Справа № 621/857/20
Пр. № 1-кп/621/170/20
ВИРОК
Іменем України
29 квітня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000142 від 10.02.2020 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Зідьки Зміївського району Харківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, не одружений, освіта середня спеціальна, раніше не судимий,

обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин проти громадської безпеки в частині убезпечення від порушення правил обороту (користування населенням) бойових припасів за таких обставин.

Влітку 2017 року ОСОБА_4 , проходячи по провулку Молодіжному в смт. Зідьки Зміївського району Харківської області, на землі під парканом домоволодіння АДРЕСА_2 за вказаною адресою знайшов та підібрав, тим самим незаконно придбав боєприпаси - бойові проміжні патрони калібру 5,45x39 АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова та іншої нарізної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника в кількості 4-х штук. Після цього, ОСОБА_4 переніс вказані боєприпаси до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де сховав їх у шафі в кімнаті зали житлового будинку, з метою зберігання без передбаченого законом дозволу та подальшого використання в особистих цілях.

10.02.2020 в ході проведення з 16 години 05 хвилин до 18 години 40 хвилин обшуку на території домоволодіння за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції в шафі в кімнаті зали житлового будинку виявлено та вилучено боєприпаси в кількості 4-х штук, які є бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39 АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова та іншої нарізної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника та є придатними для стрільби, які ОСОБА_4 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу для їх подальшого використання в особистих цілях.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість в незаконному придбанні, носінні і зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу визнав повністю та зазначив, що обставини скоєння ним відповідного злочину відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, що наведені вище, вказані бойові припаси він дійсно знайшов давно, залишив їх у себе вдома як сувенір, зараз розуміє, шо це незаконно, готовий понести покарання, просить суворо не карати, висновки для себе зробив.

Крім того, обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, так як обставини скоєння кримінального правопорушення не оспорює.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження та за згодою останніх, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному придбанні, носінні і зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує вимоги статей 65-67 КК України, приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом ІІ групи- причина: опорно-руховий апарат, не одружений, неповнолітніх дітей не має, скарг на обвинуваченого до Зідьківської селищної ради не надходило.

На підставі викладеного, враховуючи повне визнання своєї вини, відсутність обставин, що істотно підвищують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та особу обвинуваченого, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.263 КК України та, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування зазначеного покарання з випробувальним терміном та покладенням відповідних обов`язків, визначених ст.76 КК України.

На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду справи запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Процесуальні витрати на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Керуючись статтями 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-балістичної експертизи в розмірі 942,06 грн (дев`ятсот сорок дві гривні 06 коп.).

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000142 від 10.02.2020, передані на зберігання до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на вирок в іншій частині може бути подана до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1