24.12.2019 Справа № 472/1096/19
н/п 1-кп/490/1147/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
24 грудня 2019 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
провівши підготовче судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000004, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
17 грудня 2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва з Миколаївського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту одноособово головуючим у відкритому судовому засіданні.
Захисник заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В обгрунтування клопотання зазначав, що виклад обставин в обвинувальному акті не є деталізованим, вони неналежним чином зазначені, шо порушує конвенційні права закріплені в рішеннях ЄСПЛ. Зокрема в акті не вказані місце вчинення кримінального правопорушення, не вбачається безпосереднього відношення ОСОБА_4 до вчинення злочину, не зазначено за невчинення яких саме дій вимагалася та отримувалася неправомірна вигода. За такого обвинувальний акт є некоректним та таким, що порушує право обвинуваченого на здійснення захисту, так як неможливо встановити суть обвинувачення.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.
Прокурор заперечував щодо повернення обвинувального акту.
Суд, вислухавши думку учасників справи, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд повертає обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Вимоги до складання та змісту обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування встановлюються статтями 291 та 109 КПК України відповідно.
Відповідно до ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, у випадку погодження з ним останнього, а у самому обвинувальному акті, наряду з іншим, повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір завданої кримінальним правопорушення шкоди, тощо.
Згідно зі ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та розумність його строків, а за ст.283 цього Кодексу, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчинення кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Як слідує з положень ст.91 вказаного Кодексу, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та вид і розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди, що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, а формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, згідно з диспозицією певної статті КК України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а за змістом п.13 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом.
Як вбачається із викладення обвинувачення щодо ОСОБА_4 , то воно в цілому відповідає вищезазначеним вимогам закону. Доводи захисника щодо неконкретності та нелогічності обвинувачення та непричетності обвинуваченого до вчинення злочину можуть бути перевірені лише під час судового розгляду та винесення вироку. Щодо неможливості визначення територіальної підсудності, виходячи із обставин зазначених в обвинувальному акті, то зазначене питання було предметом розгляду Миколаївського апеляційного суду, яким вирішено зазначене питання.
За такого, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України за таких обставин слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Обставини справи не вимагають її судового розгляду у закритому судовому засіданні, судом колегіально або судом присяжних.
Грунтуючись на матеріалах кримінального провадження, необхідним є виклик учасників кримінального провадження, а саме прокурора, обвинуваченого та його захисника.
Підстав для виклику в судове засідання інших осіб на даній стадії судового провадження у справі, за відсутності про це клопотань учасників процесу, суд не вбачає.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України за таких обставин слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Згідно ч. 1 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
Таким чином, виходячи з наведених вище вимог КПК України, складання досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 є необхідним.
Частина 5 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.
Щодо клопотань ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна, вилученого під час здійснення обшуків під час досудового розслідування №0000004, то у їх задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається, із наданих заявниками матеріалів, арешт на майно щодо якого подані клопотання накладено відповідно до ухвал слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва. Крім того, зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000004. На даний момент у суду не має підстав вважати, що необхідність у застосуванні цього заходу забезпечення відпала або арешт було накладено необгрунтовано. В той же час, враховуючи, що арештоване майно є речовим доказом, то питання щодо вирішення його долі на етапі судового провадження вирішується судом із врахуванням положень ст. 100 КПК України. Таким чином, на даний момент вирішення питання про скасування арешту є передчасним, а тому у задоволенні клопотань ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000004, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, на 14 годину 00 хвилин 20 січня 2020 року.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту відмовити.
Справу розглядати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні. У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Начальнику Центрального РВ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області у строк до 24 січня 2020 року скласти та надати до суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні клопотань ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги за результатами розгляду кримінального провадження.
Суддя Центрального районного
суду міста Миколаєва ОСОБА_1