Справа № 301/1144/20
У Х В А Л А
"04" червня 2020 р. м. Іршава
в с т а н о в и л а :
Клопотання мотивовано тим, що 02.06.2020 року до чергової частини Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП №2 Іршавського ВП ОСОБА_4 про те, що ними було зупинено транспортний засіб марки «ЗІЛ» зеленого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_5 . Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлено, що ОСОБА_5 незаконно перевозив в кузові свого автомобіля колоту деревину породи «Бук» та «Дуб», на яку не мав відповідних підтверджуючих документів. В ході огляду місця події вилучено вказаний автомобіль марки «ЗІЛ» зеленого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », в кузові якого знаходилась колота деревина породи «Бук» та «Дуб» загальною кубомасою 8,000 м3, та поміщено на спецмайданчик тимчасового тримання автомобілів Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області.
ОСОБА_5 у своїх поясненнях показав, що придбав дану деревину у с. Собатин, Іршавського району, від раніше незнайомого йому чоловіка без будь-яких підтверджуючих документів.
Постановою слідчої ОСОБА_2 від 03 червня 2020 року вилучені в ході огляду місця події автомобіль марки «ЗІЛ» зеленого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », в кузові якого знаходилась колота деревина породи «Бук» та «Дуб» загальною кубомасою 8,000 м3, визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.
Транспортний засіб та колота деревина, які на даний час вилучено, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, містять на собі сліди злочину, та є предметом злочину, передбаченого ст.246 КК України, мають важливе значення для проведення досудового розслідування, і в подальшому є необхідними для проведення експертних досліджень та слідчих дій, тому постала необхідність в накладенні арешту.
З метою збереження речових доказів просила клопотання задовольнити.
Дослідивши матеріали клопотання вважаю, що таке слід повернути для усунення недоліків, виходячи з наступного.
Згідно ст.132 КПК України, застосування заходів кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, потреби досудового слідства виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого подано клопотання. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст. 170 ч.1 КПК).
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).
З матеріалів клопотання вбачається, що відомості до ЄРДР внесено за ознаками злочину, передбаченого ст.246 ч.1 КК України.
Правової кваліфікації злочину клопотання не містить.
Статтею 246 ч.1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
У статті 246 КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.
Згідно витягу з ЄРДР від 04.06.2020 року відомості про злочин внесено по повідомленню інспектора СРПП №2 Іршавського ВП ОСОБА_4 про те, що ними зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_5 , який незаконно перевозив в кузові свого автомобіля колоту деревину породи «Бук» та «Дуб», на яку не мав відповідних підтверджуючих документів (а.с.3).
ОСОБА_5 в своїх письмових поясненнях від 03.06.2020 року показав, що, будучи власником вантажівки, 02.06.2020 року на прохання знайомого погодився привезти для нього дрова з с. Собатино. При в`їзді у с. Собатин його очікував чоловік ромської національності на возі з конем, всередині якого знаходилась колота деревина породи «Бук» та «Дуб» загальною кубомасою 8,000 м3. За дані дрова ОСОБА_5 заплатив особі на ім`я Йосип 5000 гривень. Дані дрова ОСОБА_5 купив без будь-яких підтверджуючих документів на дану продукцію для свого друга ОСОБА_6 (а.с.13-14).
Аналогічне викладення фактичних обставин справи містить і клопотання про накладення арешту.
Отже, у клопотанні не викладено фактичних обставин справи (місця, часу, об`єкту, предмету злочину, наявність шкоди), які могли б свідчити про наявність події та складу злочину, передбаченого диспозицією ст.246 ч.1 КК України.
Не приєднано до матеріалів клопотання і доказів, які можуть свідчити про вчинення незаконної порубки дерев у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду
Частина 2 ст. 171 КПК України містить вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна.
Дане клопотання слідчого також не відповідає вказаним вимогам, оскільки не містить вказівку про підстави і конкретну мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу накладення арешту, а також відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.
У клопотанні не зазначеного про наявність жодного ризику, що передбачений абзацом 2 частини 1 ст. 170 КПК України і вказував би на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
У клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, а також розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.
Крім того, у резолютивні частині клопотання не зазначено власника транспортного засобу.
Згідно ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин, вважаю, що клопотання слідчої ОСОБА_2 слід повернути прокурору Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 170-172 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя : ОСОБА_1