Провадження № 1-кп/205/277/20
У Х В А Л А
09 квітня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000712 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має не повну середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 подала скаргу на рішення, дії та бездіяльність слідчого в який просить визнати незаконною постанову слідчого Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 04.10.2019 року про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_3 , рішення та дії по його затриманню 24.10.2019 року протиправними, відомості про перебування ОСОБА_3 у розшуку та його переховування від слідства та суду недостовірними; визнати дії слідчого Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 по врученню 23.09.2019 року ОСОБА_10 повідомлення про підозру від 23.09.2019 року без залучення захисника незаконними та порушенням права ОСОБА_3 на захист; визнати відсутність процесуального контролю прокурора ОСОБА_4 , який погодив вказану підозру, за діями слідчого ОСОБА_9 його бездіяльністю; визнати дії слідчого Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 щодо залучення державного захисника лише 25.10.2019 року порушенням права ОСОБА_3 на захист, а відсутність з боку прокурора ОСОБА_4 процесуального контролю бездіяльністю останнього; визнати дії слідчого Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо лаз учення 25.10.2019 року державного захисника порушенням права на вільний вибір захисника, а відсутність з процесуального контролю з боку прокурора ОСОБА_4 бездіяльністю останнього, визнати незалучення на стадії досудового розслідування перекладача з української на російську мову бездіяльністю групи слідчих та групи прокурорів по кримінальному провадженню.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримала, просила задовольнити та зазначила, що розуміючи, що дана скарга, у відповідності до положень КПК України має подаватися на стадії підготовчого провадження, наполягає на її розгляді на стадії судового розгляду, оскільки вона була залучена в якості захисника вже після закінчення підготовчого провадження, а захисником, який здійснював захист ОСОБА_3 така скарга у підготовчому судовому засіданні не подавалася.

Також, адвокат ОСОБА_5 зазначила, що вважає постанову слідчого від 04.10.2019 року про оголошення розшуку ОСОБА_3 незаконною, оскільки вона була винесена без належних правових підстав та доказів, а її скасування необхідне з огляду на те, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 прокурор посилається на це процесуальне рішення, як на підтвердження ризику переховування обвинуваченого від суду, а суд, у свою чергу враховує це при постановленні відповідної ухвали. Також захисник зазначила, що визнання вказані у скарзі процесуальні порушення є порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні відніс розгляд доводів скарги на розсуд суду, зазначивши, що дана скарга не підлягає розгляду на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення скарги та просили відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що дана скарга не може бути предметом розгляду в суді на стадії судового розгляду.

Суд, ознайомившись із доводами скарги та вислухавши думки всіх учасників судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: законність, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивність.
Засада законності, зміст якої розкривається у ст. 9 КПК, встановлює, що під час кримінального провадження суд зобов`язаних неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 20 КПК України визначається правовий зміст забезпечення права на захист, згідно якого, підозрюваний, обвинувачений право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом, а також у випадках, передбачених КПК України та законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, у наданні правової допомоги безоплатно за рахунок держави.
Засада змагальності сторін кримінального провадження та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, унормована ст. 22 КПК України, відповідно до якої, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.
Похідною від засади змагальності сторін є засада диспозитивності, яка у відповідності до ст. 26 КПК України полягає у визначені сторін кримінального провадження такими, що є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, до яких віднесено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР; у неповерненні тимчасово вилученого майна, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 КПК України.
Згідно до ч. 2 ст. 303 КПК, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Під час підготовчого судового провадження з боку сторони захисту, зокрема, обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_11 , який здійснював захист його інтересів в порядку надання безплатної правової допомоги, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого та/або прокурора не подавалися.
Доводи захисника-адвоката ОСОБА_5 з приводу того, що допущенні порушення процесуальних прав обвинуваченого ОСОБА_3 не були доведені до відмова суду державним захисником, а відсутність активних дій, спрямованих на захист ОСОБА_3 з боку державного захисника, свідчить про символічний характер його послуг, суд розцінює як неприйнятні та не бере їх до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, незалежність якої гарантується, а засади організації і діяльності та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Цією ж статтею Основного Закону встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування та підготовчого судового провадження, а також частково на стадії судового розгляду здійснювався адвокатом ОСОБА_11 , який був призначений в порядку Закону України «Про безоплатну правову допомогу» Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Єдиним законодавчим актом з регулювання діяльності адвокатури України є Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яким визначається єдиний статус всіх адвокатів, які здійснюють адвокатську діяльність на території України.
Зазначеним законом не передбачається поняття «державного захисника», про яке зазначає захисник адвокат ОСОБА_5 та вказує на неналежність його дій, що призвели до неефективного захисту ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування та судового провадження.
Суду не надано жодних об`єктивних та переконливих доказів на підтвердження того, що здійснення функцій захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_11 було неефективним та суперечило інтересам обвинуваченого. Окрім того, суду не надано доказів на підтвердження того, що обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування та судового провадження чинилися перешкоди у вільному виборі захисника та залученні його до участі у кримінальному провадженні за його власний рахунок або за рахунок інших осіб.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на стадії досудового розслідування та підготовчого провадження в суді, обвинувачений ОСОБА_3 мав можливість ефективно використати всі надані йому процесуальні права, в тому числі й через свого захисника, у зв`язку з чим, приходить до висновку про необґрунтованість скарги захисника адвоката ОСОБА_5 в його інтересах.
З урахуванням того, що скарга на дії, рішення та бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні подана після завершення підготовчого судового провадження, з огляду на відсутність поважних причин та обґрунтованих підстав для розгляду зазначеної скарги під час судового розгляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Керуючись ст.ст.110, 303, 314-316, 372, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1