Справа № 359/3757/20
Провадження № 1-кс/359/1143/2020
У Х В А Л А
іменем України
26 травня 2020 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання ОСОБА_3 , про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001147 від 10.07.2014 року -

В С Т А Н О В И В :
19.05.2020 року ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, у якому прохає повернути йому тимчасово вилучене майно, вилучене під час обшуку 13.04.2017 року.

Свої вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, що ухвалою Печерського районного суду від 27.03.2017 року у справі № 757/17089/17-к задоволено клопотання слідчого з ОВС СВ ГУСБУ у м. Києві та Київській області про проведення обшуків та вилучення майна у кримінальному провадженні №0000006 від 06.01.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України.

За результатами обшуку, проведеного за адресою фактичного помешкання ОСОБА_3 , а саме АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу обшуку від 13.04.2017 року було вилучено низку майна, яке належить ОСОБА_3 .

В подальшому вказане кримінальне провадження було об`єднано з кримінальним провадженням №0001147 від 10.07.2014, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

Остаточний номер кримінального провадження був визначений за № 0001147, а підслідність у кримінальному провадженні визначено за слідчим відділом Бориспільського ВП ГУНП в Київській області. Нагляд за розслідуванням здійснює Бориспільська місцева прокуратура.

22.04.2020 слідчим СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001147 від 10.07.2014, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України прийнято постанову про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, слідчий при винесені вказаної постанови, не вирішив долю речового доказу у кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи подав заяву, в якій просить проводити розгляд без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи подав заяву згідно якої просить розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення клопотання.

Дослідивши письмові матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за результатами обшуку, проведеного за адресою фактичного помешкання ОСОБА_3 , а саме АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу обшуку від 13.04.2017 року було вилучено: аркуші пронумеровані умовно слідчим від 1 до 8 на яких містяться вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_3 ; аркуші пронумеровані умовно слідчим від 9 до 12 на яких містяться вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; завірена копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2016 року; копії заяв з відміткою про прийняття до Бориспільської РДА від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; копія договору купівлі-продажу земельної ділянки :04:006:0810 від 19.05.2009 року, державний акт серія ЯЖ№803185, копія акту 803194, копія паспорту ОСОБА_11 та ід.коду; копія договору купівлі-продажу земельної ділянки :04:006:0805 від 19.05.2009 року, державний акт ЯЖ№803184, оригінал договору від 19.05.2009 р.; оригінал державного акту ЯЖ№803182; оригінал державного акту ЯЖ№803187; два аркуші зі списком осіб та земельних ділянок на території с.Гнідин; аркуш з копією заяви, написаної власноручно ОСОБА_3 .

В подальшому вказане кримінальне провадження № 0000006 внесене до ЄРДР 06.01.2016, було об`єднано з кримінальним провадженням №0001147 від 10.07.2014, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

22.04.2020 слідчим СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001147 від 10.07.2014, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України прийнято постанову про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та вичерпний перелік кола осіб, які можуть звернутись з такими скаргами до слідчого судді.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до вимог ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи викладені у клопотання про скасування арешту та повернення тимчасово вилученого майна є обґрунтованими, а також враховуючи, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, а в даному випадку слідчий не заперечує проти задоволення, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку про задоволення клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна та повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001147 від 10.07.2014 року,

Керуючись ст. ст. 2, 167, 169, 171, 303 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Повернути ОСОБА_3 вилучені відповідно до протоколу обшуку від 13.04.2017 р. за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово вилучені речі, а саме: аркуші пронумеровані умовно слідчим від 1 до 8 на яких містяться вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_3 ; аркуші пронумеровані умовно слідчим від 9 до 12 на яких містяться вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; завірена копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2016 року; копії заяв з відміткою про прийняття до Бориспільської РДА від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; копія договору купівлі-продажу земельної ділянки :04:006:0810 від 19.05.2009 року, державний акт серія ЯЖ№803185, копія акту 803194, копія паспорту ОСОБА_11 та ід.коду; копія договору купівлі-продажу земельної ділянки :04:006:0805 від 19.05.2009 року, державний акт ЯЖ№803184, оригінал договору від 19.05.2009 р.; оригінал державного акту ЯЖ№803182; оригінал державного акту ЯЖ№803187; два аркуші зі списком осіб та земельних ділянок на території с.Гнідин; аркуш з копією заяви, написаної власноручно ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1