Справа № 541/374/20
Провадження № 1-кс/541/149/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

05 березня 2020 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
користувача майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000130 від 19.02.2020,
ВСТАНОВИВ:
21 лютого 2020 року прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, бежевого кольору, який належить ОСОБА_4 , визначивши місце його зберігання - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 34 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на транспортний засіб ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, визначивши його місце зберігання - камеру зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області.
В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020 за № 0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в результаті дослідження ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, бежевого кольору, що належить ОСОБА_4 на підставі ДКП 5344/0, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , виявлено часткове знищення номерного позначення двигуна шляхом видалення металевої поверхні номерного майданчика.

В ході огляду вищеописаного транспортного засобу встановлено та виявлено на кузові транспортного засобу сліди механічного втручання, а саме: часткове знищення номерного позначення двигуна шляхом видалення металевої поверхні номерного майданчика.

Крім того, у ході проведення огляду автомобіля вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на транспортний засіб ЗАЗ 110207, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2003 року випуску, бежевого кольору, відповідно до якого ідентифікація транспортного засобу відбувається за номером НОМЕР_4 , а власником транспортного засобу є НОМЕР_5 ТОВ АПО «ЦУКРОВИК ПОЛТАВЩИНИ».

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_1 2003 року випуску бежевого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та поміщено до камери зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, яка розташована за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 34.

Автомобіль ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску бежевого кольору, визнаний речовим доказом та знаходиться на майданчику тимчасового тримання автомобілів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, який розташований за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 34.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучений в ході огляду автомобіль ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, бежевого кольору, що належить ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на транспортний засіб ЗАЗ 110207.

Дані речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ, без якого неможливо в повному обсязі довести іншими способами обставини вчинення злочину. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання, а також для подальшого призначення та проведення судової автотехнічної експертизи, судової експертизи технічного стану транспортного засобу, а їх повернення може перешкодити всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в клопотанні, оскільки під час досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій для експертних досліджень.
Особа у користуванні якої перебуває автомобіль ОСОБА_4 заперечував проти накладення арешту на майно. Суду пояснив, що в грудня 2019 року в с. Яреськи Шишацького району придбав транспортний засіб, який належав ТОВ АПО «Цукровик Полтавщини». Під час перереєстрації транспортного засобу на його ім`я, експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України було виявлено, що номерне позначення двигуна піддавалося зміні. Вказував, що 05.12.2019 була здійснена проплата на рахунок за транспортний засіб, перед придбанням автомобіля звіряли лише номер його кузова, тобто ті дані що зазначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. В його розпорядженні автомобіль перебував із січня по лютий 2020 року. З моменту перерахунку коштів за придбаний автомобіль та до його фактичного отримання транспортний засіб перебував на території ТОВ АПО «Цукровик Полтавщини». Зазначав, що ним не вносилися зміни до номерного позначення двигуна, а також йому не відомо щодо інших осіб які можуть бути причетними. Просив ТОВ АПО «Цукровик Полтавщини» повернути грошові кошти за придбаний автомобіль або перереєструвати транспортний засіб на його ім`я, оскільки він фактично являється власником сплативши грошові кошти, однак транспортний засіб у нього вилучили у зв`язку з чим він юридично його не оформив.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та копії матеріалів наданих прокурором до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що СВ Миргородського ВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000130 від 19.02.2020 за ч. 1 ст. 290 КК України.
В ході якого під час огляду місця події 19.02.2020 було оглянуто та вилучено автомобіль марки ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску номер кузова НОМЕР_4 та направлено на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 34, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , серії НОМЕР_3 видане Миргородським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України, яке поміщено до камери зберігання речових доказів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області.

Постановою слідчого 1-го відділення СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 20.02.2020 вищезазначений транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № НОМЕР_7 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 видане Миргородським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України від 03.06.2003, автомобіль марки ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, належить ТОВ АПО «Цукровик Полтавщини».

Згідно із договором купівлі-продажу 5344/2020/1944630 транспортного засобу від 19.02.2020 року укладеного між продавцем ТОВ «Агропромислове об`єднання «Цукровик Полтавщини» та покупцем ОСОБА_4 , а також квитанцією від 06.12.2019 на суму 12000,00 грн. - транспортний засіб ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 року випуску придбаний ОСОБА_4 .
Відповідно до доповідної записки судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 , в результаті огляду ідентифікаційних номерних позначень та супроводжуючих документів автомобіля ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, бежевого кольору, було встановлено, що номерне позначення двигуна наданого на огляд автомобіля піддавалося частковому знищенню шляхом видалення металевої поверхні номерного майданчика.
Виходячи з положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, слідчим суддею встановлено, що є достатні підстави вважати, що автомобіль марки ЗАЗ 110207, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідно до постанови слідчого 1-го відділення Миргородського ВП ГУНП в Полтавської області ОСОБА_7 від 20.02.2020.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, передбачено що, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на автомобіль марки ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , із забороною користування ним, буде надмірним втручанням у права та інтереси законного власника та користувача, яке не виправдовує потреби кримінального провадження, крім того, доводи клопотання та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б давали підстав вважати, що користування автомобілем призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Даним ризикам можливо запобігти шляхом заборони відчужувати транспортний засіб.
Враховуючи мету з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, в тому числі експертних досліджень, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на двигун з номерним позначенням « НОМЕР_8 » автомобіля марки ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , визначивши місце його зберігання - майданчик тимчасово утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою : м. Миргород, вул. Я. Усика, 34 та накласти арешт на автомобіль без двигуна марки ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 шляхом заборони його відчуження.
Враховуючи вищевикладене, право користування транспортним засобом марки ЗАЗ 110207 державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 не буде перешкоджати проведенню слідчих дій, оскільки залишає за собою право збереження речового доказу у стані придатному для використання у кримінальному провадженню.

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна:
двигун з номерним позначенням « НОМЕР_8 » автомобіля марки ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , визначивши місце його зберігання майданчик тимчасово утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою : м. Миргород, вул. Я. Усика, 34.
Клопотання про накладення арешту на автомобіль марки ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 задовольнити частково, шляхом заборони його відчуження.

В задоволенні клопотання про арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ЗАЗ 110207, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , серії НОМЕР_3 видане Миргородським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, відмовити.
Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням та ОСОБА_4 і ТОВ «Агропромислове об`єднання "Цукровик Полтавщини", для відому.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1