КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 та цивільного відповідача ТОВ «Юнігран» на вирок Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
цивільних позивачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника цивільного відповідача ТОВ «Юнігран» ОСОБА_11 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «про амністію» у 2016 році ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання.
Частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , на користь якого з ТОВ "Юнігран" стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди 53493 гривні 81 коп., на відшкодування моральної шкоди 170000 гривен, на відшкодування витрат на правову допомогу 6000 гривень і 8810 гривень на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_9 , на користь якого з ТОВ "Юнігран" стягнуто на відшкодування моральної шкоди 20000 гривен, на відшкодування витрат на правову допомогу 6000 гривень і 1762 гривні на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_10 , на користь якого з ТОВ "Юнігран" стягнуто на відшкодування моральної шкоди 20000 гривен, на відшкодування витрат на правову допомогу 6000 гривень і 1762 гривні на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Згідно з вироком суду 30 серпня 2017 року, близько 12 години 40 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volvo FM 440» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Юнігран», рухався автодорогою «Київ-Ковель» в напрямку м. Київ. Рухаючись на 45 км + 200 м автодороги «Київ-Ковель» між населеними пунктами смт Клавдієво-Тарасове та с. Пилиповичі Бородянського району Київської області, в смузі для руху в напрямку м. Києва, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» не був уважний, та не стежачи за дорожньою обстановкою, порушуючи вимоги п. 12.1 ПДР України, відповідно до якого «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» допустив зіткнення із задньою частиною причепу «2ПТС-9Б» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був у зчіпці із трактором «Беларус МТЗ-892», реєстраційний НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по узбіччю автодороги «Київ-Ковель» в бік м. Києва.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді осколкового лінійного перелому лівої скроневої, лівої тім`яної з переходом на праву тім`яну кістку зі зміщенням уламків, лінійного перелому великого крила клиновидної кістки зліва з переходом на верхню частину основної пазухи, лобної пазухи зліва, решітчастої кістки, осколкового перелому правої орбіти, перелому вилично-орбітального комплексу зліва, перелому обох гайморових пазух, перелому клиновидного виростку клиновидної кістки зліва, перелому кісток носу, вогнища забою лобної, скроневої та тім`яної часток головного мозку, епідуральної гематоми лівої скроневої ділянки, які є тяжкими тілесними ушкодженнями за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння.

Грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3 б), та 12.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі заступник прокурора Київської області ОСОБА_13 просить вирок Бородянського районного суду Київської області від 13.08.2019 щодо ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» у 2016 році звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання.

При цьому прокурор вважає, що суд безпідставно не призначив ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, незважаючи на те, що таке покарання передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі цивільний відповідач ТОВ «Юнігран» просить змінити вирок Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до ТОВ «Юнігран». Цивільний позов ОСОБА_9 до ТОВ «Юнігран» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково: стягнути з ТОВ «Юнігран» на користь ОСОБА_9 на відшкодування моральної шкоди 67 325,31 грн., на відшкодування витрат по сплаті судового збору 973,25 грн. В іншій частині позов ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ТОВ «Юнігран» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасувати. Цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ТОВ «Юнігран» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
В частині задоволення цивільного позову ОСОБА_14 апелянт вказує на те, що судом проігноровано факт страхування ТОВ «Юнігран» автомобіля марки VOLVO, модель РМ440, 2007 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_4 (як джерела підвищеної небезпеки, яким було завдано шкоду потерпілому), за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та, як наслідок, те, що в даному випадку обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

12.12.2016 року між ТОВ «Юнігран» (страхувальник) та страховою компанією ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» (адреса: м. Київ, вул. Борщагівська, 154) був укладений поліс № АК/1293686 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки УОІЛ`О. модель FM 440. 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_5 , реєстраційний № НОМЕР_4 .
За умовами даного полісу визначено страхову суму в розмірі 200000 гривень за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю та 100000 гривень за шкоду, заподіяну майну.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Таким чином, враховуючи той факт, що заявлена сума матеріальної шкоди 53493,81 грн. згідно з полісом №АК/1293686 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в повній мірі покривається лімітом страхового відшкодування шкоди, завданої життю та здоров`ю - 200000 гривень, а також те, що позивачами страхова компанія ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» не була залучена в якості співвідповідача по справі, вирок суду в частині стягнення майнової шкоди зі страхувальника, на думку апелянта, є безпідставним.

Окрім того, апелянт вважає недоведеним розмір матеріальної шкоди в сумі 53493, 81 грн., оскільки така сума не підтверджена належними доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_9 в обґрунтування своїх витрат до долучених документів на придбання ліків не додано підтверджень із закладу охорони здоров`я, де він проходив лікування, щодо показання медичних препаратів на лікування отриманих тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що не дає можливості визнати вказані докази належними.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які документальні докази, які б давали можливість чітко встановити перелік та кількість медичних препаратів (лікарських засобів), що були призначені для лікування потерпілого, а також встановити потребу придбання цих медикаментів саме за власні кошти потерпілого.

Судом не було дотримано вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України щодо встановлення достовірності та належності поданих доказів на обґрунтування позовних вимог.

Апелянт вважає, що суд безпідставно зарахував до витрат на лікування розмір благодійного внеску в сумі 7200 гривень, сплаченого потерпілим на рахунок Благодійного фонду «Фонд розвитку Київської обласної клінічної лікарні», адже отримувач коштів не являється лікувальним закладом.
Щодо стягнення моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_14 , то ТОВ «Юнігран» вважає такий розмір завищеним, а рішення суду щодо розміру шкоди - невмотивованим та необґрунтованим.
Також суд не взяв до уваги поведінку потерпілого, який керував транспортним засобом із завідомо несправними гальмами причепу, що було встановлено автотехнічною експертизою.

Окрім того, суд не врахував вимоги ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю та безпідставно не зменшив суму моральної шкоди на 2674.69 грн.

На думку апелянта, розмір моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_14 , що в повній мірі буде достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, є стягнення з відповідача 67325,31 грн. (з урахуванням попередньо сплачених 30000 гривень моральної шкоди відповідачем та розміру відшкодування моральної шкоди, що покладається на страховика згідно з ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - 2674.69 грн.).

Цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на думку апелянта, слід було залишити без розгляду, оскільки вони не є потерпілими у справі і заявлені ними позови не випливають із пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

Вважаючи недоведеними суми, витрачені позивачами на правову допомогу, за відсутності відомостей про вартість послуг адвоката, апелянт вказує на безпідставність стягнення з ТОВ «Юнігран» витрат на правничу допомогу.

Також апелянт, вказуючи на надмірно сплачені позивачами суми судового збору ОСОБА_15 на 2810 гривень, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на суму 762 гривні кожний, вважає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з цивільного відповідача надмірно сплачені позивачами суми судового збору.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора і просив залишити без задоволення апеляційну скаргу цивільного відповідача, представника цивільного відповідача, який підтримав апеляційну скаргу ТОВ «Юнігран» та заперечував проти апеляції прокурора, цивільних позивачів, які підтримали апеляційну скаргу прокурора та заперечували проти задоволення апеляційної скарги цивільного відповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу цивільного відповідача та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга ТОВ «Юнігран» підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 , кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, а також призначення основного покарання у виді позбавлення волі і звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання по амністії в апеляціях прокурора і цивільного відповідача не заперечуються.

Колегія суддів вважає, що прокурор вказуючи на безпідставність незастосування до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не навів будь-яких доводів на обґрунтування необхідності призначення такого покарання обвинуваченому, а лише послався на те, що таке покарання передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Колегія суддів відмічає, що додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді альтернативного покарання, а відтак за відсутності переконливих доводів прокурора щодо необхідності призначення такого покарання обвинуваченому ОСОБА_7 підстав для призначення додаткового покарання немає.

Отже, підстав для скасування вироку суду щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання та постановлення нового вироку, як про це прохає прокурор, колегія суддів не вбачає.

Частково приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги цивільного відповідача ТОВ «Юнігран», колегія суддів вважає, що вирок в частині задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_14 підлягає до зміни, а в частині цивільних позовів ОСОБА_18 і ОСОБА_19 - до скасування із залишенням цивільних позовів без розглядую.

При цьому колегія суддів не може погодитись з доводами, викладеними в апеляційній скарзі ТОВ «Юнігран», про безпідставність вироку в частині цивільних позовів у зв`язку з тим, що до справи позивачамине була залучена страхова компанія ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» у якості співвідповідача, оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають матеріалам провадження.

Так, з матеріалів провадження убачається, що ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» була залучена до участі у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача за заявою представника ТОВ «Юнігран» (т. 2, а. с. 16, 64).

При цьому ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» подала відзиви на цивільні позови ОСОБА_14 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 і просила розглядати провадження без участі її представника (т. 2, а.п. 80-90).

Отже, ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», з якою у ТОВ «Юнігран» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», була залучена до участі у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , а тому посилання апелянта на те, що судом проігноровано факт існування договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ТОВ «Юнігран» та ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» є безпідставним.

При цьому доводи апеляційної скарги ТОВ «Юнігран» про те, що при розгляді цивільного позову необхідно було врахувати обов`язок страховика по відшкодуванню шкоди не можуть бути взятими до уваги, оскільки позови про відшкодування шкоди були заявлені лише до ТОВ «Юнігран», представник якого у своїй заяві до суду просив залучити страхову компанію до участі у провадженні у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача і суд таке рішення ухвалив.

Враховуючи наведене та процесуальний статус ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» у даному кримінальному провадженні, у суду не було правових підстав для стягнення будь-яких сум з страхової компанії.

Отже, суд прийняв обґрунтоване рішення про стягнення шкоди з цивільного відповідача - ТОВ «Юнігран».

Щодо суми, визначеної судом на відшкодування потерпілому ОСОБА_20 матеріальної шкоди в розмірі 53493, 81 грн., колегія суддів зауважує таке.

Наявними у провадженні доказами, які є належними і допустимими (т. 1, а.с. 62-83, 88), підтверджуються витрати на лікування потерпілого ОСОБА_14 на загальну суму 55293 гривні 81 коп.

Під час досудового слідства ОСОБА_21 на відшкодування шкоди отримав від ТОВ «Юнігран» 5000 гривень (т. 1, а.п. 55) та від ОСОБА_7 4000 гривень (т. 1, а.п. 56).

Отже, невідшкодована сума, затрачена на лікування потерпілого ОСОБА_14 , складає 46293 гривні 81 коп., яка і підлягає стягненню з ТОВ «Юнігран» на користь потерпілого.

Згідно з вироком суду до витрат, пов`язаних з лікуванням ОСОБА_14 врахована сума благодійного внеску в розмірі 7200 гривень, сплачена потерпілим до Благодійного фонду «Фонд розвитку Київської обласної клінічної лікарні».
Колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги ТОВ «Юнігран» про те, що благодійник внесок не підлягає компенсації, вважає, що вказана сума має бути виключена з розрахунку матеріальної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_20 .

Разом тим, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги цивільного відповідача про недоведеність витрат ОСОБА_14 на правову допомогу в сумі 6000 гривень, оскільки в матеріалах справи є відповідний договір про надання правової допомоги та квитанції на підтвердження вказаної суми.

В апеляції цивільного відповідача ТОВ «Юнігран» вказується на надмірно сплачені суми судового збору, які, на думку апелянта, не підлягають відшкодуванню. Колегія суддів зауважує, що у кримінальних провадження судовий збір за позовами, які випливають з обвинувачення, не сплачується, а отже і не відшкодовується.

Таким чином, на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_20 у даному кримінальному проваджені з ТОВ «Юнігран» необхідно стягнути 46293 гривні 81 коп., витрачених на лікування, та 6000 гривень, витрачених на правничу допомогу, а всього 52293гривень 81 коп.

З урахуванням наведеного вирок Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_14 необхідно змінити, зменшивши суму відшкодування матеріальної шкоди до 52293гривень 81 коп.
Заперечуючи розмір моральної шкоди в сумі 170000 гривень, яка стягнута судом на користь потерпілого ОСОБА_14 , товариством «Юнігран» в апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів щодо завищення вказаної суми.
Колегія суддів, враховуючи тяжкість тілесних ушкоджень, завданих потерпілому ОСОБА_20 внаслідок ДТП, а також вимушені зміни у житті потерпілого, пов`язані з тяжкими тілесними ушкодженнями, їх наслідками та тривалим лікуванням, вважає, що визначена судом першої інстанції сума моральної шкоди є достатньою та розумною.

При цьому доводи апелянта про те, що суд першої інстанції повинен був врахувати поведінку потерпілого ОСОБА_14 , який керував транспортним засобом із завідомо несправними гальмами причепу, є неспроможними, оскільки згідно з обвинуваченням, пред`явленим ОСОБА_7 , така обставина не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП.

Посилання апелянта на необхідність врахування вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обмеження розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю є безпідставним, оскільки норми вказаного закону не стосуються визначення розміру моральної шкоди, завданої злочином, а застосовуються при визначенні розміру шкоди, яка відшкодовується тсразовиком.

Слушними, на думку колегії суддів, є доводи апеляційної скарги ТОВ «Юнігран» про залишення без розгляду цивільних позовів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з огляду на те, що вказані позови не випливають із пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок якого потерпілому ОСОБА_20 завдано тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно з оскаржуваним вироком суду перевіреними в суді доказами встановлені обставини лише щодо заподіяння потерпілому ОСОБА_20 тяжких тілесних ушкоджень.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 органом досудового розслідування чи судом не визнавались потерпілими, а суд не розглядав обставин щодо заподіяння вказаним особам шкоди, завданої діями обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки такі обставини не були викладені в обвинувальному акті.

Разом з тим, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 у своїх позовах вказують на шкоду заподіяну пошкодженням транспортного засобу, який належить їм на праві особистої власності, і яким управляв потерпілий ОСОБА_21 під час ДТП, а також моральну шкоду.

Оскільки заявлені цивільні позови ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не випливають з обвинувачення, пред`явленого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , то такі позови мають бути залишені без розгляду.

При цьому залишення цивільних позовів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 без розгляду не позбавляють вказаних осіб права пред`явити такі позови у порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вирок Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 підлягає до скасування, а цивільні позови мають бути залишені без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу цивільного відповідача ТОВ «Юнігран» задовольнити частково.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 13 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, в частині цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди змінити.

Зменшити суму на відшкодування матеріальної шкоди, стягнутої з ТОВ «Юнігран» на користь ОСОБА_9 , до 52293 гривні 81 коп.

Вирок суду в частині цивільних позовів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати та залишити вказані позови без розгляду.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3