Справа № 369/5455/20
Провадження №1-кс/369/1164/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001602 від 18.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.2020 близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_4 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на перехресті вулиць Молодіжна та Білгородська в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, підійшли до потерпілого ОСОБА_9 та застосовуючи до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та яке виразилося у нанесенні ударів кулаками в обличчя та тулубі останнього, спричинивши відповідно до довідки № 1566, виданої Києво-Святошинською ЦРЛ, тілесні ушкодження у вигляді ЗТГК, забиття лівої половини грудної клітки, садна обличчя, відкрито заволоділи рюкзаком чорного кольору вартістю вартістю 500 грн., кросівками марки «Nike» вартістю 1500 грн, мобільним телефоном марки «Meizu M6» вартістю 1500 грн., джойстиком «Sony PlayStation 4» вартістю 500 грн., годинником марки «Xiaomi W20» вартістю 550 грн., навушниками, шапкою які для потерпілого матерікальної цінності не становлять та банківськими картками. Після чого, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з викраденими речами з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 4500 грн.
18.03.2020 за даним фактом СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області внесені відомості до ЄРДР за № 0001604 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
18.03.2020 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
18.03.2020 слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
19.03.2020 підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб по 16.05.2020 включно.
15.04.2020 прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області кримінальні провадження №0001604 від 18.03.2020 за ч.2 ст.186 КК України та № 0001602 від 18.03.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, об`єднані в одне кримінальне провадження з присвоєнням № 0001602 від 18.03.2020.
Крім цього, 22.04.2020 прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області кримінальні провадження №0001602 від 18.03.2020 за ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 186 КК України, та № 0002205 від 18.03.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, об`єднані в одне кримінальне провадження з присвоєнням № 0001602 від 18.03.2020.
Таким чином у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підозрюються:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українець, громадянин України, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимий, востаннє 01.03.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Крім того, 29.08.2018, 22.11.2018 та 28.11.2019 Києво-Святошинською місцевою прокуратурою щодо ОСОБА_4 скеровано до суду обвинувальні акти за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про реєстрацію в ЖЕО Києво-Святошинського ВП за № 12554 від 18.03.2020 повідомлення ОСОБА_9 , протоколом усної заяви ОСОБА_9 про пограбування від 18.03.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_10 , довідкою з Києво-Святошинської ЦРЛ № 1566 від 18.03.2020 про тілесні ушкодження ОСОБА_9 , протоколами оглядів за місцем проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , іншими матеріалами в їх сукупності.
У даному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.
Однак, закінчити досудове розслідування протягом двох місяців, тобто до 18.05.2020, немає можливості, оскільки з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно завершити виконання призначених судових експертиз медичної по тілесним ушкодженням потерпілого ОСОБА_9 , медичної по тілесним ушкодженням потерпілої ОСОБА_11 , медичної по тілесним ушкодженням померлого ОСОБА_12 , молекулярно-генетичної по вилученому одягу та взуттю ОСОБА_8 на предмет наявності крові померлого ОСОБА_12 , імунологічних по слідам речовини бурого кольору, вилученими поблизу трупа ОСОБА_12 , цитологічних по недопалкам цигарок та стаканчикам, вилученим поблизу трупа ОСОБА_12 , висновки яких мають важливе значення для розслідування даного кримінального провадження. Крім цього, необхідно ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.
Раніше отримати висновки зазначених експертиз не видалось за можливе у зв`язку з тим, що призначені експертизи в даному кримінальному провадженні відносяться до особливо складних судових експертиз, оскільки є особливо складним за характером дослідження (дослідження з використанням криміналістичного обладнання), термін виконання яких становить понад 60 календарних днів відповідно до п. 1.13 наказу Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5.
За таких обставин у даному кримінальному провадженні задля об`єктивного розслідування в розумні строки виникла необхідність в продовжені підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що останній може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що усвідомлюючи невідворотність реального покарання, він буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років позбавлення волі. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- підозрюваний не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто не має стійких соціальних зв`язків;
- підозрюваний не має місця роботи, постійного та законного джерела доходів для існування;
- за місцем проживання характеризується негативно, постійно порушує громадський порядок, зловживає спиртними напоями та влаштовував сварки та бійки, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини і на даний час направлені щодо нього обвинувальні акти знаходяться на розгляді в Києво-Святошинському районному суді.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчинених ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності, за вчинення злочину.
Щодо наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, необхідно зазначити наступне. Відповідно до довідки про судимість підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, зокрема за вчинення корисливо-насильницькі злочини, ніде не працевлаштований, що свідчить про те, що він не має постійного та законного джерела доходів для свого існування. Також наведене свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став та знову вчинив насильницький корисливий злочин.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тому на підставі вищевказаного слідча просила суд задовольнити дане клопотання та продовжити строк тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, востаннє 01.03.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, до трьох місяців, тобто до 15.06.2020 включно.
Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою.
Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, пояснення потерпілих та свідків, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Також підозрюваний не заперечував своєї причетності до інкримінованих йому подій.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В даному випадку, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, існують ризики, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- впливати на потерпілих та свідків;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищезазначені ризики з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто не має стійких соціальних зв`язків, не має місця роботи, постійного та законного джерела доходів для існування; за місцем проживання характеризується негативно, постійно порушує громадський порядок, зловживає спиртними напоями та влаштовував сварки та бійки, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини і на даний час направлені щодо нього обвинувальні акти знаходяться на розгляді в Києво-Святошинському районному суді.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Відповідно до статті 199 КПК України порядок продовження строку тримання під вартою.
1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п.1 ст.5 цієї конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Соловей і Зозуля проти України»).
Таким чином, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив злочин пов`язаний із злочином проти життя та здоров`я особи, суд вважає неможливим застосування альтеративних запобіжних заходів.
Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючих обставин, ОСОБА_4 необхідно продовжити строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.06.2020 року (включно), який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001602 від 18.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України - задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українцю, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 01.03.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до трьох місяців, тобто до 13.06.2020 включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 15 травня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1