Ухвала

Іменем України

13 січня 2020 р.

м. Київ
Справа № 473/1087/18
Провадження № 51-43 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2019 року, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, залишено без розгляду заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .
На вказану ухвалу захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої Миколаївський апеляційний суд ухвалою судді-доповідача від 10 грудня 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з тим, що така ухвала не передбачена ч. 1 ст. 392 КПК України; вона не ухвалювалася у письмовому виді, тому не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Також апеляційний суд відзначає, що захисником вже подавалися заяви про відвід судді з аналогічних мотивів, вони були розглянуті відповідно до вимог КПК України й не були задоволені.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали судді-доповідача Миколаївського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року. На його думку, ухвала апеляційного суду постановлена з істотними порушеннями норм матеріального та процесуального права. Зокрема вбачає, що ухвала постановлена одноособово суддею, а не колегіально, й, крім того, суддя без витребування матеріалів провадження вирішив ряд питань, які мали розглядатися по суті в ході апеляційного провадження.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Чинний КПК України не передбачає можливості апеляційного оскарження ухвали про залишення без розгляду заяви про відвід судді в ході судового провадження в суді першої інстанції.
Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, апеляційний суд встановив, що указана вище ухвала місцевого суду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження, з чим погоджується і колегія суддів касаційного суду.
Відповідно до ч.4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень й інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3