Справа № 521/954/20
Провадження № 1-кп/521/795/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 29.08.2019 року за № 0000167, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Дніпропетровську, має вищу освіту, зареєстрований як підприємець у Чеській Республіці, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 309 ч. 1, 305 ч. 2 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 29.08.2019 року в період з 03 години 50 хвилин по 04 годину 10 хвилин, діючи умисно, з метою незаконного переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді незаконного обігу наркотичних засобів, прибувши з Чеської Республіки до України у якості пасажира авіакомпанії «Czech Airline» рейсом № ОК922 сполученням «Прага Одеса», перебуваючи у приміщенні Міжнародного аеропорту «Одеса» за адресою м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, буд. 2, корпус 2, незаконно зберігав при собі без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 12,2 г, що був прихований серед особистих речей і поміщений у дорожній рюкзак. Приблизно о 04 годині ОСОБА_4 , маючи при собі вказаний наркотичний засіб, не заявив про його наявність та не пред`явив до митного огляду, а перетнув митний кордон України, перемістив таким чином через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у вказаному розмірі.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, обвинувачений, повністю визнавши себе винним у вчиненні злочину, показав суду, що постійно проживає у Чеській Республіці. На початку серпня 2018 року він у лікарні м. Прага за медичним рецептом, наданим його дружині, громадянці Чеської Республіки ОСОБА_6 , придбав канабіс, який перевозив в Україну. 29.08.2019 близько 09 години він як пасажир літака сполученням «Прага-Одеса» прибув з Чеської республіки до аеропорту м. Одеса, де під час догляду працівником прикордонної служби у його багажі було виявлено наркотичний засіб. Всі події відбувалися саме так, як зазначено в обвинувальному акті. У скоєному розкаюється і дуже жалкує про свій вчинок.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом не досліджувались інші докази, зібрані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу, а також інші обставини, визначені положеннями ст. 91 КПК України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у вчиненні таких злочинів:

- незаконному зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України;

- контрабанді особливо небезпечного наркотичного засобу його переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку у нарколога або психіатра не перебуває, працює як приватний підприємець у Чеській Республіці, має сім`ю, утримує малолітню доньку від попереднього шлюбу, яка проживає з матір`ю. За місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно, не має зауважень, не вживає алкогольні та одурманюючі препарати. Як вбачається з медичної довідки, його дружині встановлено діагноз з рекомендованим лікуванням канабісом медичним, що має хороший лікувальний ефект.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є: щире каяття, оскільки він повністю визнав вину у вчиненні злочину, щиро шкодує з приводу вчиненого; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки саме від нього орган досудового розслідування отримав відомості про обставини вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ним вчинено злочини середньої тяжкості та тяжкий, особу винного, який працює, має сім`ю, утримує малолітню дитину та хвору дружину, відсутність даних, які б негативно характеризували обвинуваченого як до вчиненого, так і після цього, враховує також наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З огляду на те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений не уникав, ураховуючи другорядну роль кари як мети покарання, а також фактичне визнання ОСОБА_4 вини і наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (щире каяття, сприяння розкриттю злочину), з урахуванням особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, з моменту скоєння злочину та до його вчинення не притягувався до відповідальності, вчинений ним злочин не призвів до тяжких наслідків та шкоди не заподіяв, суд вважає за можливе пом`якшити покарання та призначити його із застосуванням ст. 69 КК України, тобто перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання у виді штрафу, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 305 КК України.

При цьому суд керується висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постанові від 20.03.2018 по справі № 695/1446/16: як випливає із законодавчих приписів, значення заходу примусу для досягнення його мети (ст. 50 КК), визначається не лише його суворістю, а й справедливістю. Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають врахуванню ступінь тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Що стосується додаткового покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ст. 305 ч. 2 КК України, то суд виходить з наступного.
Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчинені злочинів, є конфіскація майна.
Відповідно до положень ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.
Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК України, якщо його вчинено із корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що ні досудовим слідством, ні судом наявність у ОСОБА_4 корисливого мотиву при контрабанді наркотичного засобу не встановлено. Тому застосування у даному випадку додаткової міри покарання за ч. 2 ст. 305 КК України у виді конфіскації майна навіть за умови, що воно передбачено санкцією цієї статті як обов`язкове, є безпідставним. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі № 154/2423/16.
Таким чином, додаткове покарання у виді конфіскації майна за ч. 2 ст. 305 КК України не підлягає застосуванню щодо ОСОБА_4 .
Відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України суд не знаходить підстав для врахування попереднього ув`язнення, що обчислюється з дня затримання 29.08.2019 до дня звільнення під заставу 02.09.2019, для пом`якшення покарання або звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді штрафу.
Суд вважає за необхідне залишити незмінним застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили, після чого запобіжний захід підлягає скасуванню, сума внесеної застави підлягає поверненню заставодавиці ОСОБА_7 , апаспорт обвинуваченого, переданий на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській області, підлягає поверненню ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 3140,20 грн.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, що зберігаються у камері зберігання речових доказів СВ УСБУ в Одеській області, необхідно:

- мобільний телефон марки «EVOLVE», футболку помаранчевого кольору, дорожній рюкзак зеленого кольору повернути ОСОБА_4 ;

- особливо небезпечний наркотичний засіб (канабіс), використаний експрес-тест, посадковий талон, фільтри для куріння - знищити.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 305 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за ч. 2 ст. 305 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 2 ст. 59 КК України у виді штрафу в розмірі 2950 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 50150 (п`ятдесят тисяч сто п`ятдесят) грн., без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 2950 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 50150 (п`ятдесят тисяч сто п`ятдесят) грн., без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили залишити незмінним застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 153680 гривень.

Після набрання вироком законної сили повернути заставодавиці ОСОБА_7 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, внесені нею як заставу 02.09.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси.

Після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 його паспорт громадянина України для виїзду за кордон, переданий на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській області 24.10.2019 року відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3140 (три тисячі сто сорок) грн. 20 коп.

Речові докази, що зберігаються у камері зберігання речових доказів СВ УСБУ в Одеській області, необхідно:

- мобільний телефон марки «EVOLVE», футболку помаранчевого кольору, дорожній рюкзак зеленого кольору повернути ОСОБА_4 ;

- особливо небезпечний наркотичний засіб (канабіс), використаний експрес-тест, посадковий талон, фільтри для куріння - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1