Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/535/15-к
Провадження № 1-кп/572/27/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2020 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни кримінальне провадження 0001077 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , уродженця с.Люхча Сарненського району Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 191 , ч. 3 ст. 191 КК України , -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , працюючи на посаді начальника відділення провідного менеджера з обслуговування клієнтів Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк» (), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, на початку січня 2010 року, знаходячись в приміщенні Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк», що в м. Сарни по вул.Суворова, отримав від клієнта вказаної банківської установи ОСОБА_6 , яка на той момент була особою похилого віку, кредитну банківську картку для її знищення в зв`язку з закриттям кредитного рахунку. Отримавши дану картку, ОСОБА_5 виявив на ній позитивний залишок грошових коштів у сумі 1021грн. 05коп, які повинен був повернути ОСОБА_6 . Однак, в порушення «Загальних положень по карткам «ПриватБанку», зазначені грошові кошти не повернув, кредитну картку ОСОБА_6 не знищив, а продовжив нею користуватися від імені останньої. В період з 15 січня 2010 року по 01 вересня 2014 року шляхом проведення різних банківських операцій заволодів зазначеним позитивним залишком грошових коштів на картці в сумі 1021грн. 05 коп., що належали ОСОБА_6 та грошовими коштами у межах кредитного ліміту картки у розмірі 8430грн. 13коп. Всього обвинувачений обернув на свою користь грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 1021 грн. 05 коп., чим заподіяв потерпілій збитків на вказану суму, а також внаслідок його протиправних дій утворилась кредитна заборгованість ОСОБА_6 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 8430 грн. 13 коп. Вказаними грошовими коштами на загальну суму 9451 грн. 18 коп. розпорядився на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, отримали правову кваліфікацію за ч.2 ст.191 КК України.
Повторно, ОСОБА_5 15.05.2014 року, працюючи на посаді провідного менеджера Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк» (), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні ПАТ КБ «Приватбанк», що по вул. Суворова в м. Сарни, для поміщення на депозитний рахунок отримав від клієнта вказаної банківської установи ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 30000 грн., які залишив у себе та в подальшому привласнив, обернувши на свою користь, чим заподіяв потерпілому збитків на зазначену суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_5 15.07.2014 року приблизно о 13.10 год., працюючи на посаді провідного менеджера Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк» (), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні ПАТ КБ «Приватбанк», що по вул. Широка в м. Сарни, для поміщення на кредитний рахунок отримав від клієнта вказаної банківської установи ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1050 грн., які в подальшому привласнив, обернувши на свою користь, чим завдав потерпілій збитків на зазначену суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
19.09.2014 року приблизно о 15.00 год. ОСОБА_5 , працюючи на посаді провідного менеджера Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк» (), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні відділення ПАТ КБ «Приватбанк», що по вул. Широка в м. Сарни, для перевірки даних по кредитному рахунку, отримав від клієнта вказаної банківської установи ОСОБА_9 , який являється особою похилого віку, належну останньому кредитну банківську картку, з якої того ж дня у період з 15год. 44хв. по 16год. 27хв., без відома та згоди власника картки перерахував у власних цілях на інший банківський рахунок грошові кошти в сумі 5500 грн., заволодівши та розпорядившись таким чином ними на власний розсуд,чим заподіяв потерпілому збитків на зазначену суму.
ОСОБА_5 20.09.2014 року приблизно о 12.00 год., працюючи на посаді провідного менеджера Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк» (), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні ПАТ КБ «Приватбанк», що по вул. Широка в м. Сарни, для перевірки даних по кредитному рахунку отримав від клієнта вказаної банківської установи ОСОБА_10 належну останньому кредитну банківську картку, з якої незаконно в той же день в період з 12год. 20хв. по 13год. 48хв., через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», що в м. Сарни по вул. Широка, зняв грошові кошти в сумі 19000 грн., які в подальшому привласнив, обернувши на свою користь, чим заподіяв потерпілому збитків на зазначену суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Повторно, ОСОБА_5 працюючи на посаді провідного менеджера Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк» (), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, маючи доступ до банківської комп`ютерної техніки та до рахунків клієнтів, а також можливість проводити різного роду банківські операції, отримав інформацію про депозитний рахунок ОСОБА_11 , скориставшись якою в період з 13 по 17 жовтня 2014 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з персонального рахунку клієнта за допомогою послуги «Екстрені гроші» через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк», що в м. Сарни по вул. Широка, з депозитного рахунку ОСОБА_11 , який є особою похилого віку, зняв грошові кошти в сумі 10070 грн., які в подальшому привласнив, обернувши на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Повторно, ОСОБА_5 працюючи на посаді провідного менеджера Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк» (), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи доступ до банківської комп`ютерної техніки та до рахунків клієнтів, а також можливість проводити різного роду банківські операції, отримав інформацію про кредитний рахунок клієнта вказаної банківської установи ОСОБА_11 .. В подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи зазначену інформацію, в період з 14 по 17 жовтня 2014 року, з кредитного рахунку клієнта вказаної банківської установи ОСОБА_11 , без його відома та згоди перерахував у власних цілях на інші банківські рахунки грошові кошти в сумі 14999 грн., привласнивши їх та розпорядившись таким чином ними на власний розсуд.
Повторно, ОСОБА_5 працюючи на посаді провідного менеджера Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк» (), будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи доступ до банківської комп`ютерної техніки та до рахунків клієнтів, а також можливість проводити різного роду банківські операції, отримав інформацію про пенсійний рахунок клієнта вказаної банківської установи ОСОБА_11 .. В подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів 17 жовтня 2014 року в період з 15.30 год. до 01.13 год., використовуючи зазначену інформацію з пенсійного рахунку клієнта вказаної банківської установи ОСОБА_11 , який є особою похилого віку, без відома та згоди власника картки перерахував у власних цілях на інший банківський рахунок грошові кошти в сумі 13456 грн., привласнивши їх та розпорядившись таким чином ними на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 в цій частині отримали правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 191 КК України , а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненими повторно .
Продовжуючи протиправні дії ОСОБА_5 повторно , 08.02.2014 року приблизно о 09 годині, перебуваючи поблизу магазину «Смак», що в м. Сарни по вул. Суворова, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_12 , під приводом здійснення обміну національної валюти України на долари США, отримав у останнього грошові кошти в сумі 67 000 грн., які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що є значною шкодою.
Повторно, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_13 , під приводом допомоги у знятті готівки з банківського рахунку, 05.06.2014 року приблизно о 12 год. у приміщенні відділення ПАТ КБ «Приватбанк, що в м. Сарни по вул. Широка, отримав у останнього платіжну банківську картку, з якої у період з 05 по 07 червня 2014 року, через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанку» та через касу відділення ПАТ КБ «ПриватБанку», що в м. Сарни по вул. Широка, зняв з належного останньому банківського рахунку гроші в загальній сумі 120000 грн., які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що є значною шкодою.
Повторно, ОСОБА_5 04.07.2014 року приблизно о 11 годині, перебуваючи в приміщенні відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», що в м.Сарни по вул.Суворова, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_14 , під приводом відкриття депозитного банківського рахунку та зарахування на нього грошей, отримав від останнього грошові кошти в сумі 10 000 доларів США (станом на 04.07.2014 по курсу НБУ курс долара США становить 1182,7096 грн. за 100 доларів США), які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків у розмірі 118270,096 грн., тобто на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що є значною шкодою.
Крім того, ОСОБА_5 повторно, 02.08.2014 року приблизно о 11 год., в належній йому квартирі, що в АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_15 , під приводом здійснення обміну національної валюти України на долари США, отримав від останньої належні їй грошові кошти в сумі 29500 грн., які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Повторно, ОСОБА_5 06.08.2014 року приблизно о 15 год., перебуваючи поблизу будинку №6 по вул. Широкій м. Сарни, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_15 , під приводом здійснення обміну національної валюти України на долари США, отримав від останньої грошові кошти в сумі 11800 грн., які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Повторно, ОСОБА_5 11.09.2014 року приблизно о 11 год., перебуваючи поблизу приміщення «Укрпошти» по вул. Широкій в м. Сарни, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_16 , під приводом здійснення обміну національної валюти України на долари США, отримав від останньої грошові кошти в сумі 15000 грн., які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Повторно, ОСОБА_5 29.09.2014 року приблизно о 09.10 год., перебуваючи поблизу відділення ПАТ КБ «ПриватБанку» по вул.Широкій в м. Сарни, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_17 , під приводом здійснення обміну національної валюти України на долари США, отримав від останньої належні її сину ОСОБА_18 гроші в сумі 16000 грн., які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Повторно, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_11 , який являється особою похилого віку, під приводом допомоги у знятті готівки з банківського рахунку, 13.10.2014 року приблизно о 11 год. отримав від останнього депозитну банківську картку, з якої в період з 13 по 17 жовтня 2014 року, через банкомат ПАТ КБ «ПриватБанк» в м.Сарни по вул. Широкій , зняв гроші в загальній сумі 9570 доларів США (станом на 13.10.2014 року по курсу НБУ курс долара США становить 1295,2882 грн. за 100 доларів США), які обернув на свою користь та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 123959 грн. 08 коп., тобто на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що є значною шкодою.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненими повторно, що завдало значної шкоди потерпілим, отримали правову кваліфікацію за ч.2 ст.190 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним в скоєнні інкримінованих злочинів. Пояснив , що працював на посаді провідного менеджера Сарненського відділення №1 ПАТ КБ «ПриватБанк» по 14. 10. 2014 року . В його обов`язки входило відкриття та закриття депозитних рахунків, рахунків «Приват24», відкривав платіжні картки, які можливо відкрити лише за участю клієнта, котрий має бути сфотографований з цією карткою, картка відкривається строком на 4 роки .
Крім того, повідомив суду, що з метою додаткового заробітку придбав для себе в кінці грудня 2013 року на початку 2014 року 67 тис. євро, які виявились підробленими. З метою вирішення своїх фінансових проблем брав кошти у потерпілих та без їхнього дозволу використовував на власні потреби. Брав у потерпілих гроші, маючи намір отримати прибуток за рахунок різниці між вартістю при купівлі та продажі валютних коштів, однак через постійне зростання курсу долара та євро , у нього не вийшло владнати цю фінансову проблему. Не заперечує того , що винен потерпілим гроші, обіцяє по можливості відшкодувати всі завдані збитки.
Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_5 працював в ПАТ КБ «ПриватБанк» з 03.09.2007 року головним спеціалістом по продажам роздрібних послуг клієнтам, з 2010 року керівником Сарненського № 1 відділення банку Рівненської філії регіонального відділення північно-західного РУ, що вбачається з наказу від 26. 02. 2010 року ( т.1 а.с.29-32). В подальшому на підставі наказів про переміщення працював керівником відділення гр. В - головним спеціалістом по продажам послуг клієнтам та касовим операціям/Керуючим відділення головним менеджером по обслуговуванню клієнтів (т. 1 а.с.33). До його функціональних обов`язків входили: робота з чергою, продаж банківських продуктів, обслуговування клієнтів, організація та забезпечення роботи співробітників по продажу банківських послуг, контроль над інкасацією, діяльністю відділення, та ряд операційних функцій , визначених функціональними обов`язками (т. 1 а.с. 33-34). Відповідно до наказу від 11.10.2014 року його було звільнено з займаної посади з 14.10.2014 року (т. а.с. 39 ).
Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується наступними доказами .
Так, потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, про те, що він у 2014 році вирішив звернутися до ОСОБА_5 про обмін гривні на долари США, оскільки працював з ним понад 10 років та знав його як завідувача банком. Водночас, зазначив, що ОСОБА_5 не зважаючи на ситуацію, яка складалася на той час у банках запевнив що вказані дії по обміну валюти має можливість зробити. 08.02.2014 близько 09 години приїхавши у відділення Приватбанку, що біля магазину «Смак» разом з дружиною в банкоматі біля вказаного відділення, вони разом з ОСОБА_5 зняли 67 тис. грн., які потерпілий віддав обвинуваченому для того щоб останній здійснив обмін на долари США, однак по даний час ОСОБА_5 вказаного обміну не здійснив, окрім 5 тис. грн., коштів більше упродовж 4 років не повернув.

Зняття вказаної суми коштів підтверджено випискою з банківського рахунку (Т.1 а.с.102) та фотоматеріалами наданими банком на виконання ухвали слідчого судді (Т.1 а.с.98, 100-108, 126-130, 133-137).

Потерпілий ОСОБА_7 надав показання у судовому засіданні, що 15.05.2014 прийшов у приміщення відділення Приватбанку по вул. Суворова м. Сарни оформити депозит у сумі 30 тис. грн. на один місяць. Передав кошти ОСОБА_5 у приміщенні Приватбанку, однак той оформлення до кінця не провів, оскільки сказав, що щось вийшло з ладу.

Прийшовши через декілька днів, черговий раз по договір ОСОБА_5 йому повідомив що останній ще не підписаний.

Через деякий час, зустрівши ОСОБА_5 потерпілий в черговий раз просив повернути депозитні кошти, оскільки строк дії депозитного договору мав закінчитися, останній підвів ОСОБА_7 до банкомату та завірив його, що в нього є кошти, показавши залишок на рахунку у сумі понад 100 тис. грн. Однак, лише в судовому засіданні ОСОБА_7 зрозумів, що вказана картка ОСОБА_5 не належала, оскільки при введенні пін-коду 14.10.2014 останній використовував набір цифр «6262», тобто пін-код, який при допиті зазначав потерпілий ОСОБА_11 , що це був пін-код до його картки. Водночас потерпілий ОСОБА_7 підтвердив, що фото біля банкомату від 14.10.2014, де зазначено номер картки НОМЕР_1 , які були надані Приватбанком відповідають дійсності (Т. 3 а.с. 14-15, 27).

Дізнався про проблеми фінансового характеру у ОСОБА_5 після того як неодноразово звертався до нього про повернення коштів, а останній повідомляв що немає можливості повернути кошти.

Потерпілий ОСОБА_13 під час допиту у судовому засіданні надав показання про те, що у червні 2014 року, у зв`язку з тим, що банкомати не видавали належну суму готівки, звернувся у центральному відділенні банку по вул. Широка м.Сарни до ОСОБА_5 , як до працівника банку, який очолював відділення банку, для цього віддав йому свою банківську картку та повідомив пін-код до неї та номер мобільного, для того щоб він допоміг зняти готівку, упродовж тижня, поки він не повернеться з відпочинку. Про зняття коштів дізнався з смс-повідомлень. Упродовж двох днів з його рахунку було знято готівку у сумі понад 120 тис. грн. Після повернення з відпочинку звернувся до ОСОБА_5 про повернення коштів, однак останній повідомив, що грошей немає та віддати немає чим. Пізніше повідомив що зняті кошти поклав на банківську картку та не може їх зняти у зв`язку з тим, що картку заблоковано. Упродовж 2 місяців звертався про повернення коштів до ОСОБА_5 , однак була постійно відмова у зв`язку з чим змушений був звернутися до служби безпеки банку, яка розглянула його звернення. Також потерпілий зазначив, що через місяць вказані кошти були повернуті ОСОБА_13 банком, про що прийшло повідомлення з банку. У зв`язку з чим претензій до ОСОБА_5 на даний час немає.

Зняття коштів у сумі 120 тис. грн. підтверджено випискою з банківського рахунку (Т.1 а.с. 231-323).

Листом Приватбанку, згідно якого зазначено, що шахрайське заволодіння грошовими коштами відбулося з вини працівника ОСОБА_19 відділення ОСОБА_5 (Т.1 а.с. 258) та підтверджено у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_20 .

Потерпілий ОСОБА_14 , надав показання про те, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 неодноразово допомагав йому у здійсненні банківських операцій, він вирішив скористатися його послугами при відкритті депозиту у Приватбанку. Так, 04.07.2014 у п`ятницю привіз до відділення «Приватбанку», що знаходиться біля магазину «Смак» 10000 доларів США, щоб покласти на депозит та передав їх банківському працівнику ОСОБА_5 . При оформленні вказаного депозиту ОСОБА_14 надав останньому копію свого паспорта, однак, під час відкриття депозиту, за словами ОСОБА_5 , виникли збої у мережі інтернет, у зв`язку з чим вказану операцію завершити виявилось неможливо. Тому вони домовились про зустріч в кінці робочого дня, для того щоб ОСОБА_14 забрав документи, які б підтверджували відкриття вказаного депозитного рахунку. Однак, ОСОБА_5 в кінці робочого дня при зустрічі виніс лише розписку, якою як думав потерпілий підтверджено лише факт передачі коштів, оскільки, як пояснив ОСОБА_5 , документи про відкриття депозиту ще не були готові. (Т.1 а.с.181)

Після вказаної ситуації обвинувачений почав уникати зустрічі з потерпілим. Тому, ОСОБА_14 приїжджав до ОСОБА_5 додому та в с.Люхча до його батьків, де матір обвинуваченого повідомила, що він не перший хто приїжджає до неї по гроші та пообіцяла, що повернуть гроші до кінця літа аби тільки він не звертався до правоохоронних органів.

На підтвердженням того, що депозитний рахунок на ім`я ОСОБА_14 не було відкрито наявна інформація Приватбанку, яка міститься в матеріалах кримінального провадження (Т.1 а.с.185, 195). Розмір завданої шкоди у розмірі 118270,096 грн. підтверджено довідкою наданою Ощадбанком (Т.1 а.с. 204).

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні надала показання про те, що 25.07.2014 в обідню пору прийшла до центрального відділення Приватбанку по вул. Широкій в м. Сарни для сплати погашення кредиту в сумі 1000 грн. В залі був присутнім працівник банку Юрій Набухотний, який взяв у неї вказану суму а саме 1050 грн., 10 гривень дав здачі. Зазначила, що передавши картку ОСОБА_5 останній провів нею по терміналу, розміщеному в нього на столі, а гроші положив у шухляду. Чек попросити на підтвердження проплати забула тому не переконалася про здійснення вказаного платежу. Однак про заборгованість по кредиту дізналася вже коли прийшло смс-повідомлення з банку про наявність заборгованості. Після з`ясування ситуації у працівників банку, змушена була звернутися до керівництва банку, які показали відео на якому було видно як остання передавала кошти ОСОБА_5 для здійснення проплати по кредиту. Вказане підтверджено наданими Приватбанком документами в т.ч. відеофайлами, наданими на виконання ухвали слідчого судді від 30.10.2014 (Т.1 а.с. 46-52,59).

У вересні місяці того року була повернута повністю сума боргу по кредиту з відсотками, у зв`язку з чим претензій до Набухотного не має.

Потерпіла ОСОБА_15 в судовому засіданні надала показання про те, що 31.07.2014 зателефонувала до ОСОБА_5 як до працівника банку, у якого постійно обслуговувалася, оскільки почула про нестабільний курс долара та запитала чи можна поміняти гривні на долари, на що останній відповів, що він може в цьому допомогти. У зв`язку з тим, що він перебував у відпустці то сказав, щоб ОСОБА_15 підвезла гроші до нього додому. Взявши 02.08.2014 гроші у сумі 29,5 тис. грн. разом з чоловіком завезла вказані гроші в квартиру ОСОБА_5 , який мав обміняти їх по 11.8 грн., на 2500 доларів США. Перерахувавши гроші ОСОБА_5 повідомив, що у зв`язку з тим, що у відпустці не може дати вказану суму, а йому необхідно вказані гроші занести до дівчат, які обміняють йому вказані кошти через декілька днів. Через декілька днів, а саме 06.08.2019 року потерпіла знову зателефонувала до ОСОБА_5 чи той зможе поміняти ще гроші на 1000 доларів, на що останній повідомив, що це можливо. І ОСОБА_15 разом з донькою принесла до будинку обвинуваченого і віддала кошти у сумі 12 тис. грн. біля під`їзду. Однак, останній повідомив, що зможе поміняти по 11,8 та віддав їй 200 грн. решти.

Тобто в загальному була домовленість з ОСОБА_5 про обмін 3500 доларів США через декілька днів. Через 5 днів після того як почала телефонувати ОСОБА_5 про повернення коштів, останній повідомляв про те, що треба ще трохи зачекати і так продовжувалось декілька разів. Спроби щодо повернення коштів з боку ОСОБА_5 полягали лише в тому, що останній погодився на пропозицію потерпілої взяти кредит у кредитній спілці. Однак, пройшло вже майже 5 років а кошти ОСОБА_5 так і не повернув.

Крім того, потерпіла зазначила, що про фінансові проблеми ОСОБА_5 їй нічого не було відомо. Адже якби їй було щось відомо вона б на другий день не принесла йому кошти у сумі 12 тис. грн. для обміну.

Вказані показання потерпілої підтверджено в судовому засіданні свідком її чоловіком ОСОБА_21 , який був присутнім при передачі коштів ОСОБА_5 та підтвердив дату, час, місце і суму переданих коштів та на яких умовах вказані кошти передавались.

Потерпіла ОСОБА_16 у судовому засіданні надала показання про те, що у серпні 2014 року вона звернулась до ОСОБА_5 про необхідність здійснити обмін коштів на долари США.

Приїхавши зі своїм свекром ОСОБА_22 11.09.2014 до відділення Приватбанку та зателефонувавши обвинуваченому на мобільний телефон з`ясувалося, що ОСОБА_23 знаходився біля відділення Укрпошти у м. Сарни на вул. Широкій де передала останньому

15 тис. грн. для обміну на долари, які він пообіцяв обміняти упродовж 2 днів. Вказаний строк потерпіла обговорювала з ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що їй необхідні були долари для того, щоб погасити свій борг перед іншими людьми, який взяла у доларах.

Однак, через два дні зв`язатися потерпіла з ОСОБА_5 вже не могла, у зв`язку з тим, що останній не брав слухавки, уникав зустрічі. Тому потерпіла змушена була прийти до нього на роботу, де останній запевнив її про те, що гроші в сумі 10 тис. грн у нього є на картці, а інші 5 тис.грн. співробітниці банку мали ввечері йому довезти. Однак, ОСОБА_5 не привіз вказані кошти і увечері.

Коли після неодноразових звернень потерпілої до обвинуваченого про повернення коштів, ОСОБА_5 в черговий раз повідомив, що не здійснив обміну, то потерпіла попросила про повернення коштів вже у гривнях. На що він як гарантію про повернення коштів написав розписку про отримання коштів у сумі 15 тис. грн. та зобов`язання повернути гроші упродовж двох днів (Т.2 а.с.18). Однак по цей день кошти потерпілій обвинувачений так і не повернув.

Потерпілий ОСОБА_9 надав показання про те, що прийшов до банку, по вул. Широкій, щоб здійснити погашення кредиту. Після того, як потерпілий повідомив, що прийшов погасити кредит, ОСОБА_5 запропонував йому допомогти у здійсненні вказаної операції, про що свідчить платіжне доручення від 19.09.2014 на суму 400 грн. (Т.3 а.с.52).

Згідно виписки з рахунку ОСОБА_9 НОМЕР_2 , яка долучена до матеріалів справи встановлено, що кошти 19.09.2014 перераховано у м. Київ, спочатку 4950 грн., а потім 550 грн (Т.3 а.с.51)

Крім того, згідно дослідженого у судовому засіданні відео, встановлено, що ОСОБА_5 фотографує картку ОСОБА_9 , вказане відео було оглянуто в присутності потерпілого ОСОБА_11 , який підтвердив що на відео зображений потерпілий ОСОБА_9 , з яким він пропрацював 20 років (Т.3 а.с.66).

Вказане підтверджено матеріалами, наданими Приватбанком на виконання ухвали слідчого судді та відповідно до ч. 1 ст. 359 КПК України підтверджує доводи потерпілого (Т.3 а.с. 55-57, 64-67).

Крім того, потерпілим повідомлено, що банківську картку нікому з членів своєї родини не передавав та пін-код не повідомляв, про існування такої банківської системи як «приват24» йому нічого не відомо, незважаючи на те, що кошти перераховано через вказану банківську систему, адже якби він мав можливість нею користуватися то не потребував би допомоги ОСОБА_5 .

Також зазначив, що після вчинених ОСОБА_5 дій, банк з пенсії потерпілого ОСОБА_9 відраховує кошти. На даний час кошти ОСОБА_5 потерпілому не повернув, кредит не погасив.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні надав показання про те, що у вересні 2014 в центральному відділенні банку, що на вул. Широкій м.Сарни, вирішив з`ясувати чому з кредитної картки списано 50 грн. Зайшовши в банк зустрів ОСОБА_5 , у якого неодноразово обслуговувався у банку та знав як хорошого спеціаліста та запитав, у зв`язку з чим знімаються кошти з кредитного рахунку, на що останній повідомив, що необхідно обновити картку, а для цього необхідно залишити картку йому для того щоб він зміг зробити певну операцію з нею. Передавши вказану кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 19 тис. грн. ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_5 пін-код до неї. Також при передачі вказаної картки між потерпілим та ОСОБА_5 була домовленість про її повернення через 2 дні.

ОСОБА_5 повідомив свій номер мобільного телефону по якому можна було б з ним зв`язатися та забрати картку, однак на багаторазові дзвінки ОСОБА_5 не відповідав. Так через два тижні не зв`язавшись з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 прийшов до Приватбанк, де йому повідомили що ОСОБА_5 у банку вже не працює.

На підтвердження показань потерпілого про використання картки ОСОБА_10 № НОМЕР_3 ОСОБА_5 свідчать виписка з вказаного рахунку про зняття коштів останнім на суму 19 тис. грн. та фотоматеріали від 20.09.2014 отримані на виконання ухвали слідчого судді від 30.10.2014 (Т.3 а.с. 128-133, 138, 143-151).

Кошти потерпілому ОСОБА_10 повернуто батьками ОСОБА_5 , претензій майнового характеру до останнього на даний час немає.

Потерпілий ОСОБА_18 надав показання про те, що в кінці вересня 2014 року мав намір поїхати у відпустку за кордон, у зв`язку з цим йому необхідні були долари США. Тому він звернувся до банківського працівника ОСОБА_5 про можливість здійснити обмін гривні на 400 доларів у касі банку.

У зв`язку з тим, що потерпілий працює у м. Києві, що унеможливлювало здійснення ним особисто обмін у вказаний день, він попросив свою матір здійснити обмін, яка повідомила, що разом з ОСОБА_5 через банкомат зняли кошти з зарплатної картки потерпілого у сумі 16 тис. грн., підтвердженням чого є виписка з особового рахунку ОСОБА_24 НОМЕР_4 (Т.3 а.с. 96), які передала обвинуваченому для обміну на долари до кінця тижня.

Однак, до кінця тижня обміну ОСОБА_5 не здійснив та повідомив ОСОБА_25 , що у нього виникли певні проблеми, то гроші в касу не привезли, то якісь інші відмовки. Крім того, потерпілим зазначено, що дозволу потерпілий ОСОБА_5 використовувати свої гроші не надавав, адже вони йому необхідні були для поїздки за кордон. На пропозицію про сплату відсотків за несвоєчасне повернення коштів не погоджувався, адже хотів повернути лише те, що йому належить, у зв`язку з тим, що на неодноразові телефонні дзвінки ОСОБА_5 не відповідав, потерпілий звертався навіть до дружини та матері обвинуваченого.

Після неодноразових звернень до ОСОБА_5 про повернення коштів, обвинувачений повернув йому лише 3 тис. грн. Вказані показання потерпілого підтверджено свідком ОСОБА_17 , яка підтвердила дату, час, місце та суму коштів, які передала ОСОБА_5 та на яких умовах також підтверджено інформацією наданою Приватбанком, у якій зазначено номер банківської картки № НОМЕР_4 з якої знімались кошти у сумі 16 тис. та дату їх зняття 29.09.2014. відео, де зафіксовано зустріч ОСОБА_5 з ОСОБА_17 біля банкомату, які знімали вказані кошти (Т.3 а.с.92-96, 100-108).

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні надав показання, що знав ОСОБА_5 з 2009 року, який відкривав йому рахунок на пенсію та ще декілька рахунків, один з яких був депозитним. Що свідчить про те що обвинувачений володів паспортними даними потерпілого та знав про кількість відкритих рахунків ОСОБА_11 . Після закінчення дії депозитного договору, який був відкритий від 02.09.2013 на 30 тис. доларів прийшов у банк, щоб зняти кошти, але тоді вийшла вказівка НБУ про обмеження у видачі готівки, тому забирав частинами, перед тим вистоявши в черзі багато часу. Кожного разу при знятті вказаних коштів неодноразово бачив ОСОБА_26 . Так, 13.10.2014 знявши чергові 500 доларів з депозиту, ОСОБА_27 в нього запитав, чому він так часто ходить в банк, на що останній повідомив, що знімає частинами свій депозит. На що ОСОБА_5 запропонував, що може допомогти зняти кошти швидше, але для цього йому потрібна картка. ОСОБА_27 запропонував переглянути залишок на вказаному рахунку, для цього ОСОБА_28 ввів код на терміналі, після чого висвітлилось повідомлення про залишок на рахунку у сумі 9570 доларів (Т. 2 а.с. 200-203, 250-252).

На вказану пропозицію ОСОБА_11 погодився та передав 13.10.2014 в приміщенні Приватбанку по вул. Широка картку ОСОБА_29 (що підтверджено відео та фото переглянутим у судовому засіданні), однак пін-код до вказаної картки йому не повідомляв, водночас зазначив що вводив двічі при ОСОБА_5 пін-код, який не є складним, що свідчить про те, що обвинувачений міг його запам`ятати. Крім того, повідомив, що домовились про те, що кошти приїде він забрати до ОСОБА_5 на другий день. Приїхавши у вказаний час, ОСОБА_5 йому повідомив, що гроші він не зміг зняти і сказав що зніме пізніше, однак не зважаючи на те, що пройшло декілька днів, відповідної операції він так і не здійснив.

Після того, як ОСОБА_5 не здійснив вказаного зняття коштів, ОСОБА_11 звернувся до служби безпеки банку, які повідомили, що грошові кошти з рахунку зняті, в тому числі і з пенсійної картки.

З метою з`ясування вказаної ситуації змушений був піти до ОСОБА_5 додому, де останній запропонував написати розписку (Т. 2 а.с. 184), на що потерпілий погодився, водночас на формулювання у розписці «про позику коштів» в той час не звернув увагу, оскільки мав намір лише підстрахуватися про факт повернення коштів. Також для підстраховки у обвинуваченого взяв планшет на якому було написано «Приватбанк», які в подальшому передав працівникам поліції та ОСОБА_5 повернув кошти у сумі 4800 грн.

Також, після звернення у банк для отримання виписок по рахунках з метою отримання доказів про рух коштів на рахунку, які в подальшому передав працівникам поліції, дізнався що на його ім`я відкрито ще і кредитний рахунок на 25 тис. грн., у зв`язку з чим на нього банк подав до суду і пройшов апеляційну та касаційну інстанцію, які підтвердили що він вказаного кредитного рахунку не відкривав та виявив відсутність коштів на двох інших рахунках у сумі 10,070 грн. та 13456 грн. (Т. 2 а.с. 188, 215).

Згідно показань свідка банківського працівника ОСОБА_20 встановлено, що маючи картку на руках та знаючи пін-код до неї, можна здійснити функцію зміни фінансового номеру за допомогою якого можна отримати доступ до інших рахунків клієнта та здійснювати різні банківські операції.

Потерпіла ОСОБА_6 , згідно актового запису про смерть № 24 від 24.01.2018 померла. Вказане підтверджено випискою відділення Приватбанку з рахунку НОМЕР_5 оформленого на ім`я ОСОБА_6 наданою потерпілою під час досудового розслідування, згідно якої зазначено про рух коштів на вказаній картці (Т.2 а.с.39-41). Крім того, в ході дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що за результатами проведеного внутрішнього розслідування ОСОБА_6 надійшла відповідь з ГО «Приватбанку», про те, що кредитний договір оформлений на її ім`я визнано шахрайським (Т.2 а.с.140) та підтверджено інформацією з банку, наданої відповідно до ухвали слідчого судді від 30.10.2014 (Т.2 а.с.63, 66, 107-108).

Крім того, факт використання ОСОБА_5 кредитної картки ОСОБА_6 підтверджується й тим, що номер кредитної картки № НОМЕР_5 ОСОБА_6 (Т.2 а.с.39), яку надала потерпіла співпадає з номером картки зображеної на фото 15.06.2014, що співпадає з часовим проміжком часу, зазначеним на виписці наданою потерпілій Приватбанком (Т.2 а.с.85, фото № 142159515).

Тому оцінюючи докази з точки зору достовірності, суд віддає перевагу викладеному в них, що нічим не спростовано під час судового розгляду справи, також бере до уваги пояснення потерпілих та свідків, в яких вони логічно та послідовно виклали усі обставини, які передували вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.
Оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку доведена у повному обсязі "поза розумним сумнівом" та його протиправні дії кваліфікує за ч. 2 ст.190 КК України та за частинами 2, 3 ст. 191 КК України.
Вивчаючи особу обвинуваченого, судом досліджено дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується як особа , що зарекомендувала себе з позитивної сторони . На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Вину в скоєнні злочину визнає.
При призначенні покарання суд приймає до уваги те , що злочини , скоєні обвинуваченим ОСОБА_5 і кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 191 КК України , є злочинами середньої тяжкості. Злочин, кваліфікований за ч. 3 ст. 191 КК України , є тяжким злочином.
Обставин, яка пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приймає щире каяття та часткове відшкодування шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є скоєння злочину щодо потерпілих, які є особами похилого віку .
Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами)", суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.
Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Приймаючи до уваги встановлене, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, те, що обвинуваченим частково відшкодовані завдані збитки потерпілим, беручи до уваги позицію потерпілих, те, що на утриманні обвинувачений має неповнолітню дитину, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає потрібним призначити покарання в межах санкції статей , по яких його притягнуто до кримінальної відповідальності, у виді обмеження волі
Цивільний позов не заявлений.
Доля речових доказів має бути вирішена відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Судові витрати у розмірі 982,80 грн. за проведення комп`ютерно-технічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, як документально підтверджені в судовому засіданні.
Для забезпечення виконання вироку суду, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370-374, 394, 395 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Люхча Сарненського району Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.191 , ч.3 ст.191 України та призначити покарання:
- за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі ;
- за ч.2 ст.191 КК України у виді 2(двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 (три) роки;
- за ч.3 ст.191 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 (три) роки;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання вказаних покарань призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, зокрема призначеного вироком Рівненського апеляційного суду від 23.12.2019 та призначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 (трьох) років 1 (одного) місяця з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Люхча Сарненського району Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня взяття під варту - з 25 березня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , уродженця с.Люхча Сарненського району Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , 982 грн. 80 коп. витрат , понесених на проведення судової комп`ютерно технічної експертизи.
Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду від 17.01.2015 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 на праві приватної власності залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Речові докази системний блок до комп`ютера, вінчестер, записник, прилучені до кримінального провадження в якості речових доказів постановою від 25.12.2014 року повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення

Суддя ОСОБА_1