справа № 179/1154/19
провадження № 1-кс/179/113/20
У Х В А Л А

24 березня 2020 року слідчий суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

представника заявника ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000369 від 16.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровській області надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000369 від 16.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 у клопотанні посилається на те, що слідчим СВ Магдалинівського ВП ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за 0000369 від 16.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках розслідування вищевказаного кримінального провадження ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровській області накладено арешт на вантажний автомобіль марки САЗ-3507 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 21 серпня 2006 року, виданий РЕВ 3-го МРВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області, належить ОСОБА_6 .

05 березня 2020 року ОСОБА_4 був повідомлений про підозру по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 286 КК України.

На теперішній час всі необхідні слідчі дії стосовно вказаного транспортного засобу виконані та отримані висновки. З урахуванням того, що ОСОБА_4 має генеральну довіреність від власника автомобіля, проживає у сільській місцевості та користується автомобілем з метою отримання засобів для існування своєї сім`ї, а також необхідністю ремонту та підготовки автомобіля до весняно-польових робіт, скаржник прохає скасувати ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровській області про арешт автомобіля.

Заявник та представник заявника в судовому засіданні підтримали вимоги клопотання, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.
Слідчий в судовому засіданні зазначив, що на даний час на даний час є необхідність арешту автомобіля, оскільки триває досудове розслідування та автомобіль визнано речовим доказом.

Вислухавши пояснення заявника, слідчого, дослідивши клопотання та матеріали додані до клопотання, суд вважає, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, автомобіль марки САЗ-3507 з реєстраційним номером НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Перевіркою матеріалів встановлено, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування чи відчуження.

Пунктом 13 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-559/0/4-13 від 05.04.2013 року, визначено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слід звернути увагу, що згідно з ч. 1 ст. 147 КПК клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення розглядається слідчим суддею, судом (під час судового розгляду), який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення. Такий підхід, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК, доцільно використовувати й при розгляді клопотань про скасування відсторонення від посади та арешту майна. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках:

- надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого накладено арешт на автомобіль, фактичні обставини кримінального провадження, те що,досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000369 на даний час триває, у зв`язку із чим слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що відсутні достатні підстави для скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2019 року.

Керуючись ст. 174 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000369 від 16.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1