Справа № 159/1621/13-к
Провадження № 1-в/159/122/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, -

в с т а н о в и в :

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2013 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Додаткове покарання у виді конфіскації майна не засовувалось на підставі ст. 77 КК України.

Захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним вище клопотанням.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 на все майно, належне ОСОБА_3 та де б воно не знаходилось, був накладений арешт.

За твердженням заявника, за невстановлених обставин вказана постанова слідчого не була долучена до матеріалів кримінального провадження і, відповідно, судом при постановленні вироку щодо ОСОБА_3 не було прийнято рішення, що стосується арешту вказаного майна.

Заявник вказує, що на даний час виникло питання по відчуженню майна, належного ОСОБА_3 , однак з`ясувалось, що на нього накладено арешт.

Оскільки такий арешт майна на даний час порушує права ОСОБА_3 , як власника майна, заявник просить скасувати вказаний арешт майна.

В судове засідання захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 не з`явився, однак скерував д суду заяву про розгляд даного клопотання у його відсутності.

Прокурор скерував до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності. При вирішенні клопотання по суті покладається на розсуд суду.

Решта учасників кримінального провадження, зважаючи на суть клопотання, в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Клопотання захисника засудженого підставне та підлягає до повного задоволення.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 539 КК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Зважаючи на вказані вимоги КПК України, суд вбачає за можливе розглянути порушене захисником питання суддею одноособово.

При цьому, як встановлено судом, вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2013 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Додаткове покарання у виді конфіскації майна не засовувалось на підставі ст. 77 КК України /т. 10 а.п 125-138/.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою старшого слідчого СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 від 20.03.2012 року накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_3 з метою забезпечення вироку суду в частині можливої конфіскації майна /т. 4 а.п. 247/.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно, долучених до матеріалів клопотання, на все майно ОСОБА_3 накладено арешт згідно постанови старшого слідчого СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 від 12.03.2012 року.

Заявником долучено до матеріалів клопотання копію постанови зазначеного вище слідчого про накладення арешту на майно, з якою ознайомлений обвинувачений на той час ОСОБА_3 , та яка датована 12.03.2012 року.

Зважаючи на ідентичність тексту зазначених постанов (долученої до матеріалів клопотання від 12.03.2012 року та наявної в матеріалах справи від 20.03.2012 року), суд вважає, що слідчим було допущено описку щодо дати цієї постанови, а тому постанову від 20.03.2012 року, яка наявна в матеріалах справи, слід вважати такою, якою дійсно накладено арешт на майно ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, арешт на майно на той час обвинуваченого ОСОБА_3 накладався з метою забезпечення вироку суду в частині можливої конфіскації майна.

Однак, як вбачається із зазначеного вище вироку суду, який ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 05.03.2014 року залишений без змін щодо засудженого ОСОБА_3 , щодо останнього конфіскація майна не застосовувалась.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на суть вироку щодо ОСОБА_3 , суд вважає, що потреба в подальшому застосуванні арешту всього майна останнього відпала потреба, а тому такий арешт підлягає скасуванню.

При цьому суд зважає на положення ст. 41 Конституції України, яка передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Одночасно таке скасування арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав власника майна, оскільки подальший арешт майна, а відтак обмеження прав власника майна, буде нічим іншим, як свавільним чи незаконним посяганням на охоронювані законом права власника майна.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 від 12.03.2012 року в справі № 28-011-12 на все майно ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження 12369873).

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1