В И Р О К
іменем України
Справа № 126/483/19

Провадження № 1-кп/126/56/2020

"01" липня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бершадь матеріали кримінального провадження № 0000048 від 02.02.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Восени 2018 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 на власній присадибній ділянці, яка розташована в АДРЕСА_1 , помітив дикоростучі рослини коноплі. В подальшому, маючи умисел на використання вказаних рослин в лікувальних цілях, ОСОБА_4 , зірвав руками декілька дикорослих рослин коноплі, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб. В подальшому вищевказані рослини коноплі ОСОБА_4 переніс на територію цього ж домоволодіння та залишив їх у піднавісі для дров, таким чином почав незаконно їх зберігати без мети збуту.

06.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області працівниками поліції проведено обшук у домоволодінні, що розташоване в АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 . Під час проведення обшуку в піднавісі для дров, на підлозі виявлено рослини зеленого кольору, які відповідно до висновку експерта №180 від 25.02.2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 815,33 г. у перерахунку на висушену речовину.?

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав для власних потреб без мети збуту.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 при роз`ясненні суті обвинувачення вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та суду показав, що виявив, що на його городі на гноярці росте конопля, яку, на його думку навіяло із сусіднього домогосподарства, де ніхто не проживає. За браком часу, він одразу не вирвав рослину, а згодом, коли побачив, що кущ великий, аби його ніхто не вирвав, він його вирубав та викинув у під навіс на дрова, аби спалити.

При цьому до проведення обшуку в його домогосподарстві він не встиг спалити рослину, хоча не мав на меті використовувати її для власних потреб у тому числі для лікування. Дійсно під час досудового розслідування даного кримінального провадження він підписав покази, в яких вказувалось, що коноплю зберігав для власних потреб, однак дане твердження не відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_6 у суді показала, що була залучена працівниками поліції в якості понятої під час проведення обшуку домогосподарства ОСОБА_4 в с. П`ятківка. Точної дати проведення обшуку вона не пам`ятає. Перед початком проведення обшуку було зачитано ухвалу, зі змісту якої вбачається, що метою проведення обшуку було виявленно рослини коноплі.

Обвинувачений провів їх під навіс у домогосподарстві, де показав рослини коноплі, крім того, показав місце на городі біля гноярки де їх вирубав. При цьому ОСОБА_4 вказав, що дані рослини мав намір використовувати для лікування простатиту.

Хід проведення обшуку фіксувався на відеокамеру та завершився після вилучення та пакування коноплі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що був залучений працівниками поліції до проведення обшуку у домогосподарстві ОСОБА_4 в с. П`ятківка. Перед проведенням обшуку обвинуваченому було вручено ухвалу. До будинку не заходили, оскільки хворіла дружина ОСОБА_4 . Останній привів їх до прибудови з під навісом де на дровах показав рослини коноплі, які виросли у нього на гноярці на городі. Обвинувачений вказував, що дані рослини він зберігав для лікування простатиту. Слідчі дані рослини вилучили, спакували в мішки.

Чи було коріння на рослинах він не пам`ятає.

В зв`язку з неодноразовою неявкою в судове засідання свідка ОСОБА_8 , прокурор заявив про відмову сторони обвинувачення від допиту даного свідка.

В судовому засіданні в порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені документи.
Даними протоколу обшуку від 06.02.2019 року встановлено, що цього ж дня в АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді від 06.02.2019 року, в присутності двох понятих було проведено обшук домогосподарства, в результаті якого в піднавісі для дров, на підлозі виявлено рослини зеленого кольору.

Відповідно до висновку судової експертизи № 180 від 25 лютого 2019 року, вилучені під час обшуку рослини є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 815,33 г. у перерахунку на висушену речовину.?

Дані протоколу слідчого експерименту від 26.02.2019 року вказують, що ОСОБА_4 в присутності понятих показав, де восени 2018 року він на присадибній ділянці побачив дикоростучі рослини коноплі, які він зірвав та переніс до свого домоволодіння з метою подальшого використання для лікувальних цілей.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
Крім цього, статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, дійшов наступних висновків.
Показання свідків суд вважає логічними, послідовними й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини проведення обшуку, місце виявлення та вилучення рослин коноплі в домогосподарстві, де проживає обвинувачений.
Таким чином, незважаючи на часткове невизнання обвинуваченим своєї винуватості, в обґрунтування вироку, суд покладає показання свідків, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Також, досліджений в судовому засіданні висновок експерта, суд вважає достовірним і покладає його в обґрунтування вироку, беручи до уваги дачу його кваліфікованими, компетентними і не зацікавленими у справі експертами та узгодженість з сукупністю інших доказів по справі.
Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
На підставі вказаного, суд приймає до уваги надані стороною обвинувачення ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку та постанову слідчого про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів, оскільки дані докази містять інформативний характер, підтверджують належність інших доказів та законність їх здобуття, однак вважає за можливе не вдаватися до їх аналізу, оскільки дані докази не містять даних про доведення чи спростування вини обвинуваченого.
Отже, досліджені та оцінені в судовому засіданні докази - чіткі і переконливі показання свідків, узгоджені з даними протоколу огляду місця події, протоколу проведення слідчого експерименту та висновком експерта, дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах та вірної кваліфікації його дій органами досудового розслідування.

Доходячи даного висновку суд врахував, що покази обвинуваченого в частині невизнання ним зберігання наркотичного засобу для власних потреб без мети збуту, повністю спростовано показами свідків у присутності яких останній повідомив, що мав на меті використати рослини коноплі для лікування та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом обшуку під час якого обвинувачений підтвердив факт зберігання рослин коноплі для лікувальних цілей. Тому покази ОСОБА_4 про те, що він мав намір спалити рослини коноплі суд вважає такими, що не відповідають дійсності.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальний закон відносить до тяжкого злочину, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 є особою яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, на спеціальних обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно.
Враховуючи наведене, наслідки вчиненого, поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, позицію сторони обвинувачення та захисту, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів буде обрання йому покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, тому слід призначити йому покарання у виді позбавлення волі відповідно до санкції ч.2 ст. 309 КК України в редакції від 01.07.2020 року та звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Саме таке покарання суд вважає необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідатиме принципу індивідуалізації кримінального покарання.
Також, суд вважає за необхідне, керуючись ст.124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, які складаються з розміру витрат на залучення експерта.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обирались.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: канабіс масою 815,33 г, який знаходиться в білому поліетиленовому мішку та переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1573,00 грн. (одну тисячу п`ятсот сімдесят три грн. 00 коп.)грн. витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1