Справа № 148/1070/19
Провадження №11-кп/801/110/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 11.10.2019 року у кримінальних провадженнях № 0000214 від 01.05.2019 року, № 0000255 від 24.05.2019 року, № 0000288 від 12.06.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта середня, українця, раніше судимого:
-вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 30 грудня 2013 року за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 60 годин громадських робіт;
-вироком Тульчинського районного суду Вінницької від 03.06.2014 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
- вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2016 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст. ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого з місць позбавлення волі 23.04.2019 року на підставі закінчення строку відбування покарання, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_7

захисника : ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_6

В с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та просив вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 11.10.2019 року відносно нього змінити та пом`якшити міру покарання, а саме позбавлення волі терміном 3 роки замінити на обмеження волі на той самий термін.

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області 11.10.2019 року ОСОБА_6 визнано винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч.2 ст. 190 КК України призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на корить держави процесуальні витрати в сумі 1256 грн.
Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 20.06.2019 року на тимчасово вилучене майно, в межах кримінального провадження № 0000255 від 24.05.2019 року за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: мобільний DOOGEE х5 maх., imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні в потерпілої ОСОБА_9 та повернуто потерпілій ОСОБА_9 .
Долю речових доказів вирішено.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_6 вчинив умисні злочини за наступних обставин.
29.04.2019 року близько 16:15 год. у м. Тульчин, Вінницької області, ОСОБА_6 зайшов у приміщення магазину «ФОРА» №214, що по вул. Миколи Леонтовича, 55Б.
В той же час, перебуваючи у приміщенні магазину, останній упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, вирішив скоїти крадіжку алкогольного напою, який знаходився на полиці. Усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 умисно, протиправно, таємно, переслідуючи мету власного збагачення за рахунок інших осіб, повторно, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку скляної пляшки віскі «Tullamore Dew Original» 40%, об`ємом 0,5 л., у кількості 1 одиниці, вартість якої згідно висновку експерта за результатами проведення судово- товарознавчої експертизи №3502/19-21 від 15.05.2019 року становить 426,83 гривень, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_6 спричинив матеріального збитку потерпілому ТОВ «ФОРА» на суму 426,83 гривень.
Крім того, 30.04.2019 року близько 09:00 год. ОСОБА_6 знаходився на автовокзалі, що розташований за адресою: вул. Миколи Леонтовича, 15, м. Тульчин, Вінницької області, де підійшов до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 та попросив у нього мобільний телефон для того, щоб зателефонувати, на що останній погодився і дав ОСОБА_6 свій мобільний телефон, після чого діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, шляхом обману ОСОБА_6 почав відходити з мобільним телефоном в напрямку аптеки «Ольга», що розташована неподалік від автовокзалу, після чого сказав, що йому потрібно зайти в будинок, який розташований по вул. Миколи Леонтовича, в тій же будівлі, що й аптека «Ольга», щоб поміняти в телефоні сім-карту на свою. Підійшовши до будинку, ОСОБА_10 залишився на вулиці, а ОСОБА_6 зайшов до під`їзду, який був наскрізний та через певний час вийшов з іншої сторони. Таким чином ОСОБА_6 заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» J3 8GB, золотистого кольору, який належить ОСОБА_10 , вартість якого відповідно до висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи №3560/19-21 від 15.05.2019 року становить 2259,43 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої відповідно до довідки вартості від 30.04.2019 року становить 20 гривень. Після незаконного заволодіння мобільним телефон ОСОБА_6 , продав його в м. Тульчині, Вінницької обл., невідомій особі за 500 гривень, тобто розпорядився викраденим на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_10 майнового збитку на загальну суму 2259,43 гривень.
23.05.2019 року, біля 16:00 год., в м. Тульчин, Вінницької області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи в приміщенні Тульчинської станції юних натуралістів по вул. Леонтовича, 15, зайшов в кабінеті директора, де знаходилась малолітня ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_3 . Знаходячись в даному кабінеті ОСОБА_6 помітив на столі мобільний телефон DOOGEE х5 maх, білого кольору, який належав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительці АДРЕСА_4 та якої в той час в кабінеті не було. Помітивши мобільний телефон у ОСОБА_6 , виник умисел на його незаконне заволодіння та він вводячи в оману малолітню ОСОБА_11 попросив у останньої дозволу зателефонувати з даного телефону на, що остання погодилась. Після чого ОСОБА_6 , діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки бажаючи їх настання, шляхом обману взяв зі столу мобільний телефон DOOGEE х5 maх, який належав ОСОБА_9 , вартістю згідно висновку експерта № 4160/19-21 від 13.06.2019 року, становить 1005,68 грн., в якому знаходились дві сім-картки оператора «Київстар», вартістю згідно довідки вартості № 101 від 13.06.2019 року, виданою ФОП ОСОБА_12 становить 20 гривень, за одну сім-картку на суму 40 гривень, та вийшовши з кабінету умисно, повторно, незаконно заволодів ним, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 1045,68 гривень.
Після чого ОСОБА_6 в м. Тульчин Вінницької області, мобільний телефон DOOGEE х5 maх, продав за 200 гривень., ОСОБА_13 , жителю м. Тульчин, Вінницької області, тобто розпорядився незаконно здобутим майном на власний розсуд.
12.06.2019 року близько 11:15 год. у м. Тульчин, Вінницької області, ОСОБА_6 зайшов у приміщення СЛД №7 м. Тульчин ПАТ «Укртелеком», що по вул. Миколи Леонтовича, 74.
В той же час, перебуваючи у приміщенні СЛД №7 м. Тульчин ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_6 зайшов в один із кабінетів, де на столі побачив мобільний телефон марки «Leagoo М5 16 GB» сірого кольору в шкіряному чохлі із сім-картою оператора мобільного зв`язку «лайфселл», який належав ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительці АДРЕСА_5 . В подальшому скориставшись відсутністю власника, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, останній вирішив скоїти крадіжку мобільного телефону. Усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 умисно, протиправно, таємно, переслідуючи мету власного збагачення за рахунок інших осіб, повторно, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Leagoo М5 16 GB» сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи №4373/19-21 від 25.05.2019 року становить 727,50 гривень в шкіряному чохлі типу книжка, вартість якого відповідно до накладної виданої ФОП « ОСОБА_12 » від 25.06.2019 року становить 100,00 гривень, в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «лайфселл», вартість якої відповідно до товарного чеку виданого ФОП « ОСОБА_12 » від 25.06.2019 року становить 25,00 гривень, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_6 спричинив матеріального збитку потерпілій ОСОБА_14 на суму 852,50 гривень.
Крім того, 14.06.2019 року близько 14:50 год. у м. Тульчин, Вінницької області, ОСОБА_6 зайшов у приміщення КП «Тульчинська районна стоматологічна поліклініка», що по провулку Енергетиків, 1.
В той же час, перебуваючи у приміщенні КП «Тульчинська районна стоматологічна поліклініка» ОСОБА_6 зайшов в кабінет головного бухгалтера ОСОБА_15 , де біля стола виявив жіночу сумку в якій знаходився гаманець із грошовими коштами, який належав ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительці АДРЕСА_6 . В подальшому скориставшись відсутністю власника, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, останній вирішив скоїти крадіжку грошових коштів. Усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 умисно, протиправно, таємно, переслідуючи мету власного збагачення за рахунок інших осіб, повторно, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку грошових коштів в сумі 500 гривень та 50 доларів США, відповідно до довідки ПАТ «Державного ощадного банку України» від 25.06.2019 року офіційний курс гривні встановлений Національним банком України, до 1 долару США станом на 14.06.2019 року становив 26,42 гривні, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями, ОСОБА_6 спричинив матеріального збитку потерпілій ОСОБА_15 на суму 1821 гривні.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили апеляційну скаргу обвинуваченого задоволити, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України не оспорюється.
Кримінальне провадження розглянуто відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його соціальне становище, те, що за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, скарг на поведінку в побуті на адресу Тульчинської міської ради не надходило, що підтверджується довідкою-характеристикою виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 07.05.2019 року №04-07-768 (а.с.87), обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання.
На думку суду апеляційної інстанції, враховуючи характер вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини кримінального провадження, суд першої інстанції, додержуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації дійшов правильного висновку, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_6 буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, належним чином умотивувавши своє рішення.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, як законодавець вважає пропорційним.
Як у справі «Бакланов проти Росії (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Рішення суду першої інстанції щодо призначення покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України в дотримання вимог ст. 370 КПК України є законним, належним чином вмотивованим та обгрунтованим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо зміни покарання на обмеження волі є безпідставними.

Інші підстави для зміни вироку суду, передбачені ст. 409 КПК України відсутні.

Керуючись ст. 404, 405,407, 419 КПК України суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 11.10.2019 року суду Вінницької області від 01.11.2018 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4