає наступне.

Так, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, зокрема, протоколи допиту потерпілого ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до яких, особи, які причетні до викрадення майна останніх, пересувались на автомобілі марки «LEXUS», слідчий суддя вважає встановленим в судовому засіданні те, що відносно зазначеного транспортного засобу існує сукупність достатніх підстав вважати, що він є засобом вчинення кримінального правопорушення, оскільки за допомогою транспортного засобу могли перевозитись речі, набуті кримінально-протиправним шляхом, а також може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Викладене також підтверджується постановою про визнання предметів речовими доказами від 18.01.2020 року, яка долучена до матеріалів клопотання, та відповідно до якої вилучені речі визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0002403 від 05.05.2019 року.

Також, вищевказане майно необхідне для проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень, з метою встановлення слідів кримінального правопорушення, а також відомостей, які можуть бути в подальшому використані як докази. Крім того, вилучений прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження необхідний для встановлення того, чи є вилучена речовина наркотичним засобом, психотропною речовиною, їх аналогом або прекурсором.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також необхідність проведення експертних досліджень та необхідних слідчий дій з вказаним майном. Крім того, не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його зміни або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

В частині накладення арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не доведено, що вказані документи мають відношення до даного кримінального провадження, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення поданого клопотання в цій частині.

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на частину вилученого майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002403 від 05.05.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 18.01.2020 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «LEXUS», з номерним знаком республіки Грузія НОМЕР_1 , яким володіє та користується ОСОБА_4 , а саме на:

- коробка від мобільного телефону, iPhone Х Space Grey ІМЕІ НОМЕР_2 ,

- мобільний телефон Apple в корпусі рожевого кольору,

- мобільний телефон Apple в корпусі чорного кольору у чохлі чорного кольору,

- мобільний телефон Astіo в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 ,

- розкладний ніж з надписом на лезі Grand Way з рукояткою білого кольору,

- банківська карта «Приват Банк» № НОМЕР_4 ,

- автомобіль Lexus RX330, державний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_5 .

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 18.01.2020 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме на:

- чоловічий годинник, з металу срібного кольору, з написом «Tissot»;

- чоловічий годинник, з металу срібного кольору з написом «Piguet»;

- гаманець чорного кольору;

- навушники білого кольору у чохлі;

- прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1