Ухвала
Іменем України
18 травня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-2279впс20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000005 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 Кримінального кодексу України (далі КК), з Сватівського районного суду Луганської області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області,

в с т а н о в и в:
До Верховного Суду надійшло подання прокурора про направлення матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 з Сватівського районного суду Луганської області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
Подання мотивовано тим, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК, а саме участь у терористичній організації на території Луганської області, яка тимчасово не підконтрольна українській владі. Прокурор звертає увагу на те, що постановою Генерального прокурора України від 27 серпня 2019 року підслідність вказаного кримінального правопорушення було визначено слідчому відділу УСБУ в Тернопільській області, а також що слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 .
Крім того, як на підставу необхідності направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, прокурор посилається в поданні на положення п. 6 ч. 1 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), якими передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.
Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення розгляду клопотання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи, наведені в поданні, Верховний Суд дійшов такого висновку.
У клопотанні прокурора про необхідність направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зроблено посилання на положення ч. 1 ст. 34 КПК, які стосуються можливості направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у виняткових випадках задля забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження.
Разом з тим воно не містить будь-яких доводів на підтвердження існування таких обставин у цьому кримінальному провадженні.
Натомість згідно з ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Як видно з клопотання прокурора та обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів на тій частині території Луганської області, де проводиться антитерористична операція та операція Об`єднаних сил.
Таким чином, питання про територіальну підсудність цього провадження вирішилось у порядку, передбаченому Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».
Що стосується доводів прокурора про наявність обставин, зазначених у п. 6 ч. 1 ст. 34 КПК, то вони мають бути підтверджені відповідними доказами. Натомість, згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_4 перебуває в розшуку, у зв`язку з чим щодо нього здійснювалося спеціальне досудове розслідування. Потерпілих та свідків в обвинувальному акті не зазначено. Тобто виняткові обставини, які передбачені названою нормою закону, у цьому провадженні відсутні.
З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що на підставах, наведених у клопотанні прокурора, неможливо зробити висновок про необхідність направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 з одного суду до іншого, як це передбачено ч.1 ст.34 КПК, а тому клопотання необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000005 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 КК, з Сватівського районного суду Луганської області до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області залишити без задоволення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3