ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/6389/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1045/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 27.04.2020 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002077 від 17.04.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 27.04.2020 накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Владислава Зубенко, 82, а саме на порожню металеву каністру квадратної форми, металеву каністру прямокутної форми з рідиною, червону пластикову лійку, автомобіль ВАЗ 21113 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_7 , 1998 року народження, мешкає: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
Визначено місце зберігання арештованого майна.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 оскаржив її в апеляційному порядку, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 27.04.2020 про накладення арешту на майно, а саме автомобіль ВАЗ-21113 р.н. НОМЕР_1 ; постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майна, а саме автомобіль ВАЗ -21113 р.н. НОМЕР_1 відмовити; зобов`язати орган досудового розслідування повернути йому належне на праві власності майно, а саме: автомобіль ВАЗ 21113 р.н. НОМЕР_1 , який був тимчасово вилучений 17.04.2020.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що під час розгляду клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, суд першої інстанції не повідомив його, як власника майна, про день та час розгляду клопотання, чим істотно порушим його права та вимоги КПК України.

Разом з цим, на момент розгляду клопотання прокурора про арешт майна, а саме автомобіля ВАЗ-21113 р.н. НОМЕР_1 , вказане майно вже жодним чином не відповідало вимогам статті 98 КПК України, оскільки весь бензин, придбаний на автозаправці з нього було злито до каністр, однією з яких було заправлено інший автомобіль, тобто він не зберіг на собі слідів майна, яким невідома особа заволоділа шахрайським шляхом, а сам факт здійснення заправки цього автомобіля на АЗС «БРСМ» ні апелянт, як добросовісний набувач майна, ні ОСОБА_8 , як особа, яка була необізнана про злочинні наміри третьої особи, не заперечують.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення власника майна ОСОБА_7 , який доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя вважав, що стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та прийшов до висновку, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Разом з цим, апеляційний суд не погоджується з ухвалою слідчого судді в частині визначення способу накладення арешту на автомобіль ВАЗ-21113 р.н. НОМЕР_1 , виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що Московським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002077 від 17.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України. Підставою внесення відомостей до ЄРДР стало повідомлення ОСОБА_9 , про те, що 17.04.2020 приблизно о 06:30 невстановлені особи, знаходячись на АЗС «БРСМ» за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 173, використовуючи автомобіль ВАЗ р.н. НОМЕР_1 , шляхом обману, заволоділи пальним бензином А95 в кількості 41,25 літри, чим спричинили матеріального збитку в сумі 919,46 грн.
Згідно протоколу огляду від 17.04.2020, проведено на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. В. Зубенка, 80, було виявлено дві металевих каністри, одна з яких порожня, а друга з рідиною, яка схожа на бензин, які знаходилися поруч з автомобілем ВАЗ-21113 р.н. НОМЕР_1 . Крім того, біля лобового скла містилася пластикова лійка червоного кольору. Зазначені речі та предмети, а також автомобіль, ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, було вилучено.
Слідчий, звертаючись із клопотанням пор арешт вилученого майна до слідчого судді, вважав, що вищевказане майно буде використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, а тому з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості його знищення або переховування, на нього необхідно накласти арешт.
Відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з частиною 4 статті 173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Крім цього, відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядку виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи положення статей 170, 173 КПК України, а також з врахуванням розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, апеляційний суд вважає за можливе визначити спосіб накладання арешту на автомобіль ваз 21113 р.н. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 шляхом заборони його відчуження, з передачею вищевказаного майна його власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання під розписку, попередивши про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та скасування ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова в частині способу накладення арешту на зазначений автотранспорт.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 27.04.2020 - скасувати в частині способу накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21113 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_7 , і постановити у відповідній частині нову ухвалу.
Визначити спосіб накладення арешту на зазначене майно шляхом заборони його відчуження.
Зазначене майно повернути його власнику ОСОБА_7 , 1998 року народження, на відповідальне зберігання, попередивши його про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.
Виконання ухвали доручити слідчому, а контроль за її виконанням прокурору.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: