Дата документу 24.06.2020 Справа № 323/854/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1169/20
Єдиний унікальний № 323/854/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Амвросіївка Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, який до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 11.11.1998 року Амвросіївським районним судом Донецької області за ст.86-1, ст.44, ч.2 ст.17, ч.3 ст.81, ч.1 ст.89, ч.1 ст.42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.08.2001 року згідно ст.3 п.В Закону України «Про амністію»;
2) 10.04.2003 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.05.2006 року умовно-достроково на не відбутий термін 2 місяці 11 днів;
3) 20.11.2009 року Слов`янським міським судом Донецької області за ч.1 ст.187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
4) 24.10.2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.153, ч.2 ст.152, ч.2 ст.15, ч.2ст.152, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;
5) 29.11.2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі. Перегляд вироку: Слов`янським міськрайонним судом Донецької області від 14.01.2014 року засуджений за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі. Перегляд вироку: ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12.11.2014 року рахувати засудженим за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі. Перегляд вироку: 29.09.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області засуджений за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. Згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк з 16.08.2012 року по 12.11.2014 року та з 16.12.2015 року по 29.09.2016 року. Звільнений 07.11.2016 року по відбуттю строку покарання;
6) 09.01.2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.395, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 місяців арешту,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не згоден з ухвалою суду, просить скасувати та винести законне та обґрунтоване рішення. Просить врахувати, що він має одне стягнення у 2018 році, має 5 заохочень в 2020 році, характеризується позитивно, працює.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2020 року у задоволенні подання начальника ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовлено.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні подання, вказав, що засуджений
ОСОБА_6 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а отже і не довів своє право бути умовно-достроково звільненим від відбування подальшого
покарання, тому у задоволенні подання начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» відносно ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового
звільнення від відбування покарання відмовив.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений: 10.07.2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст.15ч.2,185ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.71,72 КК України до покарання призначеного даним вироком частково у виді двох місяців арешту приєднано не відбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.01.2018 року, і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 26.01.2018 року. Початок строку: 26.01.2018 року. Кінець строку: 26.03.2021 року.
Під час тримання у Бахмутській установі виконання покарань (№6) характеризувався наступним чином: допустив 4 порушень встановленого режиму тримання, стягнення погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
З 05.02.2019 року відбуває покарання в Оріхівській виправній колонії (№88), де характеризується наступним чином: порушень встановленого режиму тримання не допускав, має 4 заохочення оголошених правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та ПВР установи. На виробництві установи не працевлаштований, але постійно залучається до робіт по благоустрою установи та відділення СПС згідно ст.118 КВК України. У відносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для їх виконання. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, ставлення до праці добре. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою, цікавиться літературою. Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до статті 59 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки. Відповідно до статті 65 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Провину в скоєному злочині визнає, у вчиненому розкаюється, тому адміністрація ВК-88 клопоче про його умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що передчасними є твердження клопотання про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Колегія суддів доходить висновку, що поведінка та ставлення до праці за весь час відбування покарання засудженого ОСОБА_6 у своїй сукупності не були сумлінними, тобто останній не довів своє виправлення і перевиховання, про що зокрема свідчить негативна характеристика, згідно якої він допустив 4 порушення встановленого режиму тримання, стягнення погашені у встановленому законом порядку, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

При перевірці матеріалів справи колегія суддів не вбачає неправильного застосування кримінального закону та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2020 року відносно засудженого ОСОБА_6 , без зміни.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: