Провадження № 1-кп/947/208/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2020 року

Київський районний суд міст Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002287 від 31.08.2017 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Абаша Республіки Грузія, грузина, громадянина Грузії, з середньо освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого в м.Одесі без реєстрації та постійного місяця проживання, раніше судимого:
- 12.12.2018 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
- 19.11.2019 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

перекладач ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017 року близько 18 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи на перехресті проспекту Академіка Глушка та Люстдорфської дороги в м. Одесі, з метою особистої наживи, маючи корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з салону автомобіля «Опель Комбо» білого кольору д/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , таємно викрав належну ОСОБА_6 барсетку чорного кольору, вартість якої складає 1300 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 700 гривень, технічний паспорт на автомобіль «Опель Комбо» білого кольору д/з НОМЕР_1 , посвідчення водія та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 та дисконтна картка «Клевер Бонус».
Після чого, з викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 2000 гривень.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно, 30.08.2017 року близько 18 годин він знаходився на перехресті проспекту Академіка Глушка та Люстдорфської дороги в м.Одесі, де побачив автомобіль «Опель Комбо», з якого вирішив скоїти крадіжку. Він підійшов до автомобіля, відкрив двері, після чого викрав з салону автомобіля барсетку чорного кольору в якій були гроші, технічний паспорт на автомобіль, посвідчення водія, пенсійне посвідчення та дисконтна картка. Після чого, з викраденим майном він з місця вчинення кримінального правопорушення втік, однак згодом був затриманий працівниками поліції, яким добровільно видав викрадене ним майно. Він згоден, що вартість викраденого ним майна складає 2000 гривень.
Крім того, обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що з матеріалами кримінального провадження він знайомий в повному обсязі, жодних зауважень до зібраних доказів він не має та вважає за непотрібним досліджувати всі докази, він розуміє протиправність свого поступку та розкаюється у вчиненому.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений має непогашену судимість, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, проведеної на підставі постанови слідчого про визначення ринкової вартості майна від 06.09.2017 року, вартість належної ОСОБА_6 барсетки чорного кольору складає 1300 гривень.
Постановою слідчого від 31.08.2017 року речовими доказами у кримінальному провадженні визнано барсетку чорного кольору, вартість якої складає 1300 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 700 гривень, технічний паспорт на автомобіль «Опель Комбо» білого кольору д/з НОМЕР_1 , посвідчення водія та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 та дисконтна картка «Клевер Бонус».
Потерпілий надав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі.

Даючи юридичну оцінку дослідженим в судовому провадженні доказам, суд вважає їх допустимими, належними та достовірними.

Інші докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України при судовому розгляді не досліджувались, так як за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження інших доказів, так як фактичні обставини ніким не оскаржуються та відсутні сумніви відносно позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оцінивши всебічно, повно та неупереджено дослідженні докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку, про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно та обвинувачений дійсно винний в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При призначенні покарання, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і вважає, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та розкаявся у скоєному, відшкодував заподіяну шкоду шляхом повернення викраденого майна, усвідомив суспільну небезпеку свого діяння, що в силу ст.66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, враховуючи позицію сторони обвинувачення, викладену в судових дебатах, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання достатнє для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 вироком Приморського районного суду м.Одеси від 19.11.2019 року, який набрав законної сили, засуджений за вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів суд вважає, що покарання йому необхідно призначити відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 скоїв злочин по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку, тобто до постановлення вироку Приморського районного суду м.Одеси від 19.11.2019 року.

Суд при призначенні покарання ОСОБА_3 враховує положення п.21, п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт у кримінальному провадженні не накладався.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 373-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним за ч.2 ст.185 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Приморського районного суду м.Одеси від 19.11.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 12.02.2019 року.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілого вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1