ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/715/19

09 липня 2020 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Костопільського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000039 від 20.01.2019 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Корчів`я Костопільського району Рівненської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючий, не навчається, державних пільг та нагород не має, депутатом ради не являється

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Костопіль Рівненської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , освіта середня, непрацюючий, не навчається, державних пільг та нагород не має, депутатом ради не являється, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 20.01.2019 приблизно біля 05:30 години, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули на вулицю Прокопчука, поблизу спортивного ліцею, що в м.Костопіль. перебуваючи на місці, скориставшись обставиною, коли ніхто не помічав їхні дії, таємно, з корисливих спонукань, умисно, повторно, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Opel Kadet», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_3 , чим спричинили останньому матеріального збитку на суму 17435,82 грн.
Вказаними умисними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_4 , 20.01.2019 приблизно біля 05:30 години, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули на вулицю Прокопчука, поблизу спортивного ліцею, що в м.Костопіль. перебуваючи на місці, скориставшись обставиною, коли ніхто не помічав їхні дії, таємно, з корисливих спонукань, умисно, повторно, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Opel Kadet», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_3 , чим спричинили останньому матеріального збитку на суму 17435,82 грн.
Вказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав та показав, що 19.01.2020 узяв вдома автомобіль, подзвонив до ОСОБА_4 , поїхав його забрав та поїхали кататись. Потім ОСОБА_9 запропонував випити пива і вони поїхали поставили автомобіль вдома у ОСОБА_10 , викликали таксі, та поїхали в місто Костопіль. Після цього купили разом продукти і алкоголь у магазині АТБ та пішли до знайомої, де розпивали спиртні напої. Показав, що після цього, вже під ранок, ОСОБА_9 сказав, що піде візьме вдома автомобіль і щоб він зачекав його біля АТБ. Пізніше ОСОБА_11 під`їхав на білому автомобілі марки Опель. Після цього він сів у автомобіль і вони разом поїхали кататись містом. Потім ОСОБА_11 запропонував поїхати до його тітки у смт.Степань, куди вони й поїхали. По дорозі у них відпало колесо і вони змушені були лагодити автомобіль. Коли приїхали в ОСОБА_12 , то у тітки ОСОБА_4 ще випили, а тоді поїхали до баби ОСОБА_4 у с.Іванівку, де поставили автомобіль на подвір`ї у баби, поїли і полягали спати. Пізніше приїхала поліція.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що точно не пам`ятає о котрій годині до нього 19.01.2019 року приїхав ОСОБА_13 своїм автомобілем. Вони катались містом на автомобілі ОСОБА_10 , потім загнали автомобіль до ОСОБА_14 додому і повернулись на таксі в місто, купили продукти і спиртне в магазині АТБ та пішли розпивати спиртні напої. Після розпивання спиртних напоїв він пішов по автомобіль Опель, який стояв біля спортивного ліцею. Також показав, що він сам вирішив угнати цей автомобіль і з ОСОБА_15 про угон автомобіля попередньо не домовлявся. Також показав, що вирішив взяти цей автомобіль щоб покататись і потім повернути на місце. Також показав, що автомобіль був не зачинений, в салоні горіло світло, в замку був якийсь ключ, який не витягувався, а тому він вирішив заволодіти цим автомобілем, завів його і поїхав. Забрав ОСОБА_10 біля магазину АТБ і вони поїхали до смт. Степань, а згодом до баби у с.Іванівку, де поставили автомобіль та полягали спати.
Вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_16 показав суду, що обвинувачений ОСОБА_4 є його сином, а про ОСОБА_3 знає лише, що він разом вчився із його сином. Показав, що напередодні дня події, дати точної не пам`ятає, син йому сказав, що мав їхати до баби у с.Іванівка Сарненського району. Пізніше, приблизно о 16-17 годині, приїхав якийсь автомобіль, яким, як повідомила йому його дружина, приїхав друг сина ОСОБА_13 . Показав, що коли син поїхав, то він передзвонив синові та запитав куди він поїхав, на що той повідомив, що його підвезуть. Показав, що дружина також пізніше неодноразово дзвонила до сина і той повідомляв їй, що вони катаються по місту. Пізніше, орієнтовно під ранок, син повідомив, що вони на малинському перехресті і що у них зламався автомобіль. Пізніше зателефонувала його сестра ОСОБА_17 та повідомила, що син у неї у смт.Степань. також показав, що дружина пізніше додзвонилась до сина і він також з ним спілкувався та запитав, чому він поїхав у с.Іванівку на що син повідомив, що вони каталась і вирішили поїхати. Також показав, що розумів, що то автомобіль, яким син поїхав, був ОСОБА_10 . Потім з розмови із сестрою ОСОБА_18 дізнався, що ОСОБА_19 поїхав з ОСОБА_20 до баби матері свідка, яка в подальшому підтвердила, що вони приїхали до неї. Показав, що пізніше, орієнтовно біля 16 години, до нього подзвонив працівник поліції ОСОБА_21 та запитав де його син ОСОБА_19 та повідомив, що угнали автомобіль Опель Кадет білого кольору і можливо син щось знає. Після цього він зателефонував до матері у с.Іванівка та запитав яким автомобілем приїхав син, на що мати відповіла, що автомобілем білого кольору, на якому написано ОСОБА_22 . Після цього він зателефонував до працівника поліції ОСОБА_23 та повідомив про це. В подальшому він разом з працівниками поліції поїхав у с.Іванівка, де і було затримано сина з ОСОБА_15 та доставлено в Костопільський відділ поліції. Про деталі події син йому нічого не розповідав. Лише повідомив, що катались ввечері разом із ОСОБА_15 його пікапом, а потім, коли поставили пікап, то ОСОБА_13 повідомив, що знає один автомобіль, який не закривається і через якийсь час ОСОБА_13 приїхав цим автомобілем за кермом, після чого син сів у автомобіль і вони поїхали. Також повідомив, що шкоду для потерпілого він відшкодував в сумі 250 доларів США і останній ніяких претензій до сина ОСОБА_19 не має. Також показав, що зі слів його матері вона не бачила, хто саме був за кермом автомобіля, яким приїхав ОСОБА_19 з ОСОБА_24 .

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_25 показала суду, що обвинувачений ОСОБА_11 це її внук, а іншого обвинуваченого вона не знає і вперше побачила тоді, коли вони приїхали до неї. Показала, що у той день до неї подзвонив її зять та повідомив, що до неї їде внук ОСОБА_19 . Після обіду невідомим їй автомобілем приїхав внук з якимось хлопцем, якого вона не знає. Показала, що коли вони приїхали, то вона дала їм поїсти та вклала спати, чи були вони в стані алкогольного сп`яніння не може сказати, оскільки не придивлялась та запаху алкоголю не чула. Також показала, що автомобіль загнали у двір, але не бачила хто саме ним керував. Оскільки вона проживає сама, то їй стало страшно і вона подзвонила сину в ОСОБА_26 та повідомила, що приїхав ОСОБА_19 з якимось хлопцем автомобілем і запитала що їй робити. Також показала, що не питала у внука ОСОБА_19 що то за автомобіль і чий він. Син попросив, щоб вона подивилась, що то за автомобіль, а пізніше приїхав з працівниками поліції та забрали внука з іншим хлопцем та поїхали. Автомобіль теж забрали. Також показала, що раніше внук ніколи не приїжджав до неї. Про обставини події нічого повідомити не може, бо нічого не знає і в у внука нічого про це не питала. Пізніше їй стало відомо, що автомобіль, яким приїхав внук з іншим хлопцем, був угнаний. Також показала, що її викликали у відділ поліції в ОСОБА_26 , де вона підписала якийсь протокол. Показала, що в поліції їй показували чотири фотографії якихось хлопців і питали, чи може вона впізнати хлопця, з яким внук приїжджав і вона не впізнала його, бо погано його роздивилась, коли той приїжджав з внуком, але потім слідчий їй показав на одну фотокартку та повідомив, що це саме той хлопець і тоді вона підписала протокол. Повідомила, що на даний час не знає, чи це той хлопець, який сидить в залі судових засідань тоді був з ОСОБА_19 .

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_27 дав суду показання про те, що обвинувачених не знає і вперше бачиь. Показав, що 19 січня 2019 він придбав автомобіль, але оскільки не було змоги його переоформити, то власник дав йому довіреність. Як приїхав додому, то поставив автомобіль біля будинку. Одна дверка автомобіля не закривалась. Вранці, приблизно о 09год. 30хв., коли вийшов на вулицю, то побачив, що автомобіля немає і він зателефонував в поліцію. Після подій автомобіль бачив вже коли його привезли в поліцію, в автомобілі були пошкоджені патрубки, не працювала коробка передач, причини неполадок не відомі. Показав, що батько ОСОБА_4 відшкодував йому збитки і претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 він не має. Розуміє, чому він був у статусі потерпілого, а наразі є свідком, оскільки фактично власником є інші особа, а у нього лише довіреність. Показав, що взагалі ні до кого ніяких претензій не має, а лише хоче повернути свій автомобіль та щоб хоч щось відшкодував ОСОБА_13 .

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_28 показав суду, що є працівником поліції та працює в Костопільському ВП ГУНП. Показав, що 20.01.2019 року дізнався про факт незаконного заволодіння транспортним засобом Опель Кадет білого кольору та почав проводити розшукові заходи. Від оперативних працівників поліції дізнався, що автомобіль рухався по вулиці Степанській і повернув на вулицю Гвардійська. В подальшому, з оперативної інформації зрозумів, що до вчинення правопорушення можуть бути причетні громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Після цього зателефонував до батька ОСОБА_4 та запитав де знаходиться його син ОСОБА_19 . З розмови дізнався, що ОСОБА_4 забрав ОСОБА_13 і вони поїхали до баби ОСОБА_4 в с.Іванівка Сарненського району. З розмови з батьком ОСОБА_10 також дізнався, що вони поїхали автомобілем Опель Кадет білого кольору, тобто таким, який було викрадено і який розшукувався. Про отриману інформацію доповів керівництву, після чого вже працювала слідчо-оперативна група, яка виїхала на місце в с.Іванівка де затримала ОСОБА_10 та ОСОБА_4 і вилучила автомобіль. Показав, що з слідчо-оперативною групою він не їздив у с.Іванівка.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_29 показала суду, що обвинувачений ОСОБА_11 є її родичем. Показала, що ОСОБА_10 бачила вдруге. Також показала, що 20.01.2019 близько 7 години ранку зателефонувала ОСОБА_30 мати ОСОБА_4 та повідомила, що ОСОБА_19 їде до них, але у них щось трапилось із автомобілем в дорозі. Близько 10 години приїхав ОСОБА_11 та ОСОБА_13 автомобілем білого кольору з написом Опель, який загнали у двір. Ворота відкривав ОСОБА_19 , а за кермом був ОСОБА_31 . Також показала, що після того як ОСОБА_19 та ОСОБА_31 приїхали, то вона подзвонила мамі ОСОБА_19 та повідомила, що хлопці вже у неї. Коли ОСОБА_11 та ОСОБА_13 зайшли в будинок, то вона зробила їм чай. ОСОБА_13 та ОСОБА_11 побули у них вдома близько двох годин, а потім перед обідом вигнали з двору автомобіль та поїхали. У якому напрямку поїхали і чий автомобіль не знає. За кермо сідав ОСОБА_13 .

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_32 дав суду показання, що обвинувачених не знає. Також показав, що близько 5 ранку 20.01.2019 почув на вулиці шум, щось стукало. Показав, що навпроти його будинку на вулиці стояли автомобілі, серед який був автомобіль білого кольору, який стояв якраз навпроти одного з вікон його будинку. Коли він виглянув у вікно, то побачив, що біля автомобіля білого кольору ходять якісь два хлопці, які відкотили його на дорогу та покотили до спортивного ліцею. Хто саме ходив біля автомобіля він не бачив, бо було темно і у них були капюшони на голові і один був менший, а інший нижчий ростом. Потім він почув, як цей автомобіль завівся і поїхав. Він не придав цьому значення, оскільки автомобіль ночував вперше і він подумав, що у п`ять ранку навряд чи хто буде уганяти автомобіль. Впізнати хлопців не зможе, оскільки не бачив їхніх облич. Про те, що автомобіль угнали, дізнався вранці, коли на місце приїхала поліція.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_33 показала суду, що знає ОСОБА_10 , з яким познайомилась у себе вдома, коли він приходив до свого друга ОСОБА_34 , який раніше жив у неї на квартирі. Показала, що до неї на свято водохреща прийшли двоє хлопців, один з яких був ОСОБА_13 та принесли із собою продукти та спиртне. Показала, що до третьої ночі вони були у неї і вони разом вживали алкоголь. Потім пішли, але пізніше знову прийшли. Про викрадення автомобіля нічого не знає.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні повністю доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 20.01.2019 безпосереднім об`єктом огляду являється територія прилегла до багатоповерхового будинку, що за адресою АДРЕСА_4 та паралельна вулиця Прокопчука, навпроти спортивного ліцею,а саме місце, де був припаркований автомобіль марки «Opel Kadett» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 . На місці огляду будь-яких слідів виявлено не було, з місця події нічого не вилучалось.
Згідно протоколу огляду місця події від 20.01.2019 безпосереднім об`єктом огляду являється територія господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_25 . Під час огляду за будинком було виявлено автомобіль «Opel Kadett» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 . При огляді явних ознак пошкодження зовнішніх замків виявлено не було, передні та задні двері автомобіля відчинені, багажник зачинений, вікна автомобіля не тоновані. Було оглянуто салон автомобіля, виявлено, що замок запалення не пошкоджений, на виявлено відсутність автомагнітоли та оголені проводи, в бардачку автомобіля лежать папери власника. При огляді кузова автомобіля явних пошкоджень автомобіля виявлено не було. Автомобіль після огляду вилучено до Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області.
Так, згідно протоколу огляду місця події від 20.01.2019 безпосереднім об`єктом огляду є автомобіль марки «Opel Kadett» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на території Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою м.Костопіль Рівненської області, вул.Коперніка 15. На момент проведення огляду усі дверцята вказаного автомобіля відчинені. Під час огляду панель автомобіля оброблена дактилоскопічним порошком сірого кольору. В ході дактилоскопіювання, на панелі автомобіля, що нижче від керма, виявлено три фрагменти пальців рук. Вказані сліди за допомогою за допомогою липкої стрічки типу «Скотч» переносяться на білий папір, який поміщено в спецупаковку НПУ №0014593 та вилучені до Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області. Після звершення огляду автомобіль залишився на території Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області.

Згідно висновку експерта від 20.01.2019 № 3.3.Т-19/19 ринкова вартість автомобіля «Opel Kadett» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був вилучений 20.01.2019 під час огляду території господарства, що в селі Іванівка вул.Садова 50 Сарненського району Рівненської області та який знаходиться на території Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області за адресою м.Костопіль вул.Коперніка 15, станом на момент проведення експертизи складає 17435,82 грн. Визначити матеріальний збиток, заподіяний внаслідок незаконного заволодіння автомобілем «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_2 для потерпілого ОСОБА_8 не представляється можливим, за причиною вказаною у дослідницькій частині висновку, а саме у зв`язку з тим, що згідно протоколу огляду місця події від 20.01.2019 при огляді кузова автомобіля явних пошкоджень автомобіля виявлено не було.

Згідно висновку експерта від 11.03.2019 № 1.3-58/19 сліди пальців рук найбільшими розмірами по вісях 24х20мм, 35х17мм, 22х14мм, 12х17мм, які вилучені під час огляду місця події по факту угону автомобіля «Opel Kadett» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився на території Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою6 м.Костопіль, вул.Коперніка 15, придатні для ідентифікації по ним особи (осіб), що їх залишила (залишили). Слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 24х20мм залишений нігтьовою фалангою безіменного пальця правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сліди пальців рук найбільшими розмірами по вісях 35х17мм, 22х14мм залишені відповідно нігтьовими фалангами середнього пальця правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 12х17мм залишений нігтьовою фалангою мізинного пальця лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2019 року вбачається, що свідок ОСОБА_25 впізнала ОСОБА_3 , як чоловіка, який 20.01.2019 приїздив з її онуком ОСОБА_4 до неї додому на автомобілі марки «Opel Kadett».
Відповідно до ч.1 ст.228 КПК України, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.
Згідно приписів ст.ст. 86, 87 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).
У своєму рішенні по справі «Пантелеєнко проти України», заява №11901/02, п.49, Європейський суд з прав людини підкреслює, що вираз «відповідно до закону» значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов`язок дотримання матеріальних і процесуальних норм.
В рішенні від 21.04.2011 року по справі № 42310/04 «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
Разом з тим, під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показала, що у відділ поліції в м.Костопіль вона підписала якийсь протокол. Показала, що в поліції їй показували чотири фотознімки якихось хлопців і питали, чи може вона впізнати хлопця, з яким внук приїжджав, але вона не впізнала його, оскільки погано його роздивилась у той день, коли останній приїжджав до неї з внуком. Пізніше слідчий їй показав на один фотознімок та повідомив, що це саме той хлопець і тоді вона підписала протокол. Також показала, що не знає, чи до неї приїжджав з внуком саме той хлопець, який сидить в залі судових засідань.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки на особу ОСОБА_3 для свідка ОСОБА_25 було безпосередньо вказано слідчим, то протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2019 є недопустимим доказом, оскільки в діях слідчого наявне порушення засад законності кримінального провадження, визначених ст. 9 КПК України і такий протокол отриманий з порушенням вимог ст.228 КПК України, а відтак суд не приймає вказаний протокол як доказ.

Аналогічною є і позиція Верховного Суду (постанова від 18.12.2019 у справі №761/2021/16-к).
Також суд дійшов висновку про недопустимість такого доказу як показання свідка ОСОБА_35 на підставі ч.7 ст.97 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та зокрема те, що відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України злочин, передбачений ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України кваліфікується як тяжкий злочин.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , не встановлені.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , не встановлено.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 виду та розміру покарання, суд приймає до уваги те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 виду та розміру покарання, суд приймає до уваги те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Санкція ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи обставини справи та особу обвинувачених, суд дійшов висновку про доцільність призначення покарання у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна, однак вважає можливим виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за ними та звільнити їх від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З довідок про витрати на проведення експертиз вбачається, що витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи по даному кримінальному провадженню та витрати на проведення дактилоскопічної експертизи становлять 3718,00 грн., а відтак суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення солідарно з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Згідно приписів ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 22.01.2019 накладено арешт шляхом заборони відчуження та користування майном, а саме автомобілем марки «Opel Kadett» білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_6 .

Ухвалою суду від 26.06.2019 клопотання представника потерпілого про скасування арешту задоволено частково. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 22.01.2019 року по справі №564/145/19 скасовано в частині заборони користування автомобілем марки «OPEL» моделі «Kadett», білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 . Вирішено автомобіль марки «OPEL» моделі «Kadett», білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , та зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Костопільського ВП ГУНП у Рівненській області передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 .

Враховуючи наведене, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 22.01.2019 у кримінальному провадженні 0000039 від 20.01.2019 на автомобіль марки марки «Opel Kadett» білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_6 , належить скасувати.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.

Речовий доказ автомобіль марки марки «Opel Kadett» білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_6 та переданий йому на відповідальне зберігання, після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

Керуючись ст.ст. 124-126, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України та та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років без конфіскації майна.
На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік.
Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч.4 ст.76 Кримінального кодексу України, здійснення нагляду за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік.
Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч.4 ст.76 Кримінального кодексу України, здійснення нагляду за ОСОБА_4 покласти науповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави 3718,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 22.01.2019 у кримінальному провадженні 0000039 від 20.01.2019 на автомобіль марки марки «Opel Kadett» білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_6 скасувати

Речовий доказ автомобіль марки марки «Opel Kadett» білого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_6 та переданий йому на відповідальне зберігання, після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

СуддяОСОБА_1