Провадження №: 1-кп/127/791/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 18.01.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, із середньою спеціальною освітою, одруженої, українки, громадянки України, в силу ст. 89 КК України вважається такою, що не має судимості,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи наказом № 211-к від 10.05.2017 «Про прийняття на роботу» з 11.05.2017 призначено на посаду продавця-консультанта ТОВ «МЕДІА СВ», та будучи матеріально-відповідальною особою згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 11.05.2017 із яким остання була ознайомлена під розпис, здійснюючи продаж товарів, вирішила привластити ввірене їй чуже майно.

Так, в період часу з 19.02.2018 по 04.04.2018 (точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , переслідуючи єдиний умисел на обернення на свою користь ввірених їй товарів та грошових коштів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів та з метою незаконного привласнення чужого майна, яке було їй ввірене, та з метою особистого збагачення за рахунок грошових коштів від реалізації ввіреного їй на підставі вищевказаних договірних відносин майна, працюючи у кіоску преси № 20 ТОВ «МЕДІА СВ» за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна б/н (біля будинку № 12), отримувала від невстановлених досудовим слідством осіб грошові кошти від реалізації ТОВ «МЕДІА СВ», які поміщала до касового апарату, після чого частину грошових коштів з каси забирала собі та в подальшому використовувала на власні потреби. Крім цього, ОСОБА_3 брала з прилавку кіоску належні ТОВ «МЕДІА СВ» тютюнові вироби, які особисто вживала, не сплачуючи при цьому до каси товариства їх вартість.

Внаслідок своїх об`єднаних єдиним злочинним умислом неодноразових вищеописаних дій ОСОБА_3 в період часу з 19.02.2018 по 04.04.2018 привласнила з каси кіоску преси № 20 за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, б/н (біля будинку № 12) грошові кошти на товар ТОВ «МЕДІА СВ» , загальна сума яких, згідно висновку за результатами проведення економічного дослідження № 28 від 28.08.2019, становить 26 330,21 грн. Привласнені таким чином грошові кошти на товар ОСОБА_3 в подальшому використала на власні потреби, чим заподіяла ТОВ «МЕДІА СВ» матеріальної шкоди на суму 26 330,21 грн.

Допитаний у ході судового провадження обвинувачена ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині визнала повністю за викладених у обвинувальному акті обставинах, цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди визнала у повному обсязі та суду надала наступні показання.

Так, на початку 2018 року ОСОБА_3 працювала у кіоску № 20 ТОВ «МЕДІА СВ», який знаходився за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, неподалік Католицького Собору, працюючи на посаді касира, обвинувачена близько двох місяців брала із каси кіоску грошові кошти, які в подальшому не повертала, а також цигарки, за які не розраховувалась.

В кінці березня 2018 року, у кіоску був проведений переоблік та виявлено недостачу товарів, у зв`язку із цим, обвинувачену ОСОБА_3 було звільнено із роботи.

У ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 , зазначила, що про вчинене вона щиро шкодує та просила суд її суворо не карати, оскільки у неї на утриманні перебувають неповнолітні діти 2013, 2014 та 2019 року народження.

Допитаний у ході судового провадження представник потерпілого ОСОБА_5 , суду надав наступні показання, що він являється директором ТОВ «МЕДІА СВ».

Так, обвинувачена ОСОБА_3 працювала на посаді продавця-консультанта у кіоску № НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна. На початку 2018 року почались підозри, що у кіоску, де працювала ОСОБА_3 не вистачає товару, тоді було проведено переоблік та встановлено недостачу коштів у касі кіоску, обвинувачена одразу зізналась, що вона брала кошти із каси магазину та товари не розраховувавшись за них.

Після цього, обвинувачену було звільнено із роботи та запропоновано добровільно відшкодувати завдані збитки, а також було перераховано заробітну плату ОСОБА_3 у рахунок відшкодування шкоди, пізніше обвинувачена добровільно відшкодувала близько 1 000 грн.

Крім того, представник потерпілого ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди підтримав у повному обсязі та щодо призначення міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, представника потерпілого та обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачена ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченій ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, а тому її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 191 КК України, привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує, що у постановах Верховного суду звернута увага на те, що відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Судом враховано те, що обвинувачена ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України вважається такою, що не має судимості, за місцем проживання скарг на її поведінку не надходило. Відповідно до довідки комунального підприємства Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» № 2352 від 14.08.2019 ОСОБА_3 на диспансерному наркологічному обліку у закладі не перебуває. Згідно довідки комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/473 від 31.01.2019 ОСОБА_3 на диспансерному обліку у закладі не перебуває. Крім того, судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітніх дітей 2013, 2014 та 2019 року народження.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , а саме те, що остання вважається такою, що не має судимості, за місцем проживання скарг на її поведінку не надходило, її ставлення до вчиненого, поведінку у ході судового провадження, часткове добровільне відшкодування завданого збитку, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді штрафу без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю призначене ОСОБА_3 , буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Крім того, представником потерпілого ОСОБА_5 заявлений цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 17 149,21 грн. Вказаний цивільний позов у повному обсязі визнається обвинуваченою ОСОБА_3 та підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі та стягненню із обвинуваченої ОСОБА_3 .

У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди заявлений представником потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «МЕДІА СВ», 17 149,21 грн. у рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Речові докази, а саме: завірені копії наступних документів: виписка ТОВ «МЕДІА СВ» на право здійснення торгівельної діяльності, паспорт та ідентифікаційний код ОСОБА_3 , наказ про прийняття на роботу, інструкція продавця-консультанта, договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, особова картка працівника, згода на збір та обробку персональних даних, акт про результати інвентаризації товарно-матеріальних цінностей ТОВ «МЕДІА СВ» № 140 від 04.04.2018, документи про рух товарно-матеріальних цінностей ТОВ «МЕДІА СВ» (кіоск № 20) за період з 19.02.2018 по 04.04.2018, переміщення товарів за період з 19.02.2018 по 04.04.2018, інвентаризаційна відомість товарно-матеріальних цінностей ТОВ «МЕДІА СВ» станом на 18.02.2018, інвентаризаційна відомість товарно-матеріальних цінностей ТОВ «МЕДІА СВ» станом на 04.04.2018, завірену копію наказу про облікову політику ТОВ «МЕДІА СВ» № 1-р від 01.01.2017 які зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведену експертизу на користь держави у сумі 5 024,32 грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченій та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: