Справа № 346/1112/17
Провадження № 1-кс/342/97/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Городенка скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження за №0000006 від 12.03.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 21.02.2020 зі скаргою в порядку передбаченому ст.303 КПК України на постанову про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені у в ЄРДР №0000006 від 12.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

В поданій скарзі просить скасувати постанову від 14.02.2020 року (кримінальне провадження за №0000006 від 12.03.2016 р. слідчого СВ Коломийського ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та направити на повторне нове досудове розслідування. Витребувати з ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» інформацію, розглянути подані ним клопотання в поліцію, перевірити всі обставини справи, допитати свідків та надати оцінку діям ОСОБА_5 , ОСОБА_6 тощо

Згідно ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.04.2020 скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження за № 0000006, внесеного 12.03.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до ст. 34 КПК України направлено до Городенківського районного суду Івано-Франківської області.

Розгляд справи призначався на 15.05.2020 та 22.05.2020 і відкладався у зв`язку із неявкою учасників справи. 15.06.2020 скаржник покинув приміщення суду після оголошення складу суду. 30.06.2020 скаржник ствердив, що довіряє складу суду, та не заперечує проти розгляду справи за відсутності слідчого та прокурора.

В судовому засіданні 30.06.2020 скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор Коломийської місцевої прокуратури та слідчий СВ Коломийського відділу в судові засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином згідно норм КПК України.

Від слідчого СВ Коломийського ВП ОСОБА_4 до суду поступила заява про розгляд скарги без його присутності.

Від прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_7 до суду поступило заперечення на скаргу. В даному заперечені прокурор просить відмовити в задоволенні скарги та розгляд скарги проводити за відсутності прокурора Коломийської місцевої прокуратури.

Слідчий суддя вислухавши скаржника, перевіривши матеріали даної скарги, дослідивши витребувані в органу досудового розслідування для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000006, прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується ч. 3 ст. 8 Конституції України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Крім того, в практиці Європейського суду з прав людини щодо питання права на суд, на доступ до нього, чітко визначився підхід, згідно з яким, особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава не повинна вводити правові або чинити нелегітимні перешкоди для здійснення цього права.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

У своїй скарзі ОСОБА_3 стверджує, що слідство по справі проведено з порушенням норм КПК і його на досудовому слідстві ніхто не чує та не зважає на його клопотання.

Судом встановлено, що :

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 11.03.2016 року було зобов`язано компетентних осіб Коломийської місцевої прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення. 12.03.2016 року до ЄРДР було внесено такі відомості під №0000006 з правовою кваліфікацією ч.2 ст.384 КК України.

31.01.2017 року слідчим СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження в кримінальному провадженні №0000006 від 12.03.2016 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях особи складу злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2019 скасовано постанову слідчого СВ Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_8 від 31.01.2017 року про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте, в матеріалах провадження №0000006, які поступили до суду 03.06.2020, відсутня будь-яка інформація про виконання вимог ухвали слідчого судді Городенківського районного суду від 14.02.2019 чи інформація про неможливість виконання даної ухвали, а тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження зазначений в постанові від14.02.2020 слідчим ОСОБА_4 - у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, слід вважати передчасним.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема й рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав особи під час досудового розслідування, у кожному окремому випадку слідчий суддя зобов`язаний сумлінно і принципово виконувати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, та діяти в межах і відповідно до вимог закону.

Так, згідно з ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 3) відмову у задоволенні скарги.

Так, згідно з ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 3) відмову у задоволенні скарги.

Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Оскільки слідчий не дослідив усіх обставин кримінального провадження, також не виконав вимог ухвали Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2019 та не навів жодних мотивів причин для невиконання ухвали суду, тому зважаючи на викладене, з метою всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, суд вважає за необхідне подану скаргу ОСОБА_9 задовольнити в частині скасування постанови.

У задоволенні інших вимог скарги заявлених скаржником, а саме про розгляд його клопотань поданих ним на досудовому слідстві в поліцію, про допит та надання оцінки пояснень свідків, про витребування документів тощо, слід відмовити, оскільки вони не підлягають розгляду слідчим суддею згідно вимог ст.303 КПК України.

Враховуючи, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року); та зважаючи, що усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 14.02.2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000006 від 12.03.2016 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування здійснити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні з дотриманням норм КПК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1