Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/771/20
У Х В А Л А

іменем України

03 лютого 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 щодо з`ясування підстав позбавлення свободи, та негайного звільнення його з під варти,

в с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_3 звернувся із заявою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , в якій повідомляє, що, ОСОБА_4 , якого засуджено вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 25.11.2019 за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України остаточно до 03 років 03 місяців позбавлення волі, на даний час незаконно утримується в Черкаському СІЗО без рішення суду, так як вказаний суд не зазначив у вироку дати, з настання якої припиняється застосування запобіжного заходу (ухвалено запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу). Строк тримання під вартою судом, який застосовується або продовжується на 60 днів, при ухваленні вироку не продовжувався. Вирок не набрав законної сили. Таким чином будь-якого вмотивованого рішення, яке вступило в закону силу, і яке передбачало підстави утримувати ОСОБА_4 під вартою не має. Крім того, строк попереднього ув`язнення, який відбув засуджений ОСОБА_4 у межах кримінального провадження, та перерахований судом у строк покарання під час ухвалення вироку за ч.5 ст. 72 КК України в ред. Закону № 838-VIII від 26.11.2015 «день за два», перевищує фактично призначене йому основне покарання. З цього приводу захисник наголошує, що прокурором в апеляційній скарзі не порушується питання про м`якість призначеного покарання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 просили постановити рішення, яким негайно звільнити ОСОБА_4 з під варти.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав клопотання проводити судовий розгляд без його участі, заперечував проти задоволення заяви захисника ОСОБА_3 , зауваживши суд, що ОСОБА_4 знаходиться під вартою згідно вирку Черкаського районного суду від 25.11.2019.

Мотиви слідчого судді.
Відповідно до п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 року) кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

1.Не погоджуюсь із доводами захисника в частині того, що ОСОБА_4 незаконно утримується в Черкаському СІЗО без рішення суду з наступною мотивацією:

Встановлено, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 25.11.2019 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 03 років 02 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 14.02.2017, остаточно призначено покарання у виді 03 років 03 місяців позбавлення волі.

У вироку також зазначено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою залишається до вступу вироку в законну силу. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується із 13.06.2018. Зараховано у строк покарання період попереднього ув`язнення з 13.06.2018 по день вступу вироку в законну силу з розрахунку «день за два».

Згідно з абз.10 п.2 ч.4 ст.374 КПК у разі визнання особи винною у резолютивній частині також зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Зазначення у вироку строку тримання особи під вартою до набрання вироком законної сили з огляду на ч.1 ст.115 КПК, не суперечить принципу законності.

З цього приводу Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Руслан Яковенко проти України» від 04.06.2015, яке набуло статусу остаточного 04.09.2015 (п.31) Суд зауважує, що, починаючи з дати постановлення вироку (навіть якщо лише судом першої інстанції), підсудний перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції. У такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з пунктом 4 статті 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання (п.32). Проте, коли виникають нові питання щодо законності такого тримання під вартою, знову застосовується пункт 4 статті 5 Конвенції.

2.Погоджуюсь з тим, що у цій справі нове для заявника питання щодо законності тримання його під вартою з`явилося, коли строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі закінчився, але його не було звільнено. Таким чином є слушними доводи захисника з приводу того, що перерахований судом строк попереднього ув`язнення у строк покарання «день за два» перевищує фактично призначене йому основне покарання.

Так, як було зазначено вище ОСОБА_4 за вироком суду призначено остаточне покарання у виді 03 років 03 місяців позбавлення волі, який за рішенням суду має рахуватись з 13.06.2018. Період з 13.06.2018 по день вступу вироку в закону силу суд зарахував до строку покарання із розрахунку «день за два».

Фактично ОСОБА_4 станом на 03.02.2020 відбув реально 01 рік 07 місяців 21 день, що перерахунку «день за два» відповідає строку 03 роки 03 місяці 11 днів. Тобто строк його попереднього ув`язнення перевищує фактично призначене йому основне покарання, призначене вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 25.11.2019.

Необхідно також звернути увагу, що прокурор, подаючи апеляційну скаргу на вищевказаний вирок від 19.12.2019 №31/4-1050вих19, яка є в розпорядженні слідчого судді, не ставить питання про скасування вироку за м`якістю покарання, зазначає інші процесуальні порушення, водночас просить призначити остаточне покарання у виді 03 років 03 місяці позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином слідчий суддя в даному випадку не втручається у повноваження апеляційного суду щодо меж перегляду судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя зобов`язаний відповідно до п.2 ч.5 ст. 206 КПК України звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе неперевищення граничного строку тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя також має керуватись положеннями ч.5 ст. 72 КК України в ред. Закону № 838-VIII від 26.11.2015, за якими суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Згідно із ст.29 Конституції та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обмеження права людини на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.4 ст. 12 КПК України кожен, хто понад строк, передбачений цим Кодексом, тримається під вартою або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений.

За приписами ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

З урахуванням викладених обґрунтувань прихожу до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити негайно з під варти уразі відсутності застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 206, 376 КПК України,

у х в а л и в :

Заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 задоволити.

Звільнити негайно з під варти обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 25.11.2019.

Ухвала має бути виконана уразі відсутності застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні, відомості щодо якого наявні в розпорядженні ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору та до Кропивницького апеляційного суду для відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1