Справа № 333/6733/16-к
Провадження № 1-кп/333/29/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0005128 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луганськ, який має вищу освіту, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

16.10.2016 р. приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 , нехтуючи статтею 3 Конституції України та визначеним поняттям, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю, всупереч встановленого статтею 33 Конституції України права на посягання життя та здоров`я іншої особи, маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження та завдання фізичного болю, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись на кухні модулю №9, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_4 , схопив його за шию та почав душити, після чого штовхнув, у результаті чого останній вдарився об стіл, отримавши в результаті злочинних дій ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 4112 від 17.10.2016 р. наступні ушкодження: садно в області шиї, синець в області правого стегна, що в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 при допиті в судовому засіданні визнав себе винновним в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, розкаявся. Пояснив, що дійсно 16.10.2016 р. приблизно о 20 год. 00 хв. знаходився на кухні модулю № 9, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Стешенко буд. 18, в ході конфлікту з ОСОБА_4 , схопив його за шию та почав душити, після чого штовхнув, у результаті чого останній вдарився об стіл.

Враховуючи, що ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України при вищезазначених обставинах, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_6 скоїв умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, судом враховано, що скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Пом`якшуючими покарання обставинами є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не обліковується, вину визнав повністю, щиро розкаявся, матеріальну та моральну шкоду, станом на час ухвалення вироку у цій справі, не відшкодував, думку потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання, не працевлаштований, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останньому покарання у виді громадських робіт.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13 053,46 грн. та моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. (з урахуванням уточненої позовної заяви).

Обвинувачений в ході розгляду справи проти заявлених вимог заперечив частково, визнав суму позову лише в частині стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн. У задоволенні іншої частини вимог просив відмовити.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла таку шкоду.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги в сумі 13 053,46 грн. матеріальної шкоди, позивачем додано до матеріалів справи фіскальні та товарні чеки про купівлю ліків, виписні епікризи з медичної картки, довідку МСЕК від 21.03.2017 р. про встановлення групи інвалідності та роздруківку комп`ютерної томографії попереку відділу хребта.

Розглянувши вказані вище докази, зокрема, фіскальні та товарні чеки про купівлю ліків суд дійшов висновку, що останніми не підтверджено, що вказані ліки були куплені потерпілим ОСОБА_4 за призначенням лікаря на підставі відповідного рецепту у зв`язку із отриманими 16.10.2016 р. тілесними ушкодження, а саме: садном в області шиї та синця в області правого стегна, внаслідок вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Також, з деяких фіскальних чеках взагалі не вбачається найменування лікарського засобу. Крім того, судом прийнято до уваги, що найменування ліків в деяких фіскальних та товарних чеках взагалі не відносяться до лікування спричинених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

З огляду на викладене, враховуючи не надання позивачем призначеного лікарем лікування саме до тих лікарських засобів, що містяться в фіскальних та товарних чеках доданих позивачем до матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення 13 053,46 грн. матеріальної шкоди.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Так, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями обвинуваченого, судом враховано характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, тривалість часу для відновлення здоров`я потерпілого, психологічні хвилювання та тривоги останнього.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково в сумі 2000 грн. У задоволенні іншої частини вимог судом відмовляється через недоведеність.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13 053,46 грн. та моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1