Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

11 лютого 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої встановлено адміністративний нагляд ОСОБА_6 ,

розглянувши у м. Рівне у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року у справі за поданням начальника ДУ «Городищенська виправна колонія (№ 96)» про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_6 , ?
ВСТАНОВИЛА:
ПостановоюРівненського районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року встановлено відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративний нагляд на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців та застосовано до нього наступні обмеження: проходити реєстрацію в територіальних органах поліції за місцем проживання один раз на місяць; заборона відвідувати місця, де дозволена реалізація спиртних напоїв на розлив.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 вказує, що суд не обгрунтував чому поведінка засудженого під час відбування покарання свідчить, що він не бажає стати на шлях виправлення і він залишається небезпечним для суспільства, адже допустив лише одне дрібне порушення встановленого порядку відбування покарання, яке в свою чергу, на день звернення до суду із поданням є погашеним.
Зазначає, що діюча редакція Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» не передбачає такого обов`язку як проходити реєстрацію в територіальних органах поліції за місцем проживання один раз на місяць, а тому даний вид обмеження стосовно ОСОБА_6 є безпідставним.
Просить скасувати постанову суду першої інстанції, в задоволенні подання начальника ДУ «Городищенська виправна колонія (№ 96)» про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_6 відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який частково підтримав апеляційну скаргу захисника та просив зменшити встановлений строк адміністративного нагляду, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, з врахуванням і висловленої позиції засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах засудженого підлягає до задоволення частково з таких підстав.
Статтею 158 КВК України передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року № 264/94-ВР з відповідними змінами, адміністративний нагляд ? це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.
Згідно ст. 2 цього Закону адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.
При розгляді подання судом дотримано вищевказані вимоги закону в повному обсязі.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , який неодноразово раніше судимий, засуджений 14 липня 2015 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч.2 ст. 289, ст. 393 КК України, з призначенням покарання на підставі ст. ст. 70, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 08 вересня 2015 року. Кінець строку відбування покарання: 21 лютого 2020 року.
Свій висновок про наявність підстав для часткового задоволення подання начальника установи про встановлення адміністративного нагляду та обмежень щодо засудженого ОСОБА_6 суд першої інстанції мотивував тим, що під час тримання у Київському слідчому ізоляторі засуджений ОСОБА_6 допустив два порушення режиму утримання, заходи заохочення не застосовувались. З 27 вересня 2016 року відбуває покарання в ДУ "Городищенська виправна колонія (№ 96)". За час відбування покарання у зазначеній виправній колонії, засуджений не характеризується позитивно, бажання працювати не проявляє, допустив одне порушення встановленого порядку відбування покарання, заходи заохочення не застосовувались. Вказані стягнення погашені.
Крім того, з наявної в матеріалах подання характеристики на засудженого ОСОБА_6 , затвердженої начальником ДУ «Городищенська ВК (№ 96)» від 11 листопада 2019 року, засуджений ОСОБА_6 у ставленні до представників адміністрації колонії неоднозначний, проявляє грубість та зухвалість; підтримує дружні стосунки з засудженими негативної спрямованості та піддається їхньому впливу; на критику на свою адресу не реагує; за рисами характеру: збудливий, у ставленні до інших засуджених неоднозначний; не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та його вдосконалення; перебуває на профілактичному обліку в колонії, як особа схильна до втечі з місць позбавлення волі.
З наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що з метою запобігання вчинення ОСОБА_6 нових злочинів та здійснення виховного впливу на нього, доцільно стосовно останнього встановити відповідний контроль з боку держави.
Розділом 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року, № 264/94-ВР, з відповідними змінами, передбачено правила адміністративного нагляду за особами, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зокрема, ст. 9 Закону регулюються обов`язки піднаглядних; ст. 10 встановлено обмеження дій піднаглядних.
Відповідно до п. г) ч.1 ст. 10 Закону до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження, зокрема: реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.
З огляду на викладене, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги захисника щодо безпідставності встановлення стосовно засудженого такого обмеження як, проходити реєстрацію в територіальних органах поліції за місцем проживання один раз на місяць не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованого встановлення заборон, передбачених згаданим Законом, які відповідають особі засудженого та будуть достатніми для досягнення мети адміністративного нагляду.
Що стосується встановленого судом першої інстанції терміну адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_6 , то колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону адміністративний нагляд встановлюється у визначеному ст. 5 Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.
В судовому засіданні апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_6 зазначив, що під час відбування покарання в ДУ «Городищенська ВК (№ 96)» має одне стягнення, яке погашене, добровільно виконував покладену на нього роботу, після звільнення з місць позбавлення волі має намір працювати («їхати на заробітки»), мати хворіє.
На думку колегії суддів, враховуючи наведене та наявність і позитивних характеристик у засудженого, зокрема, вольовитість, вимогливість до себе, дотримання санітарно-гігієнічних норм (під контролем), охайність, участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення», підтримання соціально-корисних зв`язків з рідними та близькими (отримання від них посилок, бандеролів), свідчить про наявність підстав для скорочення терміну застосування до останнього профілактичних заходів.
З огляду на те, що розгляд даної категорії справ, проводиться з урахуванням окремих положень Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а чинний кримінальний процесуальний закон можливість постановленння судами рішень у виді постанови не передбачає, то оскаржувану постанову суду першої інстанції, апеляційний суд оцінює, ? як судове рішення, викладене у формі ухвали.
Суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.407 КПК України, має право змінити ухвалу.
Враховуючи зазначенні обставини, положення ст. 408 КПК України щодо випадків зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, на думку колегії суддів, наявні підстави для задоволення частково апеляційної скарги захисника та зміни постанови суду.
Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково.
Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 16 січня 2020 року про встановлення стосовно ОСОБА_6 адміністративного нагляду змінити.
Встановити адміністративний нагляд стосовно ОСОБА_6 строком на 1 (один) рік.
В решті постанову суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3