Справа № 488/1356/20
Провадження № 1-м/488/2/20 р.
УХВАЛА

03.07.2020 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України, -

ВСТАНОВИВ:
20.05.2020 року до Корабельного районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до чинного законодавства України вироку Івантєєвського міського суду Московської області від 06.04.2017 року, для подальшого відбування покарання засудженим ОСОБА_4 на території України відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Івантєєвського міського суду Московської області від 06.04.2017 року ОСОБА_4 засуджений за частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації, тобто за вчинення замаху на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчинений групою осіб за попередньою змовою, до 9 років 6 місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму; строк покарання ухвалено рахувати з 06 квітня 2017 року; в строк відбування покарання зарахувати тримання під вартою в період з 10 липня 2016 року по 06 квітня 2017 року.
ОСОБА_4 звернувся із заявою про переведення його в Україну для подальшого відбування покарання, посилаючись на те, що він є громадянином даної держави.
Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, у клопотанні просив розглянути справу без його участі, відповідно до ст. 610 КПК України його участь не є обов`язковою.
Заслухавши думку прокурора, який вважав, що клопотання є обґрунтованим та відповідає вимогам закону, дослідивши письмові матеріали, додані до клопотання, суд вважає клопотання Міністерства юстиції України таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно частині 1 статті 602 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Чинним на території України є Закон України «Про приєднання України до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».
Зазначена Європейська Конвенція згідно з положеннями статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 7 Кримінального кодексу України, громадяни України, які вчинили злочини за межами України, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за злочин, вчинений засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, частини 5 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, тобто за вчинення замаху на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчинений групою осіб за попередньою змовою, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність і відповідає статті 15, частині 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
Санкція частини 3 статті 307 Кримінального кодексу України, за якою слід кваліфікувати дії ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Як вбачається з вироку Івантєєвського міського суду Московської області від 06.04.2017 року, покарання ОСОБА_4 призначено з урахуванням ст.ст. 66 ч.3, 62 ч.1 КК РФ, що відповідає ст.ст. 68 ч.3, 69-1 КК України.
Санкція частини 5 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти до двадцяти років, а також додаткові покарання, які відносно ОСОБА_4 не були застосовані.

Санкція частини 3 статті 307 Кримінального кодексу України, за якою слід кваліфікувати дії ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. З урахуванням вимог частини 3 статті 68, статті 69-1 Кримінального кодексу України, найбільший строк позбавлення волі, який може бути призначений за цією статтею, складає 2/3 від максимального строку покарання, тобто: 12 років = 144 місяці. 2/3 = 96 місяців = 8 років позбавлення волі.

Таким чином, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606 610 Кримінального процесуального кодексу України, враховуючи положення щодо того, що у разі, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України, суд визначає ОСОБА_4 покарання за статтею 15, частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 8 років без конфіскації майна, так як санкцією пункту 4 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації не передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна і засудженому воно не призначалось, а тому суд не застосовує його при визначенні покарання.

Строк відбування покарання слід рахувати з з 06 квітня 2017 року. В строк відбування покарання зарахувати термін перебування під вартою з 10 липня 2016 року по 06 квітня 2017 року включно із розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі (відповідно до ст. 72 КК України в редакції, що діяла на час ухвалення вироку).

На підставі викладеного, керуючись статтями 609, 610 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Івантєєвського міського суду Московської області від 06.07.2017 року, яким громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджений до 9 років 6 місяців позбавлення волі без додаткових покарань у виправній колонії суворого режиму.

Визначити, що кримінальна відповідальність за вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачена статтею 15, частиною 3 статті 307 КК України.

Визначити засудженому ОСОБА_4 покарання, що підлягає відбуванню за вироком Івантєєвського міського суду Московської області від 06.07.2017 року за статтею 15, частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України позбавлення волі строком на 8 років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з 06.04.2017 року.

На підставі статті 72 Кримінального кодексу України в редакції, що діяла на час ухвалення вироку, в строк відбування покарання зарахувати термін його перебування під вартою з 10.07.2016 року по 06.04.2017 року включно із розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1