Бучацький районний суд Тернопільської області
Справа № 595/2346/19
Провадження 1-кп/595/31/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.01.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000335 від 25 листопада 2019 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медведівці Бучацького району, громадянина України, з середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 не одруженого, який не працює, не судимого,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

25 листопада 2019 року приблизно о 10 годині, перебуваючи на вулиці Торгова неподалік ринку в м. Бучач Тернопільської області, побачив свого знайомого ОСОБА_5 і у нього виник злочинний намір направлений на вимагання у останнього належного йому майна. Зупинивши жестом руки автомобіль «Ford Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому їхав на пасажирському сидінні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рішучій формі наказав, щоб ОСОБА_5 вийшов з автомобіля. Після того, як ОСОБА_5 проігнорував дану вимогу, ОСОБА_6 насильно витягнув його з автомобіля на вулицю і став звинувачувати у здійсненні наклепів і як компенсацію за це висунув ОСОБА_5 усну вимогу передачі йому грошових коштів в сумі 200 гривень, погрожуючи застосувати до ОСОБА_5 фізичне насильство, а саме спричинення йому тілесних ушкоджень.
Для того, щоб викликати впевненість ОСОБА_5 у реальності його намірів щодо застосування фізичного насильства, з метою створення психічного тиску, залякування більш серйозними наслідками ОСОБА_6 двічі долонею руки вдарив потерпілого в обличчя та бризнув в напрямку обличчя перцевим балончиком, в результаті чого ОСОБА_5 відчув фізичну біль, проте тілесних ушкоджень не отримав. ОСОБА_5 сприйнявши погрозу як реальну та таку, що може бути реалізована в майбутньому, побоюючись за своє здоров`я, запропонував ОСОБА_6 взамін грошей, яких у нього на той час не було, інше майно, а саме мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY J2» із встановленою сім-картою № НОМЕР_2 , імейл1: НОМЕР_3 ; імейл2: НОМЕР_4 , на що ОСОБА_6 погодився, з умовою, що потерпілий до 15 години принесе гроші, після чого він поверне йому телефон. Після того ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 свій мобільний телефон, той отримав можливість володіти, користуватися та розпоряджатися чужим майном.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим.

08 січня 2020 року згідно вимог ст.471 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку,та обвинуваченим ОСОБА_6 , з іншого боку, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.189 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, яке повинен понести ОСОБА_6 .

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 цього Кодексу.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового розгляду.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Згідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення останньому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.
Одночасно слід вирішити питання про долю процесуальних витрат та речових доказів у даному кримінальному провадженні, з врахуванням вимог чинного кримінально-процесуального закону.
Керуючись ст.ст.100,122,124,373,374,468,469,474,475,477 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 08 січня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.189 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України,у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Речові докази, якими є мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY J2», розового кольору, імейл1: НОМЕР_3 ; імейл2: НОМЕР_4 та коробку з під мобільного телефону марки «SAMSUNG GALAXY J2» повернути ОСОБА_5 , аперцевий балончик сльозоточивої дії із написом «РОLICE», знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 в користь державного бюджету 785,05 грн судових витрат у виді вартості проведеної в справі товарознавчої експертизи №6.1.-1299/18 від 04.12.2019 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1