Справа № 539/226/20
Провадження № 1-кс/539/82/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2020 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 та представника власника майна адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 ,про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 від 19.09.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 від 19.09.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Лубенського ВП ГУ НПв Полтавській області здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження.

В межах даного кримінального провадження 20.01.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, та незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, вчинене повторно, тобто за ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України

Санкція ч.2 ст.307 КК України, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_6 передбачає позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до довідки КП «Лубенське МБТІ» від 22.01.2020, право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 1/3 частині кожного.

Враховуючи викладене слідчий вважає, що в даному випадку є достатні підстави вважати, що на 1/3 частину вищевказаного майна, належного ОСОБА_6 необхідно накласти арешт у відповідності до п. 3 ч. 2, ч.5 ст. 170 КПК України, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження, використання та вчинення будь-яких інших правочинів, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

У судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечує, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на житло вищевказана квартира перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання, заслухавши учасників справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 19.09.2019 були внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0001183 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Підозру у вчиненні даного злочину оголошено ОСОБА_6 20.01.2020, а ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.01.2020 йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Санкція ч.2 ст.307 КК України, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_6 , передбачає позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є власником 1/3 квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 09.02.2001 року та довідкою КП «Лубенське МБТІ» від 22.01.2020.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання не суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту відповідної частини майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, крім того, норма санкції статті передбачає покарання у виді конфіскації майна і носить імперативний характер, а тому клопотання підлягає до частково задоволення.

Однак, при цьому слідчий суддя не вважає доцільним позбавляти можливості власника відповідної частини житла ним користуватися до остаточного вирішення питання щодо цього майна, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження не буде співмірним поставленим перед ним цілям.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001183 від 19.09.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 з позбавленням права відчуження, розпоряджання та вчинення будь-яких інших правочинів, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1