Справа № 132/686/20
Провадження №11-сс/801/481/2020
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

06 липня 2020 року м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 :
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 04.03.2020, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 04.03.2020 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

На таке постановлене слідчим суддею рішення скаржник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення вимог скарги.

За даною апеляційною скаргою слід відмовити у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Стаття 24 КПК України гарантує право на оскарження процесуального рішення. Водночас, цією нормою дане право пов`язано із передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Так, положеннями ч.1 ст.303 цього Кодексу встановлено, що на досудовому провадженні, з-поміж іншого, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора. Згідно зі ст. 306 КПК України скарги на таку бездіяльність розглядаються слідчим суддею місцевого суду, який може прийняти одне з рішень, передбачених ч.2 ст.307 Кодексу, в тому числі, і відмовити в задоволенні скарги.

Частиною третьою ст.392 КПК України передбачено можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Водночас у силу приписів положень ч.3 ст.307 та ст.309 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора не може бути оскаржена в апеляційному порядку, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.9-1 частини першої ст.284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді, якою було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Скаржник ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилається на рішення Конституційного суду України від 17 червня 2020 року №4-р(II)/2020, згідно з яким положення ч.3 статті 307 КПК України в частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, є обмеженням конституційного права на судовий захист стосовно гарантій на апеляційний перегляд справи, а отже, є неконституційним.

Однак, на день постановлення ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 04.03.2020 вищезгадані положення ч.3 ст.309 КПК України були чинними.

Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.

Ці норми кореспондують із нормою ст.58 Конституції України про те, що закон та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зворотна дія закону (ст.5 КК України) нерозривно пов`язана із застосуванням ст.4 КК України та залежить від умов, що цей закон скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Зважаючи, що вирішення скарги ОСОБА_2 не належить до жодної із цих умов, тому виключається застосування рішення Конституційного Суду України від 17.06.2020.

Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальне рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення.

Згідно з ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ч.4 ст.399 КПК України,-

постановила:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 04.03.2020.

Копію ухвали разом із апеляційною скаргою надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_1