У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.12.2019 року, якою відносно

підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
продовжено строк тримання під вартою до 17.02.2020 року включно без зміни розміру застави у 321 120 гривень.

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5
В с т а н о в и в :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи зменшити розмір застави.
____________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/34/20 Слідчий суддя: ОСОБА_8

Категорія: оскарження ухвали с/с Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 17.02. 2020 року включно.
Залишено визначений розмір застави у 321 120 (триста двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.
У разі звільнення ОСОБА_6 під заставу, покладено на нього наступні обов`язки:
- з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- утримуватися від спілкування із усіма свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, ін. документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, винесеною з грубим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та підлягає скасуванню.
Зазначає, що висновки слідчого судді щодо наявності ризиків, вказаних у клопотанні, не мотивовані.

Також, на думку захисника, слідчим суддею не враховано, що підозрюваний характеризується з позитивної сторони, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не має на меті ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини або вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також у ОСОБА_6 значно погіршився стан здоров`я.

Стверджує, що враховуючи всі ці дані про особу підозрюваного, до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Окрім того, на думку апелянта, визначений слідчим суддею розмір застави є завідома непомірним для підозрюваного.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду клопотання слідчого, погодженого із прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 до 17.02. 2020 року включно, слідчим суддею встановлені наступні обставини.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюються в тому, що керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав як джерело прибутку діяльність, пов`язану зі збутом на території м. Миколаєва психотропних речовин, обіг яких заборонено та обмежено, використовуючи безкоштовний багатоплатформовий месенджер «Telegram». При цьому, ОСОБА_6 , відповідно до спільно розробленого з ОСОБА_10 злочинного плану, здійснював розкладання психотропної речовини у схованки (так звані «закладки») по м. Миколаєву.
03.08.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000224 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за фактами незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини та особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно.
24.10.2019 року о 14 год. 45 хв. у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 та того ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
26.10.2019р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В клопотанні слідчого необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, вмотивоване тим, що завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не дасть змоги запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків і належну поведінку підозрюваного.
Після вивчення матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_6 вищевказаного злочину та доведеність існування заявлених ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також про те, що вони не зменшились на даний час.
Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя продовжив строк застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прийшов до висновку, що запобігти наявним ризикам, які не зменшилися на даний час, шляхом обрання іншого запобіжного заходу не можливо і інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як вбачається із наданих матеріалів, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, внесене до ЄРДР за №0000224 від 03.08.2018 року.
26.10.2019р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.

При цьому мотивував своє клопотання та зазначив, що завершити досудове розслідування на даний час не можливо, оскільки є потреба у виконанні ряду процесуальних дій, у той час, як строк тримання ОСОБА_6 під вартою закінчується 22.12.2019 року.

Зазначене клопотання подане в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, а його зміст відповідає вимогам ч. 3 вказаної статті.
Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з загальними правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування такого виду запобіжного заходу вперше.
Зокрема, здобуті під час досудового розслідування докази в повній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину та є достатніми у сенсі положень, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується: протоколами за наслідками проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки від 15.02.2019 року та від 19.06.2019 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 25.10.2019 року; протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 26.02.2019 року та від 02.07.2019 року; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 від 24.10.2019 року; висновком експерта (експертиза матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6) №1078 від 11.09.2019 року; висновком експерта (експертиза матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6) №341 від 22.03.2019 року; власними поясненнями підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні.
Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна.
З урахуванням тяжкості вчиненого підозрюваним злочину, вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, та неможливості запобіганню іншим ризикам шляхом застосування менш суворих, ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а також неможливості завершення досудового розслідування у встановлені Законом строки, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що на даний час ризики не зменшились та застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Так, продовжує існувати ризик переховування від органу досудового слідства та суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років; існує ризик знищення або спотворення будь яких із речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває і в його ході встановлюється причетність до учинення злочину інших осіб, існує ризик впливу на свідків та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, зважаючи на сукупність даних про особу підозрюваного, який ніде не працює, не має джерела доходу, неодноразово та системно вдавався до вчинення злочинних дій в сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про не зменшення на час постановлення оскаржуваної ухвали раніше заявлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на зазначене, доводи захисника відносно того, що слідчий суддя дійшов хибного висновку щодо наявності достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України і вони не зменшились та застосування іншого запобіжного заходу неможливе, є безпідставними.
Доводи захисника, що підозрюваний має незадовільний стан здоров`я, і це може бути підставою для обрання іншого запобіжного заходу є необгрунтованими.

Так, в умовах тримання в СІЗО підозрювані, обвинувачені не позбавлені можливості отримувати належне лікування своїх захворювань.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього в СІЗО створюється медична частина, яка є її структурним підрозділом.
Положеннями наказу Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.
Окрім того, в матеріалах провадження не міститься жодних медичних документів з приводу того, що підозрюваний не може отримувати належне лікування в умовах утримання в СІЗО, вільно обирати лікаря чи бути направленим на лікування до обраного закладу охорони здоров`я в передбаченому законом порядку. Таких даних не надано також і апеляційному суду.
З огляду на наведене, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстави для її скасування відсутні.
Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.
З огляду на наведене апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.12.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: