Справа № 638/2853/19
Провадження № 1-кп/638/627/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

прокурора - ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

секретаря - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000385, внесеному до ЄРДР 27.01.2019 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукільня, Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично останні три місяця проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.06.2017 рокуза вироком Черновицького районного суду Винницкої області за ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України іспитовий строк 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , останній місяць фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 20.09.2012 року за вироком Балаклійського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

установив:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, оскільки вважає, що ризики , наявність яких була встановлена при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати.

Обвинувачений просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємого злочину , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у скоєні інкримінуємого злочину, приймає до уваги, що обвинувачений раніше судимий , утриманців не має, до моменту затримання офіційно не працевлаштований , відповідно не мав законних джерел отримання прибутку , не одружений , не має міцних соціальних зв`язків в м. Харкові , місця реєстрації в м. Харкові не має , суд не вбачає можливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Судом розглянуто обставини, які дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, продовження вчинення інших злочинів, тому що обвинувачений має схильність до вчинення злочинів з урахуванням попередніх судимостей .

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Продовжуючи міру запобіжного заходу тримання під вартою, суд приймає до уваги, що особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покази по пред"явленому обвинуваченню суду не давав, постійного місця проживання в м. Харкові не має , до затримання фактично проживав в іншому місті.

Суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час є неможливе, через те, що ризики не зменшилися.

За вказаних обставин клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.177,178,183, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, до 22 травня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1