Справа №463/4743/20
Провадження №1-кс/463/2774/20
УХВАЛА
05 червня 2020 р. слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 15.05.2020 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 15.05.2020 про відмову в задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, зобов`язавши слідчого провести слідчі дії у вказаному кримінальному провадженні, а саме вилучити та передати судовим експертам історію його хвороби, допитати його як потерпілого та вручити йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, й витяг з ЄРДР. Скаргу мотивує тим, що 09.05.2020 ним до слідчого було подано клопотання про залучення його до кримінального провадження як потерпілого та проведення слідчих дій, однак постановою слідчого від 15.05.2020 в задоволенні його клопотання було відмовлено.

В судовому засіданні заявник та його представник скаргу підтримали із наведених у ній підстав.

Слідчий в судове засідання не прибув, про причини неявки слідчого суддю не повідомив. Оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розглядускарги, вважаю можливим проводити судове засідання у відсутності слідчого та прокурора.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 15.05.2020вирішено відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України з підстав відсутності даних, що останньому завдано шкоду, передбачену ч. 1 ст. 55 КПК України, тому на підставі ч. 5 ст. 55 КПК України відмовлено у визнанні його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Таким чином, у зазначеній нормі закону закріплено обов`язок слідчого винести саме вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Однак слідчий при винесенні оспорюваної постанови від 15.05.2020 зазначеного обов`язку не дотримався, оскільки викладені ним в постанові мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією того, що на даний час не встановлено обставин, що ОСОБА_3 було завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення.
Разом із тим,зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не було проведено слідчих дій (про такі у постанові не зазначається) на предмет перевірки заподіяння заявнику ОСОБА_3 будь-якої шкоди,та останньому не була надана можливість надати обґрунтування та докази в підтвердження спричинення йому моральної, фізичної або майнової шкоди, тому висновок слідчого про те, що останньому не завдано шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України, є передчасним, у зв`язку з чим скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова про відмову у визнанні потерпілим скасуванню.
Крім того, в силу вимог ст. 55 КПК України заявник є потерпілим з моменту подання ним заяви про вчинення кримінального правопорушення або з часу подання заяви про залучення особи до провадження як потерпілого до винесення слідчим постанови про відмову у визнанні його потерпілим. При цьому винесення окремої постанови слідчим про визнання заявника потерпілим кримінально-процесуальним законом не вимагається. Після скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим процесуальні права ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні жодним чином не обмежуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.
Згідно положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.
Таким чином, з огляду на вказані норми закону заявлена вимога скарги про зобов`язання слідчого провести слідчі дії, перелічені у клопотанні, задоволенню не підлягає. Одночасно, оскільки клопотання ОСОБА_3 від 09.05.2020, яке надійшло до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, 14.05.2020, слідчим по суті заявлених у ньому вимог не розглянуто, слідчого в порядку ст. 220 КПК України слід зобов`язати розглянути зазначене клопотання, про результати чого повідомити заявника.
Керуючись ст.ст. 55, 60, 303-309, 395 КПК України, -

постановив:

скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 15.05.2020 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 , у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000029 від 27.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, в порядку ст. 220 КПК України розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.05.2020, яке надійшло до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, 14.05.2020, про результати чого повідомити особу, яка заявила клопотання.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1