Код суду 233 Справа № 233/2558/20
Вирок
Іменем України
23 червня 2020 року м. Костянтинівка
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краматорськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, має базову середню освіту, заміжня, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд -
13.04.2020 року у ранковий час, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 знаходились за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де у кухні вживали спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_4 на ґрунті ревнощів почав сваритись з ОСОБА_6 та близько двох разів штовхнув у плече та спину, в результаті чого у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення останньому тяжкого тілесного ушкодження.
13.04.2020 року приблизно о 10-00 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у кухні вищевказаної квартири, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з поверхні кухонного столу взяла кухонний ніж, і, утримуючи його у правій руці, підійшла до ОСОБА_4 та нанесла йому ножем один удар в область грудної клітини.
Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 заподіяла ОСОБА_4 проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням 7-го сегменту печінки, гемоперитонеум, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження зібраними у справі доказами.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.04.2020 року місцем скоєння злочину є квартира АДРЕСА_4 . В ході огляду було виявлено та вилучено до Костянтинівського ВП: фрагмент простирадла з плямами речовини бурого кольору з дивана в спальній кімнаті; марлевий тампон з нашаруванням речовини бурого кольору на кріслі в спальній кімнаті; футболку синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору та пошкодженням лінійної форми на підлозі поруч із кріслом у спальній кімнаті; на кухні у дерев`яній колоді - кухонний ніж загальною довжиною 24,2 см з пластиковою рукояткою чорного кольору, обгорнутою синьою ізолентою та скотчем, довжиною 9 см та клинком довжиною 13,2 см, ширина клинка в середній частині 1,2 см, у краю 2 см. Проведений огляд відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2020 року визнаний законним.
Відповідно до протоколу огляду речей від 13.04.2020 року в приміщенні оглядової кімнати хірургічного відділення №1 КНП «БЛІЛ» за адресою: м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 101, була оглянута спортивна кофта чорно-синього кольору, яка належить ОСОБА_4 . Під час огляду на передній частині кофти справа в області грудної клітини було виявлено пошкодження зовнішньої тканини довжиною 24 см, та пошкодження внутрішньої тканини розміром 13 см. Після огляду спортивна кофта вилучена до Костянтинівського ВП.
Відповідно до протоколу огляду речей від 13.04.2020 року був оглянутий мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору іmai: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператору «Водафон» НОМЕР_3 , який добровільно надав на огляд ОСОБА_4 . В ході огляду встановлено, що з цього мобільного телефону 13.04.2020 року о 10-53 год. був здійснений вихідний дзвінок на номер «103».
Відповідно до протоколу затримання від 13.04.2020 року ОСОБА_6 була затримана в порядку ст. 208 КПК України цього дня о 12-00 год. Під час обшуку затриманої особу у ОСОБА_6 було вилучено до Костянтинівського ВП джинси синього кольору зі слідами речовини бурого кольору на лівому коліні.
В ході проведення слідчого експерименту 13.04.2020 року ОСОБА_6 в присутності захисника детально розказала та показала на місці про обставини спричинення нею тілесного ушкодження ножем ОСОБА_4 .
В ході проведення слідчого експерименту 29.04.2020 року потерпілий ОСОБА_4 детально розказав та показав на місці про обставини спричинення йому тілесного ушкодження ножем ОСОБА_6 .
Відповідно до протоколу отримання біологічних зразків для експертизи від 13.04.2020 року у ОСОБА_6 в присутності захисника було відібрано зразок крові.
Відповідно до протоколу отримання біологічних зразків для експертизи від 14.04.2020 року у ОСОБА_4 було відібрано зразок крові.
Відповідно до висновку експертизи №362 від 05.05.2020 року кров ОСОБА_6 належить до групи В з ізогемаглютеніном анти-А, за ізосерологічною системою АВ0.
Відповідно до висновку експертизи №362/1 від 05.05.2020 року кров ОСОБА_4 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Відповідно до висновку експертизи №362/2 від 12.05.2020 року в слідах на фрагменті простирадла, виявленого в приміщенні спальні на ліжку, встановлено наявність крові людини, утворення якої за рахунок крові ОСОБА_4 не виключена. Даних про присутність крові ОСОБА_6 в цих слідах не отримано.
Відповідно до висновку експертизи №362/3 від 13.05.2020 року на джинсових брюках, вилучених у ОСОБА_6 , знайдена кров людини, походження якої від ОСОБА_4 не виключається. Походження цієї крові від ОСОБА_6 виключається.
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 05.05.2020 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30.04.2020 року, у КМП «БЛІЛ Костянтинівської міської ради» було вилучено медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_4 №1296.
Відповідно до висновку експертизи №56 по меддокументам від 18.05.2020 року згідно із записами наданої медичної документації у ОСОБА_4 малось проникаюче, колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням 7-го сегменту печінки, гемоперитонеум, які утворились внаслідок дії колючо-ріжучого предмету від нанесення одного удару можливо у термін та за обставин, вказаних у постанові, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Здідно з записами у медичній документації потерпілий госпіталізований до медичного закладу 13.04.2020 року об 11-45, травма 2 години тому. Згідно з записами у медичній документації у потепілого малась рана розмірами 3х1,3 см, тобто судово-медична експертиза не може виключити факт утворення тілесного ушкодження ножем з шириною клинка не менше 1,3 см. Локалізація тілесного ушкодження доступна для його утворення за обставин, вказаних усіма учасниками слідчої дії (слідчі експерименти за участю підозрюваної ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 ), це підтверджується тим, що усі учасники вказали правильну локалізацію тілесного ушкодження.
Суд оцінює надані сторонами кримінального провадження докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Переважну більшість досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає належними, оскільки вони стосуються обставин скоєного злочину і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.
Виключенням є висновок експертизи №381 від 05.05.2020 року, який суд визнає неналежним доказом, оскільки в ньому не міститься будь-якої інформації, яка має значення для кримінального провадження.
При дослідженні доказів у судовому засіданні та їх оцінці в нарадчій кімнаті, судом були більш детально встановлені обставини скоєння інкримінованого злочину ОСОБА_6 , ніж це відображено в обвинувальному акті, про що зазначено у вироку, і це не впливає на обсяг її обвинувачення та не змінює правове положення обвинуваченої.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину за обставин, встановлених у судовому засіданні, доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, який є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, її ставлення до скоєного.
При дослідженні особи обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона в силу ст. 89 КК України не судима, з 23.03.2020 року перебуває на обліку в наркологічному диспансері м. Костянтинівка, на інших медичних обліках не перебуває, офіційно не працює, заміжня, але спільно з чоловіком не проживає, має на утриманні одну малолітню дитину, відносно трьох інших своїх дітей позбавлена батьківських прав на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.08.2013 року, за місцем проживання характеризується посередньо.
Відповідно до висновку експертизи №289 від 28.04.2020 року ОСОБА_6 в період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню, на яке-небудь хронічне захворювання, тимчасовий розлад душевної діяльності або недоумство не страждала; виявляла емоційно нестійкий розлад особистості, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання психоактивних речовин (алкоголю), синдром алкогольної залежності; могла усвідомлювати свої дії та керувати ними; в стані будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не перебувала. В даний час ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. В період часу, відповідний інкримінованому правопорушенню, в стані фізіологічного афекту (стані сильного душевного хвилювання), в емоційному стані (стресі, фрустрації, розгубленості та інше), які можуть істотно впливати на її свідомість та діяльність, не перебувала. У ОСОБА_6 присутні індивідуально-психологічні характеристики, які істотно впливають на її свідомість, діяльність та поведінку.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_6 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Також при призначенні покарання необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Стосовно можливості та наявності повноважень суду щодо обрання того чи іншого виду покарання, в тому числі і в межах санкції закону про кримінальну відповідальність, суд керується висновками Верховного Суду, зазначеними у постанові від 01.02.2018 року по справі №634/609/15-к.
Зокрема в цій постанові Верховним Судом сформульовано правовий висновок щодо реалізації в судовій практиці поняття судової дискреції (судового розсуду), яке у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості та достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судової дискреції (судового розсуду) при призначенні покарання виступають: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
За таких обставин, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ОСОБА_6 буде призначення покарання останній у виді позбавленні волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.
З урахуванням характеристики особи обвинуваченої ОСОБА_6 , наявності на її утриманні малолітньої дитини, її критичного ставлення до скоєного, що свідчить про її намір стати на шлях виправлення та перевиховання, та дає підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченої можливе без реального відбування покарання, враховуючи при цьому думку потерпілого, який примирився з обвинуваченою та просив суворо її не карати, суд не погоджується з висновком органу пробації, та приходить до висновку про можливість застосування відносно неї положень ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених у ст. 76 КК України.
Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов суд приходить до наступних висновків.
Так, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування витрат на лікування, заявлені потерпілим, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні дослідженими доказами та повністю визнані обвинуваченою, в зв`язку з чим підлягають задоволенню з урахуванням того, що після пред`явлення позову матеріальні збитки були частково відшкодовані обвинуваченою у сумі 1000,00 грн, тобто стягненню підлягає залишок у розмірі 2504,00 грн.
Під час досудового розслідування відповідно до ухвал слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2020 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, який після набрання вироком законної сили необхідно скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Застосований відносно обвинуваченої запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбутого покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення в період з 13.04.2020 року по 15.04.2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_6 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженої.
Застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни, залишивши за нею такі процесуальні обов`язки:
- заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .;
- з`являтися на виклик до суду, а в разі неможливості з`явитись завчасно повідомляти про це суд;
- не відлучатися з м. Костянтинівка Донецької області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Арешт, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.04.2020 року, на джинси синього кольору, які належать ОСОБА_6 ; футболку синього кольору та кофту чорно-синього кольору з ушкодженнями, які належить ОСОБА_4 ; кухонний ніж, який належить ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили - скасувати.
-карту пам`яті micro SD Kingston на якій зафіксовано проведення слідчих дій, долучену до матеріалів кримінального провадження залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження;
-фрагмент простирадла, марлевий тампон, кухонний ніж, спортивну кофту чорно-синього кольору, футболку синього кольору, зразки крові, передані на зберігання до камери зберігання Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанцій №1641 від 17.04.2020 року та №1686 від 22.05.2020 року, - знищити;
-джинси синього кольору, передані на зберігання до камери зберігання Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №1686 від 22.05.2020 року, - повернути за належністю ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1