УХВАЛА
01 червня 2020 року

м. Київ
справа № 761/3134/18

провадження № 51-1762ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року,
встановив:
За вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у строк покарання, призначеного за цим вироком, ОСОБА_4 зараховано покарання, відбуте повністю за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2018 року, та останньому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Київський апеляційний суд ухвалою від 22 січня 2020 року вирок щодо ОСОБА_4 залишив без змін.
Як убачається з матеріалів провадження, не погоджуючись із постановленими щодо ОСОБА_4 судовими рішеннями, захисник ОСОБА_5 зверталась до Верховного Суду з касаційними скаргами, за наслідками розгляду яких касаційний суд постановив такі рішення:

1) ухвалою від 10 квітня 2020 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України(далі КПК) і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків;

2) ухвалою від 29 квітня 2020 року Верховний Суд повернув касаційну скаргу ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами, оскільки захисник не усунула недоліків своєї касаційної скарги, яку було залишено без руху.
Захисник ОСОБА_5 поза межами строку на касаційне оскарження повторно подала касаційну скаргу, в якій порушила питання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року та ухвали Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року.
Поважність пропуску строку на касаційне оскарження захисник обґрунтувала тим, що проміжок часу, який минув від дати постановлення апеляційним судом ухвали до дати постановлення Касаційним кримінальним судом ухвали від 29 квітня 2020 року, якою повернуто її касаційну скаргу, становить «2 місяці та 39 днів». Крім того, ОСОБА_5 вказує, що первинна касаційна скарга була подана нею у строк, передбачений ч. 2 ст. 426 КПК, а тому просить поновити їй пропущений з поважних причин строк для подання повторної касаційної скарги на постановлені щодо ОСОБА_4 судові рішення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися зі своїми аргументами та їх обґрунтуванням.
Ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_4 була проголошена 22 січня 2020 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для захисника ОСОБА_5 було 23 квітня 2020 року.
Однак захисник звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою лише 21 травня 2020 року (згідно з відбитком штемпеля Верховного Суду «Скриня»), тобто після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК строку на касаційне оскарження.

Частиною 1 ст. 117 КПКвстановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Наведені захисником у клопотанні доводи про необхідність поновлення їй строку на касаційне оскарження Верховний Суд не визнає поважними з огляду на нижченаведене.
Верховний Суд виходить із того, що встановлений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Таким чином, доводи захисника про наявність підстави для поновлення касаційного строку, а саме те, що вона зверталася з касаційними скаргами в межах строку на касаційне оскарження, Верховний Суд не визнає поважними, ОСОБА_5 взагалі не вказує на обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, пов`язані дійсно з істотними обставинами чи труднощами, що перешкодили їй подати касаційну скаргу в передбачений законом строк.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Зважаючи на викладене, оскільки інших доводів щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження захисник ОСОБА_5 не навела, Верховний Суд дійшов висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_5 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року та ухвали Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року.

Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3