Справа № 298/348/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представниці власника майна адвокатеси ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/214/20 за клопотанням про накладення арешту на майно, в якому прокурорка Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчої судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30.03.2020.

Слідчий слідчого відділу Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000111, розпочатому 26.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, 27.03.2020 звернувся до слідчої судді з погодженим прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 клопотанням про накладення арешту на: транспортний засіб марки «Урал» з номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ПП «Шукаль» (смт. Великий Березний Закарпатської області вул. Локоти, 2А), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , причіп із реєстраційним номером НОМЕР_3 , власником якого є Ужгородська філія СП фірма «Астек» (м. Ужгород, вул. Гойди, 3), на якому знаходиться деревина породи «бук» у кількості 14,8300 м?; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; товарно-транспортну накладну в двох примірниках серії ЗКВ № 491076 від 26.03.2020; специфікацію поколодного обліку № ЗК-04814-01145 від 26.03.2020; та про покладення на користувачів і власника майна обов`язків не відчужувати, не знищувати, не використовувати, не псувати і не передавати речовий доказ.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 26.03.2020 приблизно о 15:45, під час патрулювання неподалік с. Малий Березний Великоберезнянського району поліцейські зупинили для перевірки документів вантажний автомобіль марки «Урал», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , який перевозив деревину породи «бук» у кількості, згідно з товаротранспортною накладною ЗКВ № 491076 від 26.03.2020, 14,83 м?. Перевіркою достовірності товаротранспортної накладної через мережу Інтернет на сайті ДАЛР України, було встановлено, що такого номера товаротранспортної накладної у базі даних немає. Вказаний транспортний засіб з причепом і деревиною були передані головному інженеру ДП «Великоберезнянське ЛГ» ОСОБА_10 під розписку на відповідальне зберігання. Слідчий установив, що згідно з товаротранспортною накладною серії ЗКВ № 491076 від 26.03.2020 відпущено 14,83 м? деревини породи «бук» довжиною 2,3 м, а деревина на транспортному засобі з причепом має довжину від 5 до 7 метрів. Зазначає, що арешт майна необхідний для збереження речових доказів, унеможливлення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення і відчуження, а також для проведення слідчих дій, у тому числі експертиз, з`ясування законності відпуску деревини та її оплати.

Ухвалою слідчої судді клопотання залишено без задовільнення. Слідча суддя вказала, що слідчий і прокурор обґрунтованості арешту не довели, що деревина була належним чином придбана ТОВ «СП Укрлісхолдінг» від ДП «Великоберезнянське ЛГ» згідно з договором купівлі-продажу № 7360/7360/1 кв-бе/2020 від 06.03.2020, а товаротранспортна накладна форми ТТн-ліс серії ЗКВ № 491076 від 26.03.2020, діє відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України, Міністерства аграрної політики та продовольства України № 961/707 від 29.11.2013 «Про затвердження спеціалізованої форми товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс)», передана до облікової системи в електронному форматі, і має, як документ, електронний код.За таких обставин накладення арешту на майно неправомірно обмежило б права його власника.

В апеляційній скарзі прокурорка просить ухвалу слідчої судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити. Посилається на ті самі доводи, які наведені слідчим у клопотанні і наполягає на тому, що з указаним майном, яке є засобами вчинення злочину і визнано речовими доказами, необхідно провести слідчі дії, зокрема експертизи, з`ясувати законність відпуску деревини та чи була вона належним чином оплачена. Арешт майна, на її думку, потрібен для запобігання його зникненню, втраті чи частковому знищенню.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст ухвали, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них представниці власника майна, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи учасників судового провадження і вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задовільнення з таких підстав.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.4 ст. 358 КК України, за ознаками якого здійснюється кримінальне провадження №0000111, є використання завідомо підробленого документа.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною другою цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України арешт на майно може бути накладений за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає термін «речові докази», як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально правовим шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з ч.2 ст. 173 КПК України, окрім іншого, повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні зазначено, що під час перевірки достовірності товаротранспортної накладноїсерії ЗКВ № 491076 від 26.03.2020 через мережу Інтернет на сайті ДАЛР України, було встановлено, що такого номера немає у базі даних і що довжина деревини, зазначена утоваротранспортній накладній не відповідала довжині деревин на транспортному засобі. Документів, які б містили відомості про докази наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, зокрема про те, в чому полягало підроблення товаротранспортної накладної, до клопотання не додано.

Прокурор не довів, що транспортні засоби, свідоцтва про їх реєстрацію, деревина, товаротранспортна накладна, специфікація поколодного обліку відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і що їх арешт є єдиним можливим засобом їх дослідження і збереження як доказів кримінального правопорушення. Не доведено прокурором і те, що вказане у клопотанні майно може підлягати спеціальній конфіскації, конфіскації, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також звернуте у відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Жодного доказу, який підтвердив би припущення слідчого про підроблення будь-якого документа, а також доводів на користь висновку про розумність та співмірність арешту вказаного у клопотанні майна завданням цього кримінального провадження у матеріалах, які надані слідчій судді в обґрунтування клопотання, немає.

Отже, правова підстава для арешту майна, зазначеного у клопотанні, прокурором не доведена.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Керуючись статями 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурорки Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задовільнення.

Ухвалу слідчої судді Великоберезнянського районного суду від 30.03.20209, якою залишено без задовільнення клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки «Урал» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є ПП «Шукаль» (смт. Великий Березний Закарпатської області вул. Локоти, 2А), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , причіп із реєстраційним номером НОМЕР_3 , власником якого є Ужгородська філія СП фірма «Астек» (м. Ужгород по вул. Гойди, 3), деревину породи «бук» у кількості 14,8300 м?, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , товаротранспортну накладну у двох при мірниках серії ЗКВ № 491076 від 26.03.2020, специфікацію поколодного обліку № ЗК-04814-01145 від 26.03.2020, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: