Справа № 1-кп/593/91/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2020 р. Бережанський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000011 від 18 січня 2020 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Почапинці Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, не працюючого, не депутата, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 здійснив незаконну порубку дерева на території природно-заповідного фонду.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин. 18 січня 2020 року близько 10 години 00 хвилин, у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел спрямований на незаконну порубку дерева, у кварталі № 43 виділ 3 Козівського лісництва Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» у природно-заповідному фонді загально зоологічного заказника місцевого значення «Ішківський», що поблизу с.Ішків Козівського району Тернопільської області.
Реалізовуючи свій злочинний намір, у вище вказані час та місці, ОСОБА_3 , перебуваючи у кварталі № 43 виділ 3 Козівського лісництва Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство», поблизу с. Ішків Козівського району Тернопільської області, у природно-заповідному фонді загально зоологічного заказника місцевого значення «Ішківський», створеного рішенням виконавчого комітету Тернопільської обласної ради від 30 червня 1986 року №198 «Про затвердження державних загальнозоологічних заказників місцевого значення» та рішенням Тернопільської обласної ради від 27 квітня 2001 року №238 «Про уточнення площ територій та об`єктів природно-заповідного фонду Тернопільської області» в порушенні ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою ручної пили, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання здійснив незаконну порубку одного дерева породи берест, діаметром пня у корі - 24 сантиметри.
Внаслідок зазначеного протиправного діяння відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду державі, в особі Державного підприємства «Бережанського лісомисливського господарства» на суму 1336 гривень.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.246 КК України за ознаками: незаконна порубка дерева на території природно-заповідного фонду.

26 лютого 2020 року в смт. Козова Тернопільської області згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 з другої сторони, відповідно до якої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.246 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні, а також узгоджено покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України у виді штрафу в розмірі тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, шкода внаслідок вчинення якого завдана лише державним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, згідний на призначення покарання визначеного в угоді про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_3 в присутності захисника, міра покарання визначена відповідно до ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що ОСОБА_3 добровільно відшкодував завдані збитки, позитивно характеризується.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між: прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 , - і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази: дві частини стовбура дерева породи «берест», які передано на відповідальне зберігання ліснику 4-го обходу Козівського лісництва Бережанського ДЛМГ ОСОБА_6 ; ручну пилу із пластиковою рукояткою, яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, - конфіскувати.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 26 лютого 2020 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Речові докази: дві частини стовбура дерева породи «берест», які передано на відповідальне зберігання ліснику 4-го обходу Козівського лісництва Бережанського ДЛМГ ОСОБА_6 ; ручну пилу із пластиковою рукояткою, яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, - конфіскувати.

На вирок можуть бути подані апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Роз`яснити засудженому, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: