Справа № 561/69/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
смт. Зарічне

28 січня 2020 року

Слідчий суддя Зарічненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
слідчого слідчого відділення Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне клопотання слідчого слідчого відділення Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції ГУПН в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зарічненського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 25.01.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 198 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий слідчого відділення Зарічненського відділення поліції Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучені під час огляду місця події 24 січня 2020 року автомобіль марки «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , пиломатеріали 2,4 м3 та 4,0 м3, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 25.01.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 198 КК України.
В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий вказує, що 24 січня 2020 року працівниками поліції на автодорозі поблизу с. Коник Зарічненського району Рівненської області зупинено вантажний автомобіль «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив пиломатеріали без відповідних документів на вказану лісопродукцію.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 25.01.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 198 КК України заздалегідь не обіцяне придбання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання/) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Постановою слідчого від 25 січня 2020 року зазначене майно визнано речовими доказами у справі, долучено до кримінального провадження та залишено на зберіганні на території Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області.
Підставою для накладення арешту на вилучене в ході огляду майно слідчий вказує те, що воно є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, було об`єктом та знаряддям вчинення злочину, містить його сліди, інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, збереження речових доказів, спеціальної конфіскації слідчий просила накласти на зазначене у клопотанні тимчасово вилучене майно.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, покликаючись на викладені у ньому обставини та просила його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні вважала клопотання обґрунтованим та просила накласти арешт на зазначене у клопотанні тимчасово вилучене майно.
Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання за безпідставністю. При цьому вказав, що 24 січня 2020 року близько 17 год. був зупинений працівниками поліції біля с. Коник Зарічненського району Рівненської області під час керування автомобілем «КАМАЗ», який належить ОСОБА_6 , з причепом. Вказаним транспортним засобом він перевозив обрізну дошку 4,7 м3, яку того ж дня купив у підприємця ОСОБА_7 та близько 2 м3 сухої дошки, яку по дорозі забрав із домогосподарства свого діда, що в с. Перекалля Зарічненського району. Зазначені матеріали віз з метою використання у будівництві. Однак, при собі накладної на купівлю обрізної дошки не мав. Наступного дня надав слідчому зазначену товарно-транспортну накладну. Просив повернути йому вилучене в ході огляду майно, оскільки при неналежному зберіганні воно прийде у непридатність.
Заслухавши пояснення слідчого, володільця тимчасово вилученого майна, думку прокурора та дослідивши надані письмові докази, вважаю клопотання необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З протоколу огляду місця події від 24 січня 2020 року, заяви ОСОБА_5 від 24 січня 2020 року про дозвіл на огляд транспортного засобу, протоколу додаткового огляду місця події від 27 січня 2020 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 25 січня 2020 року, постанови про визнання та прилучення до справи речових доказів від 25 січня 2020 року вбачається, що 24 січня 2020 року в ході огляду вантажного автомобіля «Камаз», номерний знак НОМЕР_1 з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 виявлено та вилучено пиломатеріали 2,4 м3 та 4,0 м3 , без наявності відповідних документів щодо їх походження.
З наданого слідчому судді витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 25 січня 2020 року внесено відомості за фактом перевезення ОСОБА_5 дерев`яної продукції без відповідних документів, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 198 КК України.
Разом з тим ст. 198 КК України передбачає кримінальну відповідальність за заздалегідь не обіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
З наданих у ході розгляду клопотання володільцем тимчасово вилученого майна товарно-транспортних накладних серії РВБ № 644984 від 23.01.2020 року та б/н від 24 січня 2020 року, вбачається відсутність ознак того, що вилучене у ОСОБА_5 24 січня 2020 року майно, зокрема 4,0 м3 обрізної дошки, ним було заздалегідь не обіцяно придбано, завідомо знаючи, що воно одержане злочинним шляхом.
Достатніх доказів в обґрунтування вчинення злочину та розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно є безпосереднім об`єктом, знаряддям його вчинення, підлягає спеціальній конфіскації, є речовим доказом у справі, слідчому судді не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене в ході огляду майно ознак, визначених ст. 98 КПК України не містить.
Крім того, слідчий мотивує необхідність арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації, однак відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Підозри у вказаному провадженні не оголошено.
Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на який слідчий просить накласти арешт у рамках вказаного кримінального провадження, вбачається, що власником самоскиду «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску є ОСОБА_6 .
Відповідно до положень ч. 2 ст. 64 -2 КПК України із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися прокурор.
Встановлено, що із клопотанням про арешт майна, яке належить у тому числі і третій особі ОСОБА_6 , зокрема транспортного засобу, звернувся слідчий за погодженням із прокурором.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що правові підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна відсутні, вказане майно не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, слідчим не наведено достатніх підстав вважати, що було вчинено злочин та не доведено необхідність арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За наведених обставин вважаю за вірне у задоволенні клопотання відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.
Згідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі наведеного та керуючись ст. 98, 170, 172, 173, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції ГУПН в Рівненській області ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 25.01.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 198 КК України, - відмовити.
Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1