Дата документу 03.04.2020 Справа № 554/413/20
Справа №554/413/2020
Провадження №1-кс/554/4293/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2020 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю підозрюваного ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру, -

в с т а н о в и в :
Скаржник адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру. В якій прохав : дослідити в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001261 від 10.12.2019, а також докази, що стали підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_3 27.01.2020; скасувати повідомлення про підозру від 27.01.2020 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 371, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001261 від 10.12.2019; зобов`язати слідчих та процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні № 0001261 від 10.12.2019 вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення про підозру ОСОБА_3 , та відповідно правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 скаргу підтримав та прохав задовольнити.

В судове засідання адвокат ОСОБА_4 не з`явився, будучи у встановлений КПК України спосіб повідомлений, надіславши суду клопотання. В якому прохав, розглянути справу без участі на підставі наданих документів та скаргу задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання слідчий не з`явився, будучи у встановлений КПК України спосіб повідомлений.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність, яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши підозрюваного, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Встановлено, що першим СВ У ТУ ДБР, розташованого в місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001261 від 10 грудня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 371, ч.1 ст. 366 КК України, про те, що здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000381, слідчий ОСОБА_3 17.05.2019 о 13 годині 40 хвилин, перебуваючи за адресою: Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17, будучи уповноваженою службовою особою, якій законом надано право здійснювати затримання, достовірно знаючи, що станом на 13 годину 40 хвилин 17.05.2019 злочини, передбачені ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, у яких проводилося досудове розслідування, вже закінчилися, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, завідомо незаконно затримав в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 . В подальшому, 17.05.2019 о 13 годині 40 хвилин затриманий в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 залишений слідчим ОСОБА_3 у приміщенні Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м.Кобеляки, вул. Шевченка, 17. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України, слідчий ОСОБА_3 17.05.2019 о 18 годині 12 хвилин, перебуваючи в одному з приміщень адміністративної будівлі Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17, діючи умисно, грубо порушуючи вимоги ст. 208 КПК України, відповідно до вимог якої уповноважена особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, лише у випадках, якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, або якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин, будучи обізнаним в тому, що ОСОБА_5 не застали під час вчинення злочину або безпосередньо після його вчинення, посилаючись на вимоги ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, склав офіційний документ протокол затримання, який здатен спричинити наслідки правового характеру, до якого вніс завідомо недостовірні відомості щодо підстав затримання за п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, яких не існувало, а також зазначив у вказаному протоколі час і місце затримання, а саме о 13 годині 40 хвилин 17.05.2019. Вказаними діями ОСОБА_3 документально оформив затримання ОСОБА_5 , як особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, обмеживши таким чином право ОСОБА_5 на вільне пересування. У подальшому, 17.05.2019 у період часу з 18 години 12 хвилин по 18 годину 36 хвилин слідчим ОСОБА_6 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. При цьому, згідно вказаного повідомлення про підозру, ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення 13.05.2019.На підставі вказаного протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України, який склав слідчий ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 18.05.2019 о 02 годині 50 хвилин доставлено та поміщено до ізолятору тимчасового тримання №1 Головного управління Національної поліції в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 30. У подальшому, 18.05.2019 підозрюваного ОСОБА_5 конвойовано до Октябрського районного суду м. Полтави за адресою: м. Полтава, вул. Навроцького, 5, де він утримувався до 17 години 10 хвилин 18.05.2019, як особа, затримана за підозрою у вчиненні злочину, тобто до моменту винесення слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_7 ухвали від 18.05.2019 у справі № 554/4316/19, провадження №1-кс/554/7337/2019, про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 13 годин 40 хвилин 15 липня 2019 року.

27січня 2020 року слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в місті Полтаві ОСОБА_8 у кримінальному проваджені № 0001261 ОСОБА_9 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 371, ч.1 ст. 366 КК України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.
Згідно з ч.1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Загальні вимоги щодо змісту повідомлення про підозру визначені ст. 277 КПК України.

Так, у відповідності до приписів вказаної статті, повідомлення про підозру має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно матеріалів, повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та жодних сумнівів щодо його незаконності або порушення порядку вручення не викликає.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, то вони свого підтвердження під час розгляду не знайшли.

Суд вважає достатніми на цьому етапі провадження зібрані органами досудового розслідування докази для висновку про причетність ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, судового розгляду.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".
У розумінні чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри, суд виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
З системного аналізу вищевказаної позиції ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, суд вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особи про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.
Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи наявність оглянутих судом доказів у обґрунтованість висунутої ОСОБА_3 підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Таким чином, надання оцінки доказам, на яких ґрунтується підозра, можливе лише в межах перевірки їх достатності для повідомлення особі про підозру та не може завчасно вирішуватися питання про їх допустимість та достовірність, обґрунтованість чи безпідставність в контексті вирішення питання про доведеність винуватості певної особи у вчиненні злочину та наявності в її діях ознак інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки ці питання можуть бути вирішені лише під час розгляду судом кримінального провадження по суті.
На підставі викладеного, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю. Оскільки повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та жодних сумнівів щодо його незаконності або порушення порядку вручення не встановлено.

Керуючисьст.ст. 277, 306, 307, 309, 372 КПК України , -

у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/ з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1