Провадження № 1-в/761/592/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в порядку п.2 ч.3 ст.81 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

16 грудня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в порядку п.2 ч.3 ст.81 КК України. У своєму клопотанні ОСОБА_2 просить застосувати до нього вказані норми закону, у зв`язку з тим, що на момент подання такого клопотання він відбув більше двох третин строку призначеного покарання. У зв`язку з наведеним просив застосувати щодо нього вимоги п.2 ч.3 ст.81 КК України.

Суддя, дослідивши клопотання засудженого ОСОБА_2 , відповідь адміністрації Державної Установи «Київський слідчий ізолятор» №08/29105 від 24 грудня 2019 року, яка надійшла на запит суду 26 грудня 2019 року, дійшов висновку про таке.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, серед іншого, питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У свою чергу, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 537 цього Кодексу, відповідне клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Як вбачається з відповіді адміністрації Державної Установи «Київський слідчий ізолятор» №08/29105 від 24 грудня 2019 року, яка надійшла на запит суду 26 грудня 2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувався в державній установі «Київський слідчий ізолятор» в період часу з 14.10.2019 по теперішній час.
27.12.2017 затриманий Харківським ВП ГУ НП в Харківській області за підозрою в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.
Засуджений 19.02.2018 Харківським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.3, 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 14.03.2019.
Засуджений 25.10.2017 Комінтернівським районним судом Харківської області за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.2, 70, 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 24.07.2018.
Засуджений 26.07.2019 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 70, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі.
Відповідно до повідомлення Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 направлено до Харківського Апеляційного суду 28.08.2019.
14.10.2019 прибув до державної установи «Київський слідчий ізолятор» із державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» Харківської області на підставі постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 серпня 2019 року для участі в розгляді провадження судом касаційної інстанції.
Отже, в силу положень ст.11, ч.3 ст.18 КВК України, Державна Установа «Київський слідчий ізолятор» не є щодо засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установою відбування покарання.

Наведене свідчить про те, що Шевченківський районний суд м. Києва не є місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання та, як наслідок, не наділений процесуальними повноваженнями розглядати питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання.

Відповідно до ст. 18 КВК України, місцем відбування покарання у вигляді позбавлення волі є виправна колонія. Згідно зі ст.4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» слідчі ізолятори є установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

У силу ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 18 КВК України, слідчі ізолятори віднесені до установ виконання покарань лише стосовно тих засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Однак, як вбачається з наявних в розпорядженні суду матеріалів, ОСОБА_2 до праці в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» не залучався.

Тобто наведене ще раз підтверджує ту обставину, що ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є місцем відбування покарання для засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, з вищевикладеного вбачається, що Шевченківський районний суд м. Києва не уповноважений на розгляд клопотання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому таке клопотання підлягає поверненню засудженому ОСОБА_2 .

При цьому, суд одночасно роз`яснює засудженому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право звернутись з таким клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до відповідного суду за місцем відбування покарання засудженого ОСОБА_2 .

Керуючись ст.11, ст.18 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в порядку п.2 ч.3 ст.81 КК України - повернути засудженому для звернення до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з моменту її винесення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1