233 № 233/1550/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2020 року м. Костянтинівка

Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 від 03.10 .2019 року про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2020 року ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 від 03.10.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000979 від 07.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримала доводи, викладені у скарзі, та пояснила, що в лютому 2018 року УСЗН Костянтинівської міської ради їй було відмовлено у видачі посвідчення члена сім`ї загиблого. Вона оскаржила це повідомлення до суду і за рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року її позов було задоволено, визнано протиправним та скасовано повідомлення УСЗН Костянтинівської міської ради щодо відмови у видачі їй «посвідчення члена сім`ї загиблого»; зобов`язано УСЗН Костянтинівської міської ради розглянути її заяву про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та прийняти відповідне рішення згідно Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність зазначеного Закону. Однак, за рішенням УСЗН Костянтинівської міської ради від 07.08.2018 року їй було відмовлено у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у зв`язку з відсутністю правових підстав. Вважає, що таке рішення посадових осіб УСЗН Костянтинівської міської ради є умисним невиконанням рішення суду, в зв`язку з чим за заявою ОСОБА_6 повідомлення про скоєння злочину було внесено до ЄРДР. Раніше слідчий ОСОБА_7 вже закривала це кримінальне провадження своєю постановою від 03.03.2019 року, і ця постанова була скасована слідчим суддею. Слідчий ОСОБА_4 знову закрила кримінальне провадження, але вона вважає це передчасним, оскільки слідчим не в повному обсязі досліджені всі обставини справи. Просила скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог, викладених у скарзі, та пояснила, що Костянтинівським ВДВС виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №805/2840, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 13.06.2018 року про зобов`язання УСЗН Костянтинівської міської ради розглянути заяву ОСОБА_3 про надання статусу особи, на яку поширюються чинність ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та прийняти відповідне рішення згідно Порядку надання статусу особі, на яку поширюється чинність ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», закінчено, і, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року виконано в повному обсязі, в зв`язку з чим в діях посадових осіб УСЗН Костянтинівської міської ради відсутній склад злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

Вислухавши заявника, слідчого, дослідивши додані до скарги докази, а також матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000979 від 07.09.2018 року, слідчим суддею встановлено наступне.

За рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі 805/284/18-а позов ОСОБА_3 було задоволено, визнано протиправним на скасовано повідомлення УСЗН Костянтинівської міської ради щодо відмови у видачі їй «посвідчення члена сім`ї загиблого»; зобов`язано УСЗН Костянтинівської міської ради розглянути її заяву про надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та прийняти відповідне рішення згідно Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність зазначеного Закону.

Зазначене рішення суду ніким не оскаржувалося і набрало законної сили 12.07.2018 року.

На виконання згаданого рішення суду посадовими особами УСЗН Костянтинівської міської ради заступником начальника управління ОСОБА_8 , начальником відділу соціального захисту обслуговування та захисту населення ОСОБА_9 та провідним спеціалістом ОСОБА_10 , було вдруге розглянуто заяву ОСОБА_3 від 15.02.2018 року щодо встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про соціальний статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видачі посвідчення члена сім`ї померлого ветерана війни і прийнято рішення від 07.08.2018 року, яким відмовлено ОСОБА_3 у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про соціальний статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у зв`язку з відсутністю правових підстав згідно ст. 10 цього Закону.

16.08.2019 року за постановою головного державного виконавця Костянтинівського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі 805/284 від 12.06.2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Зазначений принцип отримав подальше закріплення у нормах судоустрійного і процесуального законодавства: ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 21 КПК України, ст. 18 ЦПК України, ст. 14 КАС України, ст. 18 ГПК України.

Суть принципу обов`язковості судових рішень полягає в такому: а) судове рішення, що набрало законної сили, повинно виконуватись усіма суб`єктами, прав яких воно стосується; б) судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; в) у випадку відмови від добровільного виконання судового рішення воно може бути виконано компетентними органами в примусовому порядку.

Частиною 4 ст. 246 КАС України встановлено вимоги до мотивувальної частини рішення суду. Так, в мотивувальній частині суд зазначає встановлені під час розгляду справи обставини, посилається на досліджені докази та вказує мотиви, якими він керувався приймаючи рішення. Найважливіший наслідок в подальшому всі викладені судом в мотивувальній частині обставини, в разі якщо рішення набуде законної сили, є такими, що не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року за заявою Костянтинівського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області було роз`яснено порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року і зазначено, що заява позивача ( ОСОБА_3 ) підлягає розгляду відповідачем (УСЗН Костянтинівської міської ради) з урахуванням мотивувальної частині рішення та висновків суду.

В мотивувальній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року зазначено, що суд дійшов висновку про те, що позивач ( ОСОБА_3 ) перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_11 , який відповідно до посвідчення віднесений до осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і відповідно до вимог ст. 10 Закону України №3551-ХІІ має право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім`ї загиблого інваліда війни, а тому відповідач (УСЗН Костянтинівської міської ради) неправомірно відмовив у задоволенні її заяви про видачу такого посвідчення.

Таким чином, за рішенням суду, яке набрало законної сили, фактично встановлено право ОСОБА_3 на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім`ї загиблого інваліда війни, однак посадовими особами УСЗН Костянтинівської міської ради при повторному розгляді заяви ОСОБА_3 такі висновки суду були проігноровані.

Слідчим під час досудового розслідування 03.10.2019 року були повторно допитані в якості свідків посадові особи УСЗН Костянтинівської міської ради ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , які підтвердили, що при ухваленні рішення від 07.08.2019 року про відмову ОСОБА_3 у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вони були ознайомлені з повним текстом рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року, а також зі змістом ухвали суду про роз`яснення судового рішення від 29.10.2018 року.

Таким чином, слідчим було встановлено, що посадові особи УСЗН Костянтинівської міської ради достовірно знали про те, що у мотивувальній частині рішення від 12.06.2018 року Донецький окружний адміністративний суд зазначив про те, що ОСОБА_3 відповідно до ст. 10 Закону №3551-ХІІ має право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім`ї загиблого інваліда війни, а тому відповідач (УСЗН Костянтинівської міської ради) неправомірно відмовив у задоволенні її заяви про видачу такого посвідчення, а також про те, що відповідно до ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року заява позивача ( ОСОБА_3 ) підлягає розгляду з урахуванням мотивувальної частини рішення та висновку суду, але не встановлено мотивів, з яких ці особи проігнорували ці висновку суду і не взяли їх до уваги при повторному розгляді заяви ОСОБА_3 .

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявний лист т.в.о. начальника Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_13 від 05.09.2019 року №21815/204/05-19, в якому перед міністром соціальної політики України ОСОБА_14 ставиться питання про проведення службової перевірки законності прийняття рішення посадовими осбами УСЗН Костянтинівської міської ради щодо відмови ОСОБА_3 у встановленні статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак відповідь щодо проведеної перевірки в матеріалах справи відсутня, тобто слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження без отримання запитуваної інформації.

Одночасно необхідно звернути увагу слідчого на те, що невиконання судового рішення може виражатися не тільки у прямій відмові виконати судове рішення, а й в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання службової особи виконати судове рішення, ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: службова особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.

Враховуючи викладене в сукупності, приходжу до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження від 03.10.2019 року є передчасною, ухвалена слідчим без повного дослідження всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

При цьому також вважаю за необхідне зазначити, що після винесення постанови про закриття кримінального провадження від 03.10.2019 року, копія зазначеної постанови всупереч вимогам ч. 6 ст. 284 КПК України не була направлена слідчим заявнику, потерпілому та прокурору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 від 03.10.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000979 від 07.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1