Справа № 646/4653/19
№ провадження 1-о/646/1/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.20 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника «Диканівської виправної колонії №12» - ОСОБА_5 ,

розглянувши заяву Харківської місцевої прокуратури №5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.10.2019 щодо зарахування строку попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)», -

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла зава Харківської місцевої прокуратури №5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.10.2019 щодо зарахування строку попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)».

У судовому засіданні прокурор заяву підтримав та просив задовольнити.

Засуджений та представник «Диканівської виправної колонії №12» у судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, у тому числі ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.10.2019, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2018 ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.187 КК України і призначено покарання - чотири роки позбавлення волі, а на підставі ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі, до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не змінювати. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.09.2017 по 17.01.2018 у строк покарання.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12.07.2018 вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2018 залишено без змін.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2018 відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 12.07.2018.

На теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія №12».

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.10.2019 заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання - задоволено частково. Зараховано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2018 строк попереднього ув`язнення з 18.01.2018 по 12.07.2018 включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тобто застосовано ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIII як Закон, який має зворотну силу в часі.

Разом з тим, з тлумачення Верховного Суду України, що викладене у Постанові ВП ВСУ вказано наступне.(п.п. 34-40 Постанови ВП ВСУ).

Питання темпоральної дії (тобто дії у часі) закону про кримінальну відповідальність врегульоване ст. 4 і 5 КК України.

Залежно від напряму дії нормативно-правових актів у часі (в т.ч. й закону про кримінальну відповідальність) дія закону в часі може бути прямою, зворотною або переживаючою (ультраактивною).

Пряма дія полягає в тому, що новий нормативно-правовий акт або нова правова норма поширюється на факти й правовідносини, що виникли та/або існують після набрання ним чинності.

Зворотна дія полягає в тому, що новий нормативно-правовий акт або нова правова норма застосовується до фактів та правовідносин, які існували до набрання цим актом (нормою) чинності.

Переживаюча дія полягає в тому, що правова норма продовжує свою дію після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення злочину згідно із ч. 3 ст. 4 КК України визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За загальним правилом, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України закон про кримінальну відповідальність має пряму дію у часі. Це означає, що закон поширює свою дію на ті кримінально-правові відносини, які виникли після набрання ним чинності (тобто на момент їх виникнення відповідний закон про кримінальну відповідальність уже набрав чинності і ще не втратив її).

Під час проведення досудового розслідування та судового розгляду відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме з 26.09.2019 по день винесення вироку17.01.2018. Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишено без змін, до набрання вироком законної сили, а саме до12.07.2018.

Таким чином, ОСОБА_4 по вказаному кримінальному провадженню тримався в місцях попереднього ув`язнення з 26.09.2017 по 12.07.2018 включно.

Проте, не було враховано тієї обставини, що вироком Сватівського районного суду Луганської області від 16.02.2017 до ОСОБА_4 не застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а покарання було призначено з випробуванням, а в подальшому покарання за вказаним вироком було частково приєднано до покарання, призначеного за вироком Сватівського райсуду Луганської області від 16.02.2017 за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Аналізуючи вироки, покарання за сукупністю яких призначено вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2018 зроблено висновок, що приєднана невідбута частина покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 16.02.2017 складає лише шість місяців, які в повному обсязі зараховано у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення (за іншим вироком) за два дні позбавлення волі.

У даному випадку правовідносини у вигляді тримання під вартою, і злочинне діяння, як факт, який став підставою застосування попереднього ув`язнення, мали місце після втрати чинності редакції кримінального Закону, який вимагав зарахування строку попереднього ув`язнення з рахунку один його день за два дні позбавлення волі. За таких обставин Закон не може мати переживаючу (ультраактивну) дію у часі.

Враховуючи той факт, що статтею 71 КК України визначено порядок призначення покарань за сукупністю вироків вважаю, що попередній вирок, який набрав законної сили, передбачає наслідки за злочинне діяння, яке ніякого відношення до факту вчинення нового злочину не має, а правовідношення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знаходяться поза межами дії ч.5 ст. 72 КК України №838 (В редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На виконання наказу Генерального прокурора України №161 від 20.04.2016, прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 під час нагляду за станом додержання законів під час виконання покарань, пов`язаних з позбавленням волі в установі виконання покарань «Диканівська виправна колонія №12», 03.12.2019 вивчено матеріали відносно засудженого ОСОБА_4 та Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25.11.2019 по справі № 623/2665/17, яка надійшла до установи виконання покарань 03.12.2019.

Встановлено, що вказаною ухвалою Ізюмського міськрайонного суду м. Харкова заяву першого заступника начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» ОСОБА_6 про роз`яснення резолютивної частини вироку, відносно ОСОБА_4 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області задоволено та роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, засудженому ОСОБА_4 , у строк відбуття покарання, відповідно до вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2018 року, зараховано строк його попереднього ув`язнення з 26 вересня 2017 року по 17 січня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що має істотне значення для прийняття рішення по суті.

Наведену обставину не можливо було дослідити судом з урахуванням того, що ця обставина не була відома суду під час розгляду справи та як сама по собі так і разом із раніше виявленими обставинами доводить неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ч.1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 4 частини 2 статті 459 КПК України встановлено, що нововиявленими обставинами визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з ч.1 ст.460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відповідно до ч.1 ст.463 КПК України, подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 459-463 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Харківської місцевої прокуратури №5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.10.2019 щодо зарахування строку попереднього ув`язнення за ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)» - задовольнити.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя - ОСОБА_1