Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2020 року місто Луцьк

Волинської апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001375 від 07 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого 07.12.2019 року в ході огляду місця події, а саме: автомобіля марки "Део Матіс", білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього та технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_2 .
Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 07.12.2019 до ЄРДР за №0001375, за попередньою правовою кваліфікацією ст.290 КК України.
Під час огляду місця події 07.12.2019 було вилучено ключі, технічний паспорт на автомобіль та автомобіль марки "Део Матіс", білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , на якому виявлено, що ідентифікаційний номер двигуна на маркувальному майданчику піддавався змінам шляхом знищення.
Постановою слідчого від 09.12.2019 вказане майно визнано речовим доказом, оскільки воно зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки вказаний автомобіль, ключі та технічний паспорт, на думку слідчого та прокурора, мають важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що вони відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2019 року клопотання заступника начальника СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про арешт майна задоволено частково.
Накладено арешт на автомобіль марки "Део Матіс", білого кольору, н.з. НОМЕР_1 та ключі до даного автомобіля.
Заборонено користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.
В частині клопотання про арешт технічного паспорта на автомобіль НОМЕР_2 відмовлено.
В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити. Вважає, що слідчий в порушення строків, визначених ч.5 ст.171 КПК України, звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна. Зазначає, що задовольняючи клопотання слідчого та наклавши арешт на автомобіль слідчий суддя порушив його право на вільне користування та розпорядження майном.

До початку розгляду справи ОСОБА_7 подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову,стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Так, СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001375 від 07 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 12.03.2019 року на території ТСЦ 0741, що в с. Струмівка Луцького району по вул. Рівненська, 74, виявлено автомобіль марки "Део Матіс", білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , на якому виявлено, що ідентифікаційний номер двигуна на маркувальному майданчику піддавався змінам шляхом знищення.

Постановою слідчого від 09.12.2019 року автомобіль марки "Део Матіс", білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , ключі до нього та технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_2 визнані речовими доказами.

Вирішуючи питання про накладення арешту на автомобіль, у відповідності до вимог ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя вказав, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто являється речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою його збереження необхідно накласти арешт.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що накладення арешту на вилучений автомобіль є необхідним з метою збереження речових доказів та проведення повного, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування.

Що стосується твердження апелянта про порушення слідчим вимог ч.5 ст.171 КПК України, то воно не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як встановлено слідчим суддею, вказане майно вилучене 07.12.2019 року під час огляду місця події, клопотання до суду слідчим подано 09.12.2019 року, тобто на наступний робочий день після вилучення майна (а.с.6).

З таким твердженням слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, при апеляційному розгляді провадження встановлено не було.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2019 року про накладення арешту на майно без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: