Справа № 199/6478/18
У Х В А Л А
іменем України
10 березня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000745, під № 0001360 та під № 0000212, за обвинуваченням ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою суду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було продовжено на строк до 26 березня 2020 року.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Просять замінити тримання під вартою обвинуваченого на домашній арешт, оскільки останній тривалий строк утримується під вартою, є особою з інвалідністю ІІІ групи, має стійкі соціальні зв`язки.

Потерпілий ОСОБА_4 просить вирішити клопотання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 , який є особою раніше неодноразово судимою за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні нових тяжких злочинів, за які, у разі доведеності його вини, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд виходить з того, що під час судового розгляду у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001360, обвинувальний так за яким надійшов до суду раніше, ОСОБА_5 вже замінювався запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, однак останній обвинувачується у вчиненні нового тяжкого злочину після прийняття такого рішення. Враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України суд вважає більш м`які запобіжні заходи такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд також враховує, що обвинувачений має третю групу інвалідності і за медичною довідкою Медичної частини Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» потребує оперативного лікування (планового) в умовах судинної хірургії, травматології. Разом з тим, на цей час у суду відсутні підстави для висновку про те, що такі медичні послуги не можуть бути надані обвинуваченому за умови утримання його під вартою (в тому числі шляхом надання відповідного погодження суду), і на ці ж захворювання ОСОБА_5 страждав і до вчинення інкримінованих йому діянь. Таким чином, відомості щодо захворювань обвинуваченого висновків суду не спростовують, оскільки не скасовують наявність встановлених судом ризиків.

При цьому, попри тривалий строк утримання обвинуваченого під вартою, який враховується судом та зобов`язує суд більш ретельно перевірити підстави утримання обвинуваченого під вартою, суд не вбачає підстав для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, ґрунтуючись, окрім вищенаведених обставин, і на характері пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку та виправдовує перевагу суспільного інтересу над принципом поваги до особистої свободи обвинуваченого. Окрім цього, саме позиція сторони захисту (зайнятість та неявки захисника ОСОБА_6 ) обумовлює затягування строку винесення остаточного рішення в справі.

Інші заперечення сторони захисту судом відхиляються як безпідставні та спростовані вищенаведеними фактичними обставинами.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 було визначено розмір застави в 50000 грн.

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 просять зменшити розмір застави, оскільки він для позивач є непомірним.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту.

Потерпілий ОСОБА_4 просить вирішити клопотання на розсуд суду.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що за приписами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах … щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, встановлених судом відомостей про його особу, наявності інвалідності, встановлених судом ризиків та тривалого строку утримання обвинуваченого під вартою, помірності розміру застави для обвинуваченого, суд вважає за можливе зменшити розмір визначеної обвинуваченому застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 грн. (2102х20)

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 331, 350 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк до 08 травня 2020 року.

У задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_6 про заміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_6 про зменшення розміру застави задовольнити.

ОСОБА_5 підлягає звільненню з під варти у разі внесення застави у розмірі 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень з покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- не відлучатися із м. Дніпро без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

зобов`язавши ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду.

Попередити ОСОБА_9 , що в разі внесення застави та невиконання таких обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з моменту вручення копії ухвали.

В іншій частині ухвала окермому3 оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

10.03.2020