печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повідомлення про підозру,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді зі скаргою в порядку пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особи, які її подали вказують, що фактичні обставини, викладені в повідомленні про підозру, не відповідають дійсності та не знаходять свого підтвердження, а саме: щодо об`єкту посягання та події злочину, інкримінованого ОСОБА_7 . Зазначають, що в повідомленні про підозру ОСОБА_7 орган досудового розслідування прямо не вказує, яким чином відбулося приховування товару від митного контролю, тобто на спосіб вчинення злочину, в якому підозрюють їх підзахисного. Разом із тим, виключно з контексту повідомлення про підозру сторона захисту робить висновок про те, що орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_7 у контрабанді частин вогнепальної зброї, з приховуванням від митного контролю шляхом подання уповноваженому органу документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, зокрема, інвойсу до поштового відправлення. Як вважає орган досудового розслідування, в інвойсі неправильно зазначено вміст поштового відправлення, а саме: «large ring F2» (велике кільце F), а насправді в поштовому відправленні № NP 6245NPI через митний кордон України переміщувався ствол калібру 7,62*54R з патронником, мушкою до фінської гвинтівки Мосіна зразка 1939 року (М39), являє собою основну частину вогнепальної нарізної зброї. Однак висновок органу досудового розслідування, що інвойс до поштового відправлення № NP 6245NPI містить неправдиві відомості, є помилковим, оскільки найменуванням «large ring F2» (велике кільце F) в США називають ствол калібру 7,62*54R з патронником, мушкою до фінської гвинтівки Мосіна зразка 1939 року (М39). В зазначеному легко переконатись переглянувши відповідні сайти. Вказують, що ОСОБА_7 товаросупровідні документи до поштового відправлення № NP 6245NPI не складав і до митного органу не подавав, а, значить, відсутні його активні дії, спрямовані на досягнення мети злочину, а саме: безпосередній об`єкт кримінального правопорушення, тобто у підзахисного відсутнє посягання на встановлений законодавством порядок та умови переміщення товару або предметів через митний кордон України, що виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності. Так, з метою доставки в Україну з США ствола калібру 7,62*54R з патронником, мушкою до фінської гвинтівки Мосіна зразка 1939 року (М39), який ОСОБА_7 придбав через онлайн-аукціон e-bay, останній звернуся за відповідною послугою до ТОВ «Нова Пошта Інтернешнл», про що свідчить відповідний договір. Згідно умов означеного договору ТОВ «Нова Пошта Інтернешнл» прийняла на себе зобов`язання організувати за рахунок ОСОБА_7 здійснення митного декларування товарів та предметів у вантажі ОСОБА_7 , що переміщуються через кордон України в якості міжнародних експрес-відправлень. Таким чином, ОСОБА_7 товаросупровідні документи до поштового відправлення № NP 6245NPI не складав і митному органу не подавав, оскільки ці зобов`язання, як декларант, взяло на себе ТОВ «Нова Пошта Інтернешнл». ОСОБА_7 не мав можливості створити товаросупровідні документи до поштового відправлення з США в Україну, так само як і внести відомості до таких документів, чи внести зміни до відомостей або надати вказівки по їх складанню. Оскільки формат онлайн-аукціону не передбачає контакту з конкретними фізичними особами або можливості впливу на процес відправки придбаного товару, зокрема, щодо складання відповідних документів, необхідних для відправлення із-за кордону на територію України придбаного товару. Зазначили, що при переміщенні товару через митний кордон України підзахисному надійшло повідомлення про те, що вищевказане поштове відправлення затримане митними органами, а тому його доставка буде анульована. Проте після цього працівники правоохоронного органу з метою імітації контрабандного переміщення частин для вогнепальної нарізної зброї 22.02.2019 р. в поштове відправлення № NP 6245NPI вклали металевий предмет ззовні схожий на лом, який підзахисний в той день отримав. Отже вбачається, що обставинам, викладеним в повідомленні про підозру ОСОБА_7 , орган досудового розслідування надав невірну правову оцінку, оскільки в діях останнього відсутній склад інкримінованого злочину, так само як відсутня і сама подія злочину.

Наведені обставини та порушення, допущені органом досудового розслідування, у своїй сукупності тягнуть за собою підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

У судовому засіданні захисники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені у скарзі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, вислухавши надані пояснення, дослідивши матеріали провадження, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділом Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000219 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.

Так, за змістом ч.ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно з положеннями пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст. 37 цього Кодексу.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» пункт 88, «Erdagozv. Turkey» пункт 51, «Cebotari v. Moldova» пункт 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки і оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 р. Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Разом з тим, відповідно до пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України хоча і передбачено право оскарження повідомлення про підозру, втім кримінальним процесуальним законодавством не визначено критеріїв в підстав, які можуть бути покладені в основу скасування повідомлення слідчого, прокурора про підозру у вчинені особою злочину. За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повідомлення про підозру, відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскарження безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1