Справа № 303/384/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний судв складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/4806/357/20 за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2019

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м.Ізяслав, Хмельницької області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, з повною середньою освітою, розлучений, раніше неодноразово судимий, востаннє 27.04.2016 Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 03 (трьох) років позбавлення волі, засуджений:

- за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 11.05.2019.
В строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.12.2018 по 10.01.2019 включно.
Речові докази: ніж та ручку з дверей ухвалено знищити; два шуруповерти акумуляторні марки «EDON», модель «ОМ-1009S», перфоратор марки «Makita», модель «HR2470F», кутову шліфувальну машину марки «Sparki», модель «125»; перфоратор марки «Днепр», модель «M HR98Q»; кутову шліфувальну машинку «Дніпро-М», модель «МШК 900»; перфоратор марки «Дніпро-М», модель «ПЕ 3218 Б», переданий на відповідальне зберігання ПП «УкрПромБуд Б» - повернуто останньому; відбійний молоток марки «Stanley», модель «STHM10» переданий на відповідальне зберігання ТОВ «АгроПромБуд - Б» - повернути останньому; кутову шліфувальну машину «Дніпро-М», модель «МШК 900», перфоратор марки «Дніпро-М», модель «ПЕ 3218 Б» передані на відповідальне зберігання ТОВ «Мукачівська СПКМ» повернуто останньому.
Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_6 28.11. 2018 о 12 год. у будівлі «Палац культури та мистецтв», що на перехресті вул. Штефана Августина, 19 Недецеї, 33 в м. Мукачеві, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна,

-2-

усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, проник у підсобне приміщення звідки таємно викрав належні ПП «УкрПромБуд Б» будівельні електроінструменти, а саме: 3 шуруповерти акумуляторні марки «EDON», модель «ОМ-1009S», вартість одного становить 906,00 грн.; 2 перфоратори марки «Makita», модель «HR2470F», вартість одного становить 2459,40 грн.; перфоратор марки «Днепр», модель «M HR98Q» вартістю 1043,40 грн.; кутову шліфувальну машину марки «Makita», модель «230» вартістю 1499,40 грн.; кутову шліфувальну машину марки «Sparki», модель «125» вартістю 970,80 грн.; лазерний рівень «Bosch» вартістю 2190,00 грн., чим завдав ПП «УкрПромБуд Б» матеріальної шкоди на загальну суму 13340,40 грн..
Крім того, ОСОБА_6 28.11.2018 о 17 год. у будівлі «Палац культури та мистецтв», що не перехресті вул. Штефана Августина, 19 Недецеї, 33 в м. Мукачеві, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом злому вхідних дверей, проник у інше підсобне приміщення звідки таємно викрав належні ТОВ «Мукачівська СПКМ» будівельні електроінструменти, а саме: зварювальний апарат марки «Дніпро-М 250» вартістю 2484,00 грн.; кутову шліфувальну машинку «Дніпро-М», модель «МШК 900» вартістю 529,20 грн.; перфоратор марки «Дніпро-М», модель «ПЕ 3218 Б» вартістю 1612,80 грн., чим завдав ТОВ «Мукачівська СПКМ» матеріальної шкоди на загальну суму 4626,00 грн., а також викрав належний ТОВ «АгроПромБуд - Б» відбійний молоток марки «Stanley», модель «STHM10» вартістю 5662,20 грн., завдавши даному Товариству матеріальної шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини обвинуваченого, вказує на незаконність вироку щодо ОСОБА_6 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого.Проситьвирок судувід 24.05.2019 в частині призначеного ОСОБА_6 покаранняскасуватитаухвалити новий вирок,яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 03(трьох) роківпозбавленняволі. В обґрунтування апеляційних вимог прокурорвказує, що ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанціїне в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який посягає на інститут власності та особу винного, який після вчинення злочину втік, згодом переховувався від суду, а під час дачі показань в суді першої інстанції проявив нещирість та намагався ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності. У зв"язку з наведеним, прокурор вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у виді 02(двох) років позбавлення волі є несправедливим через м`якістьі недостатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, що суперечить пунктам 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Заслухавши доповідача, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який просив залишити вирок суду без змін,дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши сторін в судових дебатах та надавши обвинуваченомуостаннє слово, апеляційний суд вважає, що апеляційна скаргапрокурора підлягаєзадоволенню частково, з таких підстав.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до
-3-
відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права та згідно з конституційними засадами і принципами судочинства. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, зрозумілим та чітким, і не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що обґрунтованим є судове рішення, якщо воно ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку доказів (ч. 3 ст. 370, з урахуванням ст. 94 КПК України).
Вмотивованим є судове рішення у якому наведені пояснення (мотиви), чому суд вважає ту або іншу обставину доведенною чи недоведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інші докази, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Вмотивованість судового рішення забезпечується не лише наявністю у ньому мотивувальної частини, а й наведенням у ній оцінки та відповіді на кожен доречний, важливий і вирішальний аргумент сторони судового провадження.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 не дотримано.

Висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються.
Разом з тим, за змістом ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

-4-

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

За змістом вказаної вище норми закону суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відтак, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а обмеження дослідження доказів, як процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Як визнано практикою Європейського суду з прав людини і про це вказано в рішенні від 15.07. 2010 у справі «Олександр Смірнов проти України», органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатись на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або для обґрунтування своїх рішень.
Однак, суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження та постановляючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 вказаних вимог Закону не дотримався.

Як вбачається зі змісту вироку, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 було розглянуто судом без дослідження заявлених учасниками судового провадження доказів в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до якого суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проте, зміст журналу судового засідання від 21.05.2019 та вирок суду від 24.05.2019 свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального законодавства судом першої інстанції дотримані не були, оскільки суд першої інстанції, після виконання дій, передбачених статтею 348 КПК України, у зв`язку із повним визнанням ОСОБА_6 вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, врахувавши думку учасників процесу, прийняв рішення не досліджувати всі докази у кримінальному провадженні та продовжив розгляд даного кримінального провадження без роз`яснення ОСОБА_6 та іншим учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КК України, відповідно до яких суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно обвинувачений розуміє зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що його визнання є добровільним, та не роз`яснив сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Зазначені обставини свідчать про порушення судом першої інстанції принципу безпосередності дослідження доказів, що призвело до порушення права обвинуваченого на захист, а також презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, які передбачені п. п. 10, 13, 16 ст.7 КПК України і є вимогами, що містять загальні засади кримінального провадження, які за своїм змістом та формою повинні бути суворо дотримані.

-5-

При викладених вище обставинах , колегія суддів вважає, що допущене місцевим судом недотримання встановленої законом процедури судового розгляду щодо обов`язку з`ясувати чи правильно сторонни розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалений вирок з викладених вище підстав підлягає безумовному скасуванню.

Вказані обставини є грубим порушенням судом першої інстанції права обвинуваченого на захист, оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
На думку колегії суддів, допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, позаяк судом допущено вибірковий підхід до оцінки доказів, що суперечить як основним завданням кримінального провадження так і його основним загальним засадам, таким як верховенство права, законність та забезпечення змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості, що обґрунтовано ставить під сумнів законність і справедливість вироку, а також позбавляє апеляційний суд підстав у цій частині визнавати чи не визнавати обґрунтованими доводи обвинувачення .

Відповідно до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційний суд вважає, що недотримання судом першої інстанції вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в даному конкретному випадку є відповідно до ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому враховуючи, що розгляд провадження судом першої інстанції відбувався за скороченою процедурою, без дослідження доказів, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути допущені місцевим судом порушення, у зв`язку з чим вказані обставини згідно із п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення відповідно до ст.415 КПК України нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно з чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону дослідити всі обставини кримінального провадження, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити судове рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК України.

Оскільки підставами для скасування вироку суду є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, тому колегія суддів позбавлена можливості перевірити решту доводів апеляційної скарги, в тому числі щодо призначеного покарання. Такі доводи підлягають ретельній перевірці при новому розгляді кримінального провадження.

-6-

Якщо за наслідками нового розгляду суд дійде висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах, і не встановить нових позитивних даних про особу обвинуваченого, призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, слід визнати явно несправедливим через м`якість.

На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412,415, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2019 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК Українискасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Встановити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою до 06.04.2020 включно.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: