У Х В А Л А

23 грудня 2019 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 захисника підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 подане в межах кримінального провадження № 0002870 від 22 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ново-Клиновець Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася слідчий СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує на те, що в провадженні СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002870 від 22 грудня 2019 року за ч.2 ст.156 КК України.

Так, досудовим розслідуванням даного кримінального провадження встановлено, що 22 грудня 2019 року близько 01 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкають його онук ОСОБА_7 , дружина онука ОСОБА_8 та правнучки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов до дитячої кімнати вищевказаної квартири та побачив, що обидві правнучки сплять на ліжку. В цей час, у підозрюваного ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на розбещення малолітньої правнучки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22 грудня 2019 року близько 01 години 15 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на вчинення розпусних дій, будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи, що малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є його правнучкою, користуючись відсутністю уваги з боку інших членів родини та впевнившись у відсутності свідків, перебуваючи у дитячій кімнаті квартири АДРЕСА_2 , де спала малолітня ОСОБА_9 , переклав останню на вільне ліжко. Після чого, користуючись безпорадним станом малолітньої ОСОБА_9 зняв з неї футболку, чим повністю оголив її статеві органи. В подальшому ОСОБА_4 своїми руками розвів ноги малолітньої ОСОБА_9 та знаходячись у безпосередній близькості до малолітньої ОСОБА_9 , умисно став мацати статеві органи потерпілої та непристойно торкатися до них, фактично вчиняючи розпусні дії сексуального характеру відносно малолітньої правнучки ОСОБА_9 , які викликають статеве збудження та навчають статевим зносинам, що ставить під загрозу нормальний психологічний та соціальний розвиток ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розпусні дії ОСОБА_4 були зупинені матір`ю малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка почувши голос доньки, зайшла до дитячої кімнати і виявила протиправні дії у відношенні малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22 грудня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами та просила клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечили, та просили відмовити в задоволенні клопотання, та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002870 від 22.12.2019 року, за підозрою ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 156 КК України.

22.12.2019 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22.12.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Перевіряючи доводи сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до висновку про те, що наявність обґрунтованої підозри на даній стадії досудового розслідування підтверджується даними, які містяться в долучених до клопотання матеріалах, зокрема: протоколом огляду місця події від 22.12.2019, постановою про визнання речовими доказами, протоколами допиту свідків від 22.12.2019 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 . ОСОБА_11 , протоколом допиту законного представника від 22.12.2019, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.12.2019, протоколом допиту малолітнього потерпілого та іншими матеріалами клопотання, а відтак не погоджується з доводами сторони захисту.

Враховуючи зазначене у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній одружений, не працює, пенсіонер, інвалідності не має, зареєстрований в Кіровоградській області, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені злочину який згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, відповідно до санкції ч. 2 ст. 156 КК України передбачене покарання на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, відповідно існують обґрунтовані ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 з врахування покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, крім цього, оскільки підозрюваний перебуває в родинних відносинах з малолітньою потерпілою та її законними представниками існує обґрунтований ризик незаконно впливати на свідків та потерпілу в цьому ж провадженні, тобто вбачається наявність ризиків, що передбачений п. 1, 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може залишити місце проживання, ухилитися таким чином від слідства та суду, впливати на свідків та потерпілу в даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з чим запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу на думку суду неможливо, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що достовірно встановлено при розгляді клопотання в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Тому, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за можливе визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 153 680 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України та встановлених слідчим суддею.

Керуючись ст. ст. 32, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвала слідчого судді діє протягом 60 днів - до 20 лютого 2020 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні розмір застави - 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

У разі внесення розміру застави на відповідний рахунок суду, вважати, що до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід застава строком до 20 лютого 2020 року включно.

У цьому разі на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора і суду у визначений ними час;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд, про зміну свого місця проживання та місце роботи.

В разі невиконання покладених обов`язків підозрюваним, наступають наслідки передбачені КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1