справа № 173/2354/19
№ провадження 1-кп/208/324/20
УХВАЛА

23 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі колегії суддів: головуючого, судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8

у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта неповня середня, не заміжня, має на утриманні сина інваліда 1 групи - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце роботи комірник-пакувальник ТОВ «Стиль-Д» в м. Дніпро, зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактичне місце мешкання: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченій обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченої заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, перебуваючи на свободі може ухилитись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 на теперішній час не зменшились, продовжують існувати та виправдовують застосування саме такого запобіжного заходу. Потерпіла підтримала думку прокурора.

Обвинувачена не заперечувала проти продовження строку її тримання під вартою. Адвокатом підтримав думку підзахисної.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років.

Судом застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченої на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченої, у випадку її звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику.

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, не наводилось.

ОСОБА_11 раніше не судима, має постійне місце мешкання, сина інваліда 1 групи.

Разом з тим, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, знаходячись на свободі може ухилитись від суду, враховуючи термін покарання, який загрожує їй у разі визнання винною, що є ризиком ухилення від суду, приймаючи до уваги, що знаходячись на свободі обвинувачена може незаконно вплинути на потерпілу та свідків по справі, перешкодити об`єктивному розгляду справи іншим чином, суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183 , 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити, строком до 20 березня 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2