Справа № 206/377/20
Провадження № 1-кп/206/122/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2020 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000015 від 05.01.2020 та угоду про визнання винуватості від 03.02.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Оленівка, Волноваського району, Донецької області, із базовою середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповолітніх дітей не маючого, не працевлаштованого, офіційно не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.03.2003 Київським районним судом м. Донецька за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік;
- 30.03.2006 Київським районним судом м. Донецька за ч.1 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 4 місяці 5 днів;
- 05.11.2009 Київським районним судом м. Донецька за ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 2 місяці;
- 09.07.2013 Київським районним судом м. Донецька за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим вироком Київського районного суду м. Донецька від 25.09.2013 року за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин. Так 04.01.2020 близько 15:00 години ОСОБА_3 знаходився у приміщенні торгівельної зали магазину «Варус-40», який належить ТОВ «ОМЕГА», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43-Д, де побачив, що в магазині знаходиться невелика кількість покупців. Знаходячись у відділі побутових товарів, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, яке належить ТОВ «ОМЕГА», магазину «Варус-40», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43-Д. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненене повторно, в той же самий день, тобто 04.01.2020, приблизно о 15.05 годині, продовжуючи знаходитися у торгівельній залі магазину «Варус-40», розташованого за вказаною адресою, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх умисних злочинних посягань, діючи умисно, з метою власного збагачення, підійшов до торгової полиці з побутовими товарами, звідки взяв алюмінієву сковороду з атипригарним покриттям «VINCENT» 26 см з кришкою, модель VC-4462-26, після чого сховав вищевказаний товар під куртку чорного кольору, яка була на ньому одягнута. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_3 намагався винести викрадене майно за межі магазину, але за межами касового контролю біля виходу з магазину був затриманий співробітниками охорони магазину, які запобігли злочинним діям останнього. Таким чином ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними діями ОСОБА_3 намагався спричинити

ТОВ «ОМЕГА» магазину «Варус-40» матеріальний збиток на загальну суму

328 грн. 64 коп. без ПДВ, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 147/20 від 16.01.2020. 03.02.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під № 0000015 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Представник потерпілого ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України. Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1(один) рік та покласти на нього обов`язки, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.2 ч.3 ст.76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди з підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода представника потерпілого, а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди. За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання. Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342,350,373,374,474-475,124,100 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.02.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні під № 0000015.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 03.02.2020 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на користь судового експерта ОСОБА_7 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017 року) за проведення судово-товарознавчої експертизи № 147/20 від 16.01.2020 суму у розмірі 300 гривень 00 копійок (т.1 а.п. 45).
Речові докази:
- CD-R диск на якому міститься відео-файл з записом з камер відеоспотсереження з приміщення продуктового супер - маркету «Варус-40», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20- річчя Перемоги, 43Д, за 04.01.2020, який визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 13.01.2020 (т. 1 а.п. 39-40) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження під № 0000015;
- алюмінієву сковороду з атипригарним покриттям «VINCENT» 26 см з кришкою, модель VC-4462-26, яка визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 13.01.2020 (т. 1 а.п. 39-40) та передана на відповідальне зберегінання ОСОБА_6 , відповідно до зберігальної розписки (т. 1 а.п. 41) повернути власнику магазин «Варус-40», який належить ТОВ «ОМЕГА» за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1