Справа № 760/3552/20
Провадження № 1-кс/760/1434/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі власника майна ОСОБА_3 , прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва клопотання про накладення арешту
в кримінальному провадженні № 70000093, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №70000093 від 26.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000093 від 26.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, процесуальне керівництво здійснюється Київською місцевою прокуратурою №9.
У клопотанні зазначається, що 25.01.2020, приблизно о 12 год. 10 хв., за адресою: м. Київ, вул., Вокзальна, 1, поліцейськими УПП було зупинено автомобіль марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 (посвідчення водія НОМЕР_2 від 18.12.1986) за порушення правил дорожнього руху. Так, при перевірці номерів агрегатів на документі, а саме свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 від 28.03.2001, а також НОМЕР_4 , з він кодом НОМЕР_5 , власник якого ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено, що він код на автомобілі марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , знищено механічним способом, у зв`язку з чим виникла підозра, що кузов даного автомобіля не відповідає записам, зазначеним у свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу.

Слідчий зазначає, що згідно протоколу огляду місця події від 25.01.2020, що проводився за адресою: м. Київ, вул. Вокзальна, 1, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , без номеру шасі, та ключі до нього, котрі поміщені до спеціального пакету слідчого підрозділу № 0055635, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , НОМЕР_3 від 28.03.2001 на ім`я ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , на автомобіль марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з він кодом: НОМЕР_5 , котрий поміщено спеціального пакету слідчого підрозділу №0055595.

Прокурор вказує, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , НОМЕР_3 від 28.03.2001 на ім`я ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з він кодом НОМЕР_5 , по матеріалам кримінального провадження є предметом кримінального правопорушення.

Прокурор наголошує, що з метою попередження можливого неправомірного відчуження, автомобіль марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , без він-коду, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , НОМЕР_3 від 28.03.2001 на ім`я ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу з метою проведення трасологічної експертизи та встановлення законного власника зазначеного автомобіля, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.
У судовому засіданні прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 заперечував проти даного клопотання, вказав на те, що він пенсіонер і не зможе оплатити перебування вищевказаного автомобіля на штраф майданчику у випадку його арешту, заявив, що не перешкоджатиме слідству у випадку проведення необхідних слідчих дій та наданні автомобіля для проведення експертиз.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з чч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя доходить висновку, що прокурором було доведено, що майно, а саме автомобіль марки «Оpel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , без він-коду, ключі до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , НОМЕР_3 від 28.03.2001 на ім`я ОСОБА_6 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме є об`єктом, який зберіг на собі сліди правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1 та 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Виходячи з матеріалів клопотання та пояснень сторін, слідчий суддя вважає доведеним необхідність накладення арешту на майно, вилучене 25.01.2020 за адресою: м.Київ, вул. Вокзальна, 1, а саме на автомобіль марки «Оpel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , без він-коду, ключі до нього, на свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , НОМЕР_3 від 28.03.2001 на ім`я ОСОБА_6 та існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони на відчуження та розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В решті клопотання відмовити, оскільки слідчий суддя дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_3 права користуватися вилученим у нього автомобілем становило би невиправдане втручання в його право власності.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст. 98, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт (шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження та розпорядження) на майно, вилучене 25.01.2020, а саме на автомобіль марки «Оpel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , без він-коду, ключі до нього, а також на свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , НОМЕР_3 від 28.03.2001 на ім`я ОСОБА_6 .
В решті клопотання - відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності підозрюваного під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається йому не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1