Справа № 643/2777/20
Провадження № 1-кс/643/1131/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 31.01.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0004027 від 23.07.2019 за ч. 3 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з скаргою на постанову слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 31.01.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0004027 від 23.07.2019 за ч. 3 ст. 190 КК України в обґрунтування якої зазначила, що слідчий дійшов невірного висновку, що ОСОБА_3 не завдано шкоди злочином, що розслідується у даному кримінальному провадженні, так як в наслідок його вчинення ОСОБА_3 змушена захищати свої права і інтереси у судах, витрачати кошти на адвокатів, транспортні послуги. Крім того, їй завдана матеріальна шкода, яка полягає у душевних переживаннях та фізичних стражданнях, викликаних протиправною поведінкою щодо неї.

Вважаючи постанову слідчого від 31.01.2020 незаконною, ОСОБА_5 просить скасувати постанову та зобов`язати слідчого визнати її потерпілою у даному кримінальному провадженні та видати пам`ятку перо права потерпілого.

До суду від представника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_6 , надійшла заява про розгляд скарги у відсутність заявника та її представника.

Прокурор та слідчий до суду не з`явились, подали заяви про розгляд скарги у свою відсутність, при цьому проти задоволення скарги заперечували. Від слідчого, крім іншого, надійшли матеріали кримінального провадження.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: Московським відділом поліції ГУНП в Харківській області (далі Відділ поліції) розслідується кримінальне провадження № 0004027 від 23.07.2019 за ч. 3 ст. 190 КК України, відкрите за заявою адвоката ОСОБА_7 , представника ОСОБА_8 , яка мешкає у Казахстані, за фактом заволодіння невстановленою особою шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 .

В ході розслідування встановлено, що 1/2 частина вказаної квартири за життя належала ОСОБА_9 , матері ОСОБА_8 , інша 1/2 брату заявниці ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 26.12.1997. Оригінал даного свідоцтва з часу смерті ОСОБА_9 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у ОСОБА_8 за місцем мешкання у м. Байконур Республіки Казахстан. За життя ОСОБА_9 склала заповіт, яким все її майно заповіла ОСОБА_8 , яка у встановлений законом строк прийняла спадщину.

Разом з тим, 16.03.2018 ОСОБА_10 продав зазначену квартиру ОСОБА_11 , а та, в свою чергу, 19.04.2018 продала квартиру ОСОБА_3 . З договору купівлі-продажу від 16.03.2018, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_12 , вбачається, що ОСОБА_10 на час його укладення володіє всією квартирою АДРЕСА_1 , що не відповідає дійсності.

На теперішній час, да думку слідчого судді, у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що, принаймні, 1/2 частина спірної квартири вибула з володіння ОСОБА_8 незаконно, в наслідок шахрайських дій, ймовірно з використанням підроблених документів.

Наступні дії з відчуження квартири на користь ОСОБА_3 , можливо, є продовженням шахрайства і скеровані на заволодіння грошима останньої, однак за фактом шахрайських дій, вчинених відносно ОСОБА_3 , кримінальне провадження не порушувалось, відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) не вносились.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

З погляду на вищевикладене можна дійти висновку, що в рамках даного кримінального провадження, яке розслідується за фактом шахрайських дій з боку невідомих осіб, направлених на заволодіння спірною квартирою, ОСОБА_3 не можна вважати потерпілою, так як даним кримінальним правопорушенням їй не завдано шкоди, про яку йдеться в ч. 1 ст. 55 КПК України.

Разом з тим, ОСОБА_3 не позбавлена права звернення до Відділу поліції з заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення та визнання потерпілою у відповідному кримінальному провадженні.

З погляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування постанови слідчого від 31.01.2020 на теперішній час відсутні, отже у задоволенні скарги має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 303-304, 307, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 31.01.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0004027 від 23.07.2019 за ч. 3 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1