Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/351/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2020 року м.Черкаси

29 січня 2020 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: захисника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 24.12.2019 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження № 0000116 від 24.04.2019 року, -

ВСТАНОВИВ :

До Придніпровського районного суду м.Черкаси надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 24.12.2019 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження № 0000116 від 24.04.2019 року.

Скарга мотивована тим, відповідно до ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01.11.2019 р. у справі № 711/8649/19 було надано дозвіл на проведення обшуку житла, в якому проживає скаржник. 21.11.2019 р. під час проведення обшуку за місцем його проживання було вилучено планшет «IPad» моделі А 2183 та планшет «ІPad» (в упаковці). Відповідно до ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25.11.2019р. у справі № 711/9179/19 було накладено арешт із забороною розпоряджатися будь-яким чином цим майном на майно, вилучене 21.11.2019 під час проведення обшуку. 18 грудня 2019 року старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 поштою ним було направлено клопотання про падання йому вилученого 21.11.2019 під час проведення обшуку за місцем його проживання планшету «IPad» моделі А 2183 та планшет «І Pad» (в упаковці) для власного користування. Дане клопотання було отримане 22 грудня 2019 року. 15 січня 2020 року слідчим мені було вручено постанову від 24.12.19 р. про відмову в задоволенні клопотання відповідно до якої мені було відмовлено у наданні для особистого користування арештованих планшетів, так як відповідно до ухвали слідчою судді про накладення арешту від 25.11.19 р. було накладено арешт із забороною розпоряджаюся будь-яким чином цим майном. Оскільки, нормами КПК передбачено різні способи арешту майна і слідчий суддя при накладенні арешту на вилучене у нього під час обшуку майно застосував найменш обтяжливий на його думку, спосіб арешту майна - заборону розпоряджатися вилученими планшетами Слідчий суддя ОСОБА_7 приймаючи ухвалу про арешт вилученого майна (планшетів) заборонив лише розпоряджатися майном, не забороняючи тобто не обмежуючи при цьому йому користуватися вилученим майном. Враховуючи викладене просить суд скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання від 24 грудня 2019 р. винесену старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 та останню надати вилучені 21.11.2019 р. під час проведення обшуку планшет «IPad» моделі А 2183 та планшет «ІPad»

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила скасувати постанову винесену старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання від 24 грудня 2019 р., та зобов`язати останню надати вилучені 21.11.2019 р. під час проведення обшуку планшет «IPad» моделі А 2183 та планшет «ІPad» її довірителю ОСОБА_4 .

Прокурор заперечував проти клопотання, вважає його необґрунтованим.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , прокурора, дослідивши письмові матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків:

В судовому засіданні встановлено, що в СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000116 від 24.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що до скоєння злочинів пов`язаних з несанкціонованим втручанням в роботу комп`ютерних мереж, що призвело до витоку інформації причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші, який безпосередньо здійснює несанкціоноване втручання до електронних платіжних рахунків клієнтів іноземних банківських установ після чого здійснює оплату товару в он-лайн магазині. Розрахунок за товар здійснює за спеціальним алгоритмом, при цьому здійснює несанкціонований вхід від імені клієнта банку до онлайн кабінету іноземної банківської установи для підтвердження платежу.

21.11.2019 року проведено обшук за фактичним місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено:планшет з надписом «ІPad», модель А 2183 та планшет з надписом «ІPad» в упаковці з іноземними надписами.

Постановою слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 речі вилучені в ході обшуку, а саме «І Pad», модель А 2183 та планшет з надписом «ІPad» в упаковці з іноземними надписами визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000116 від 24.04.2019 та ухвалою слідчого судді від 25.11.20219 року на вказані планшети накладено арешт із забороною розпоряджатися будь-яким способом цим майном.

21.12.2019 року в СУ ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_4 щодо повернення йому вилучених 21.11.2019 року, під час обшуку предметів, а саме: планшети «І Pad» модель А 2183 та «ІPad» в упаковці, так як на його думку слідчий суддя при накладенні арешту не позбавляв його права володіння та користування майном.
Постановою слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 24.12.2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовлено, яку мотивовано тим що відповідно до ухвали слідчого судді про накладення арешту від 25.11.2019 року на вказані речі накладено арешт із забороною розпоряджатися будь-яким чином розпоряджатися цим майном.
Відповідно до ч.1 ст.234 КПК України - обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Положеннями ст.131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України в реакції, яка діє з 29 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На думку слідчого судді, арешт на вказані речі є виправданим і співмірним тимчасовим обмеженням прав ОСОБА_4 , оскільки він логічно співвідноситься з характером злочину, за ознаками якого були внесені дані у ЄРДР у цьому провадженні.

На даний час не перестали існувати підстави в зв`язку з якими було накладено арешт на вищезазначені планшети, приймаючи до уваги ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду від 25.11.2019 про арешт майна, вилученого під час обшуку 21.11.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої ОСОБА_4 заборонено розпоряджатися будь-яким чином цим майном, тому суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, приходить до висновку, що слідчий при вирішення клопотання ОСОБА_4 про повернення арештованого майна та відмовляючи останньому діяв в межах чинного законодавства, тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Відмовити в повному обсязі в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 24.12.2019 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження № 0000116 від 24.04.2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 31 січня 2020 року о 11 годині 30 хв. в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Слідчий суддя: