Справа № 357/5726/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_5

розглянувши в режимі відео конференції в залі суду №1 м. Біла Церква клопотання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження непрацюючого, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 14 липня 2000 року Мінським районним судом м. Києва за ст.ст.81 ч.2, 46-1 КК України до 1 року позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

2) 02 квітня 2001 року Мінським районним судом м. Києва за ст.ст.17 ч.2, 140 ч.2, 140 ч.2, 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 16 січня 2002 року умовно-достроково на 4 місяці 6 днів, ст.81 КК України;

3) 11 травня 2004 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст.186 ч.2, 309 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 16 лютого 2008 року по відбуттю строку покарання;

4) 13 квітня 2009 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст.309 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 1 рік;

5) 05 листопада 2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст.185 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 2 роки;

6) 04 липня 2011 року Подільським районним судом м. Києва за ст.ст.186 ч.2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14 травня 2014 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 17 днів, ст.81 КК України;

7) засудженого 25 листопада 2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст.186 ч. 2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року зараховано в строк покарання попереднього ув`язнення з 25 листопада 2015 року по 16 серпня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ст.72 ч.5 КК України.

Постановою начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» від 09 жовтня 2019 року переведений з дільниці ре соціалізації до дільниці соціальної реабілітації при колонії. Початок строку: 25 листопада 2015 року, кінець строку: 02 вересня 2020 року.

про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, в якому він просить застосувати до нього положення ст.81 КК України, так як засуджений фактично відбув покарання не менше строку покарання.

Клопотання мотивує тим, що для застосування до ОСОБА_4 ст.81 КПК України є всі необхідні підстави: відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони. До роботи відношення добре, має 6 заохочень, але мав 5 стягнень, які зняті та погашені у встановленому законом порядку, таким чином засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Згідно ст.154 КВК України був розглянутий на комісії установи 03 червня 2020 року за наслідками якої було прийнято рішення про клопотання перед судом в умовно-достроковому звільненні останнього.

Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» просив суд клопотання задовольнити.

Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 у судовому засіданні просив суд у задоволенні клопотання відмовити.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши пояснення засудженого, представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За даною справою ОСОБА_4 засуджений 25 листопада 2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст.186 ч. 2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 серпня 2016 року зараховано в строк покарання попереднього ув`язнення з 25 листопада 2015 року по 16 серпня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ст.72 ч.5 КК України. Постановою начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» від 09 жовтня 2019 року переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації при колонії. Початок строку: 25 листопада 2015 року, кінець строку: 02 вересня 2020 року.

Частиною 1 ст.81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

П.2 ч.3 ст.81 КК України, передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактично відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Пунктами 1, 2, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за №2 від 26 квітня 2002 року встановлено, що звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК); при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК); при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, - того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч.2 ст.107 КК). Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст.110 Виправно-трудового кодексу України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і заповнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо.

Відповідно до класифікації злочинів передбачених у ст.12 КК України злочин передбачений ч.2 ст.186 КК України є тяжким злочином.

Станом на час розгляду клопотання засуджений відбув більше 3/4 строку покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, із аналізу змісту вказаних положень вбачається, що умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов. При цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Таким чином, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування потерпілій особі матеріальних збитків.

Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, сумлінне виконання трудових обов`язків, відсутність прогулів, відмов від роботи тощо.

Відповідно до матеріалів особової справи засудженого, характеристики, засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе наступним чином.

Засуджений ОСОБА_4 міру покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 25 листопада 2015 року. Під час утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

У ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» утримувався з 01 вересня 2016 року. За час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 06 жовтня 2016 року утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» утримувався з 16 лютого 2017 року, де характеризувався негативно, за порушення встановленого порядку відбування покарання, три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі один раз був поміщений в ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку, порушення виражались у зберіганні заборонених для користування засудженими речей, порушенні форми одягу та перебуванні в збудженому стані. Заохочень не мав.

З 19 жовтня 2017 року утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» відбуває покарання з 21 червня 2018 року. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За допущення порушень установленого порядку відбування покарання два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких один раз був поміщений в ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку, має чотири заохочення. Працевлаштований робітником на контрагентському об`єкті, відношення до праці добре. Постаново начальника колонії від 09 жовтня 2019 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії, де характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має два заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує, за характером спокійний, врівноважений, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці, своє спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення, за час відбування покарання засуджений має п`ять стягнень, які накладені на останнього у 2018 року, які погашені у встановленому законом порядку, також має шість заохочень.

Отже, суд вважає, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки останній за час відбування покарання отримав п`ять стягнень, які накладені у 2018 році, заохочення мають одиничний характер. Таким чином, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого направлена на виправлення не є стабільною, процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки не доведений, а отже останній не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ч.3 ст.154 КВК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 30 червня 2020 року о 12 год. 45 хв.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1