Справа №345/1707/20
Провадження № 1-кс/345/545/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.2020 м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, клопотання старшого слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000514 від 21.05.2020, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
22.05.2020 до слідчого судді Калуського міськрайонного суду звернулася старший слідчий СВ Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим з прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, а саме на: вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ 53б, самоскид С, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого наявна піщано-гравійна суміш, об`ємом близько 3,85 м.куб.; три лопати; взірці піщано-гравійної суміші з кузова вказаного автомобіля, які поміщено в полімерний сейф-пакет № ЕХРО 225699; взірці піщано-гравійної суміші з ями на березі р.Лімниця, які поміщено в полімерний сейф-пакет № ЕХРО 225702; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 20.05.2010 на ім`я ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном з метою збереження речових доказів.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області розслідується кримінальне провадження № 0000514 від 21.05.2020 за ч.3 ст.240 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.05.2020 близько 08.00 год. в ході огляду місця поді ґрунтової дороги до річки Лімниця, що в с.Підмихайля, Калуського району виявлено та вилучено автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53б, державні номерні знаки НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 в кузові даного авто перевозив піщано-гравійну суміш для власних потреб, яку добув на березі річки Лімниця, яка являється Ландшафним заказником місцевого значення «Ріка Лімниця з водоохоронною смугою вздовж берегів шириною 100 м».

21.05.2020 в ході огляду місця події вилучено: вантажний автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53б, самоскид С, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , в кузові якого наявна піщано-гравійна суміш, об`ємом біля 3,85 м. куб., три лопати, які опечатано бирками з пояснювальними написами та підписами учасників та поміщено на майданчик Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, що за адресою м. Калуш, вул. О.Тихого, 10, взірці піщано-гравійної суміші з кузова вказаного авто, які поміщено в полімерний сейф пакет № EXPO225699, клапан заклеєно зверху нанесені пояснювальні написи, підписи учасників і понятих, взірці піщано-гравійної суміші з ями на березі р.Лімниця, які поміщено в полімерний сейф-пакет №EXPO 225702, клапан заклеєно зверху нанесені пояснювальні написи, підписи учасників і понятих.

21.05.2020 ОСОБА_4 добровільно видав на вилучений автомобіль - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане 20.05.2010 на ім`я ОСОБА_6 , жит. АДРЕСА_3 , яке поміщено в паперовий конверт, клапан заклеєно, опечатано зверху нанесені пояснювальні написи, підписи.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 22.05.2020 вантажний автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53б, самоскид С, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , в кузові якого наявна піщано-гравійна суміш, об`ємом близько 3,85 м. куб., три лопати, взірці піщано-гравійної суміші з кузова вказаного авто, які поміщено в полімерний сейф пакет № EXPO225699, клапан заклеєно зверху нанесені пояснювальні написи, підписи учасників і понятих, взірці піщано-гравійної суміші з ями на березі р. Лімниця, які поміщено в полімерний сейф-пакет №EXPO 225702, клапан заклеєно зверху нанесені пояснювальні написи, підписи учасників і понятих, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане 20.05.2010 на ОСОБА_6 , жит. АДРЕСА_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000514 від 21.05.2020.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ч. 3 ст. 170 КПК України вказує, що у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 22.05.2020 вантажний автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53б, самоскид С, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , в кузові якого наявна піщано-гравійна суміш, об`ємом близько 3,85 м. куб., три лопати, взірці піщано-гравійної суміші з кузова вказаного авто, які поміщено в полімерний сейф пакет № EXPO225699, клапан заклеєно зверху нанесені пояснювальні написи, підписи учасників і понятих, взірці піщано-гравійної суміші з ями на березі р. Лімниця, які поміщено в полімерний сейф-пакет №EXPO 225702, клапан заклеєно зверху нанесені пояснювальні написи, підписи учасників і понятих, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане 20.05.2010 на ім`я ОСОБА_6 , жит. АДРЕСА_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000514 від 21.05.2020.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність у накладенні арешту на майно, так як існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, а тому існують ризики, передбачені ст. 170 КПК України.

У судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримала, просить клопотання задоволити повністю.

Користувач автомобіля ГАЗ-САЗ 53б ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання визнав частково та пояснив, що даний транспортний засіб фактично належить йому , оскільки багато років назад він придбав його у ОСОБА_6 по довіреності, однак до цього не перереєстрував його на себе. Піщано-гравійну суміш він брав для себе у невеликій кількості, а не для продажу. Просить не накладати арешт на транспортний засіб, оскільки він необхідний йому для власного користування.

Вивчивши клопотання та доданні до нього матеріали, вислухавши слідчого, користувача майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку

Відповідно до положень частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумових підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди,можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування,передачі, відчуження.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, 21.05.2020 близько 08.00 год. в ході огляду місця поді ґрунтової дороги до річки Лімниця, що в с.Підмихайля, Калуського району виявлено та вилучено автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53б, державні номерні знаки НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 в кузові даного авто перевозив піщано-гравійну суміш для власних потреб, яку добув на березі річки Лімниця, яка являється Ландшафним заказником місцевого значення «Ріка Лімниця з водоохоронною смугою вздовж берегів шириною 100 м».

21.05.2020 в ході огляду місця події вилучено: вантажний автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53б, самоскид С, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , в кузові якого наявна піщано-гравійна суміш, об`ємом біля 3,85 м. куб., три лопати, які опечатано бирками з пояснювальними написами та підписами учасників та поміщено на майданчик Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, що за адресою м. Калуш, вул. О.Тихого, 10, взірці піщано-гравійної суміші з кузова вказаного авто, які поміщено в полімерний сейф пакет № EXPO225699, клапан заклеєно зверху нанесені пояснювальні написи, підписи учасників і понятих, взірці піщано-гравійної суміші з ями на березі р.Лімниця, які поміщено в полімерний сейф-пакет №EXPO 225702, клапан заклеєно зверху нанесені пояснювальні написи, підписи учасників і понятих.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб ГАЗ-САЗ 53 б д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 .

Як встановлено в судовому засіданні, вище вказаний транспортний засіб декілька років назад був придбаний ОСОБА_4 у ОСОБА_6 по довіреності, однак до цього часу ОСОБА_4 на себе його не перереєстрував. Однак фактично володіє та користується ним.

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.05.2020 , вантажний автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53 б, самоскид-С, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , в кузові якого наявна піщано-гравійна суміш, об`ємом близько 3,85 м.куб.; три лопати; взірці піщано-гравійної суміші з кузова вказаного авто, які поміщено в полімерний сейф пакет № EXPO225699, клапан заклеєно зверху нанесені пояснювальні написи, підписи учасників і понятих; взірці піщано-гравійної суміші з ями на березі р. Лімниця, які поміщено в полімерний сейф-пакет №EXPO 225702, клапан заклеєно зверху нанесені пояснювальні написи, підписи учасників і понятих; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане 20.05.2010 на ОСОБА_6 , жит. АДРЕСА_3 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000514 від (а.с.7-8).

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції", заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп.69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n.50, Series A N 98).

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слід зазначити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необгрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати підстави наявності правових підстав для накладення арешту на майно та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження.

Слідчим в судовому засіданні звернуто увагу на те, що вище вказаний транспортний засіб підлягає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та його арешт необхідний з метою збереження речових доказів.

Згідно ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим доведено, що автомобіль зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Однак, взявши до уваги доводи користувача майна про те, що автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53 б, д.н.з. НОМЕР_1 , необхідний для його власного користування, а застосування щодо транспортного засобу заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту у вигляді заборони користування , розпорядження та відчуження буде перешкоджати йому в цьому, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого в цій частині слід задоволити частково, та накласти арешт на автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53 б, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 20.05.2010, , шляхом заборони права відчуження. Обмеження права власності в даному випадку буде розумним і співмірним із завданням кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Щодо накладення арешту на вилучену піщано-гравійну суміш, то відповідно до п. 11.1. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 N 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Документів, які б підтверджували законність перевезення піщано гравійної суміші в кількості близько 3,85 куб м. до клопотання не долучено. Таких доказів не здобуто і в судовому засіданні, а тому є достатні підстави вважати, що вилучена піщано-гравійна суміш зберегла на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий суддя вважає, що є необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно, що полягає у забороні відчужувати піщано-гравійну суміш, в кількості близько 3,85 м.куб; три лопати; взірці піщано-гравійної суміші з кузова вказаного авто, які поміщено в полімерний сейф пакет № EXPO225699; взірці піщано-гравійної суміші з ями на березі р. Лімниця, які поміщено в полімерний сейф-пакет №EXPO 225702, користуватися та розпоряджатися ними, оскільки її незастосування призведе до приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 174, 175, 309,310,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000514 - задоволити частково.

Накласти арешт на майно автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53б, самоскидС, зеленого кольору, державні номерні знаки НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане 20.05.2010 на ім`я ОСОБА_6 , жит. АДРЕСА_3 , шляхом позбавлення права на відчуження вказаного майна, особам, які наділені правами на вище вказані дії, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Накласти арешт на піщано-гравійну суміш, об`ємом близько 3,85 м. куб.; три лопати; взірці піщано-гравійної суміші з кузова вказаного авто, які поміщено в полімерний сейф пакет № EXPO225699; взірці піщано-гравійної суміші з ями на березі р. Лімниця, які поміщено в полімерний сейф-пакет №EXPO 225702, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, та користування вказаним майном, особам, які наділені правами на вище вказані дії, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копії даної ухвали негайно видати старшому слідчому СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківськй області ОСОБА_3 , прокурору Долинського відділення Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали проголошено о 09.30 годин 26.05.2020.

Слідчий суддя: