У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.08.2020 р. включно.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просять змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
________________________________________________________________________________

Провадження 11-кп/812/746/20 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 186 ч.2 КК категорія: продовження строку Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

тримання під вартою

Узагальнені доводи апелянтів.
Обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що має постійні місця роботи, мешкання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має малолітню дитину та хвору матір.
Також зазначає, що від правоохоронних органів він ніколи не приховувався і не збирається, а впливу і тиску з його боку на потерпілу не було.
Захисник ОСОБА_6 зазначив, що судом першої інстанції не досліджено жодного доказу про те, що обвинувачений буде впливати на свідка та потерпілого. Зазначає, що свідки знаходяться за межами України і по цій причині судовий процес відкладається.
Стверджує, що на даний час змінились обставини, якими були підтверджені ризики обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.15 ч.3, 152 ч.1 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 28.06.2019 р. відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. та ухвалою суду від 15.05.2020 р. строк тримання обвинуваченого під вартою продовжено до 13.07.2020 р. включно.
Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, у зв`язку з тим, що ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на потерпілу не зменшилися, а захисником подано клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.
Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою суд першої інстанції зазначив про те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину середньої тяжкості, раніше судимий за вчинення насильницького злочину, немає постійного місця роботи та джерела доходів, що дає підстави стверджувати про не зменшення ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
При цьому, суд вважає, що ризик впливу на потерпілу, на даний час відпав, оскільки потерпіла ОСОБА_9 допитана у судовому засіданні, а також підтвердила, що обвинувачений ОСОБА_5 жодним чином не намагався на неї тиснути у будь-який спосіб під час судового розгляду кримінального провадження.
Зазначив, що інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаному ризику, а розгляд кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою здійснити неможливо, та прокурором доведено, що обставини існування ризику, передбаченого ст.177 КПК України, виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002319, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не визначено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості насильницького злочину у період не відбутого покарання, раніше судимий за вчинення насильницького злочину, не має постійного місця роботи. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості злочинів та наявності ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просять апелянти, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Посилання на певні дані про особу обвинуваченого не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. До того ж у апеляційного суду відсутні докази наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та офіційного місця роботи.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та захисника.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 21.08.2020р. залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: