ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/67/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1998/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього
руху або експлуатації транспорту особами, які
керують транспортними засобами
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою обвинувальний акт за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, повернуто прокурору Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків протягом розумного строку.
Своє рішення суд обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.. 291 КПК України.
Так суд зазначив, що в ньому маються певні суперечності між викладом фактичних обставин справи та формулюванням обвинувачення.
Так, відповідно до викладу фактичних обставин справи, 16.06.2018 року близько 09.00год. на автошляху «Харків-Красноград-Перещепене» відбулося зіткнення між двома транспортними засобами Фольцваген під керуванням ОСОБА_8 та Шкода під керуванням ОСОБА_7 . В результаті даного ДТП пасажир автомобіля Фольцваген Пирог Софія отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці, тобто згідно викладу фактичних обставин справи, потерпілою є тільки одна особа.
При цьому, у формулюванні обвинувачення зазначено, що 16.06.2018 року близько 09.00год. на автошляху «Харків-Красноград-Перещепене» відбулося зіткнення між двома транспортними засобами Фольцваген під керуванням ОСОБА_8 та Шкода під керуванням ОСОБА_7 . В результаті даного ДТП пасажир автомобіля Фольцваген Пирог Софія отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці, який згідно з висновку СМЕ №12-14/125-КР/18 від 17.08.2018 року за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Крім того, в наслідок даного зіткнення пасажиру автомобіля ОСОБА_9 , який знаходився на пасажирському сидінні також були спричинено ряд переломів, які згідно висновку СМЕ за №12-23/32-КР/18 від 06.11.2018р. за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та легких тілесних ушкоджень, тобто згідно формулювання обвинувачення, потерпілими є вже дві особи.
При цьому інша особа, якій були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_10 , взагалі не зазначений в обвинувальному акті в якості потерпілого, анкетні дані його також відсутні, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості викликати його в судове засідання, з`ясувати його відношення до скоєного обвинуваченою, чим можуть бути порушені його процесуальні права.
Крім того, судом звернуто увагу на те, що доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не містить всіх реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, в ньому не в повному обсязі зазначено найменування процесуальних дій, час їх проведення та види заходів забезпечення кримінального провадження.
Зокрема у вказаному реєстрі маються відомості, що до допиту в якості потерпілої ОСОБА_11 (п.16 реєстру), однак будь-які дані про те, що їй відкривалися матеріали досудового розслідування, у вказаному реєстрі відсутні.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Зазначає, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України.
Вважає, що порушення прав ОСОБА_10 , не відбулося оскільки його можливо визнати потерпілим під час судового розгляду і суд не був позбавлений права та можливості за письмової згоди визнати ОСОБА_10 потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Крім того, під час досудового розслідування ОСОБА_10 не подавав заяву про визначання його потерпілим.
Посилання суду першої інстанції, що порушення прав потерпілої неповнолітньої ОСОБА_11 оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про відкриття їй матеріалів досудового розслідування є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки потерпіла ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітньою, а її право на ознайомлення з результатами досудового розслідування реалізовано через її представника.
Також, автор апеляційної скарги зазначає що оцінка судом змісту реєстр матеріалів досудового розслідування, на відповідність вимогам КПК України, суперечить вимогам ст. 314 КПК України тому суд не вправі повертати обвинувальний акт прокурору через недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування.
Наведені обставини на думку автора апеляційної скарги свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції, а відтак оскаржувана ухвала має бути скасована.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.370КПКУкраїни судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту прокурором повністю дотриманні вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України, так як обвинувальний акт містить чітку структуру, а саме формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Висновки суду першої інстанції про те, що згідно формулювання обвинувачення, потерпілими є дві особи, при цьому інша особа, якій були спричинені тілесні ушкодження - ОСОБА_10 , взагалі не зазначений в обвинувальному акті в якості потерпілого, анкетні дані його також відсутні, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості викликати його в судове засідання, з`ясувати його відношення до скоєного обвинуваченою, чим можуть бути порушені його процесуальні права є помилковими.
Відповідно до відомостей обвинувального акту потерпілим у даному кримінальному провадженні є лише ОСОБА_11 .
Згідно ч.7 ст.55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.
За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
Тобто, за змістом цієї норми слідчий, прокурор, суд не може за своєю ініціативою визнавати особу потерпілим, рівно як і зобов`язати цю особу подати заяву про визнання її потерпілим.
Таким чином, визначання недоліком обвинувального акту не зазначення у ньому в якості потерпілого особи яка не подавала заяву про визнання її потерпілим не ґрунтується на законі.
Помилковими також висновки суду щодо порушення прав потерпілої ОСОБА_11 яке виразилось у не відкритті їй матеріалів досудового розслідування.
Із обвинувального акту вбачається, що потерпілим у даному кримінальному провадженні визнана ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто неповнолітня особа.
Із реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 24.12.2019 слідчим на підставі постанови залучено законного представника (п. 18 розділу II «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення») та законному представнику 25.12.2019 в період часу з 16 год. 55 хв. по 18 год.00 хв. надано доступ до матеріалів кримінального провадження (п.19 розділу І «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії»).
Стосовно посилання районного суду на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ч.2 ст.109 КПК України, колегія суддів вказує таке.
Відомості, які повинні міститися в обвинувальному акті, викладені в ст.291 КПК України та вказаний перелік є вичерпним.
За змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Таким чином, законодавець не пов`язує невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України із можливістю повернення обвинувального акту з цієї підстави, а отже й рішення суду першої інстанції в цій частині не ґрунтується на законі.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України, є безумовною підставою для скасування вказаного рішення суду.
Підстави, з яких судом повернуто обвинувальний акт прокурору, є необґрунтованими та такими, що не відповідають кримінальному процесуальному закону.
На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала районного суду скасуванню із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді