Справа № 579/1973/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2019 р. м. Кролевець

Слідчий суддя Кролевецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про передачу речових доказів на відповідальне зберігання,-

в с т а н о в и в:
До слідчого судді Кролевецького районного суду звернувся ОСОБА_3 із клопотанням, яке обгрунтовує тим, що 01 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду за клопотанням старшого слідчого Кролевецького ВП ГУНП на спеціалізований вантажний сідловий тягач марки Dafxf 95.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричеп марки «SCHMITZSKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать йому на праві власності, накладено арешт.

На обгрунтування клопотання про арешт майна слідчий зазначив, що 29 жовтня 2019 року близько 14 год. ОСОБА_4 рухаючись на автомобілі Daewoo Lanos реєстраційний номер НОМЕР_3 по вул.Шосткинський в м.Кролевець та при переїзді перехрестя рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу в русі автомобілю Dafxf 95.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHMITZSKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався головною дорогою та допустив зіткнення. В результаті зіткнення пасажир автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої кінцівки. Постановою слідчого Кролевецького ВП ГУНП тягач з напівпричепом визнані речовими доказами.

28 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду відмовлено у клопотанні про скасування арешту майна.

За змістом клопотання на даний час автомобіль з напівпричепом знаходиться на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, снігу, що негативно впливає на їх технічний стан. Вважає, що в таких умовах неможливе подальше зберігання автомобіля з напівпричепом.

Посилаючись на ст.ст.100, 160-166, 170-174 КПК України просить передати йому на відповідальне зберігання спеціалізований вантажний сідловий тягач марки Dafxf 95.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричеп марки «SCHMITZSKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 призначивши його відповідальним за зберігання вказаного майна.

Учасники кримінального провадження належним чином повідомлені про місце, час та дату розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися.

Таким чином, в порядку ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу з додатками, приходить до наступних висновків.

У відповідності до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано ст.ст.303-308 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження і цей перелік є вичерпним.

Так, у частині 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9) виключено; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

01 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду накладено арешт на спеціалізований вантажний сідловий тягач марки Dafxf 95.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричеп марки «SCHMITZSKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 власником яких є ОСОБА_3 , а фактичним володільцем ОСОБА_5 .

Вирішено майно на яке накладено арешт зберігати згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою КМ України від 19.11.2012 року №1104.

Слідчим суддею встановлено, що майно спеціалізований вантажний сідловий тягач марки Dafxf 95.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричеп марки «SCHMITZSKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки є речовими доказами і є всі обґрунтовані підстави та розумні підозри вважати, що зазначене майно є доказами злочину, а саме речовими доказами у кримінальному провадженні про що зазначено в ухвалі від 01 листопада 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду від 28 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000441, а саме із спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки Dafxf 95.480 реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепа марки «SCHMITZSKO 24» реєстраційний номер НОМЕР_2 накладений ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 01 листопада 2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом з п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою КМ України від 19.11.2012 року №1104 існує можливість повернути власнику або передати йому на відповідальне зберігання речові докази.

Згідно п. 4 Порядку речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 20 Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Слідчий суддя вважає, що клопотання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання не відповідає а ні вимогам ст.174 КПК України, а ні вимогам ст.303 КПК України, та є дискреційними повноваженнями слідчого.

Ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого які підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Виходячи з викладеного вище слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання, оскільки слідчий суддя не вирішує порядок передачі речових доказів на відповідальне зберігання.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, у слідчого судді відсутні підстави для задоволення поданого клопотання ОСОБА_3 про передачу речових доказів на відповідальне зберігання.

Керуючись ст.ст.107, 174, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Відмовити у задоволені клопотання ОСОБА_3 про передачу речових доказів на відповідальне зберігання.

Ухвала слідчого судді оскарженю не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1