Справа № 138/2476/19
Провадження №:1-кп/138/26/20
ВИРОК
Іменем України

29 травня 2020 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
психолога ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області кримінальне провадження № 0000342 від 01.06.2019 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ометинці Немирівського району Вінницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч. 1, 121 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2019 року приблизно о 18 год. 10 хв. ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, підбіг до ОСОБА_7 , яка знаходилась на дорозі поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , схопив її за шию своєю правою рукою та стиснув, після чого штовхнув на капот автомобіля марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , спричинивши при цьому ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Згідно з висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи № 170/69 від 13 червня 2019 року ОСОБА_7 отримала такі тілесні ушкодження: слабо виражені синці на діафрагмі рота справа та зліва навколо верхнього краю шиї на рівні кута нижньої щелепи, які утворились від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, механізм утворення даного тілесного ушкодження стиснення та відповідає механізму нанесення, на який посилається потерпіла, тобто від стиснення шиї пальцями рук нападаючого, можливо, 31 травня 2019 року, та належать кожне окремо та усі у сукупності до категорії легких тілесних ушкоджень згідно з п. 2.3.2Б «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження. Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Крім цього, 31 травня 2019 року приблизно о 18 год. 17 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на ділянці дороги поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесної суперечки із ОСОБА_6 , який намагався його заспокоїти, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наблизився до останнього, правою рукою витягнув із поясної сумки розкладний ніж та, наздогнавши ОСОБА_6 , наніс йому даним ножем один проникаючий удар з правого боку тулуба, спричинивши при цьому ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Згідно з висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи № 183/75 від 20 червня 2019 року у ОСОБА_6 мали місце такі тілесні ушкодження: рана правої половини грудної клітки, яка приникає в грудну порожнину, пошкодження діафрагми справа, які утворюють раньовий канал (по записам в медичній карті висловитись про направленість та довжину раньового каналу не є можливим). Дані тілесні ушкодження могли утворитись 31 травня 2019 року та носять ознаку небезпечних для життя на час їх утворення та по даному критерію відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Наявність раньового каналу, який перевищує довжник рани на шкірі грудної клітини, свідчить про те, що це могло бути і лезо ножа. Про інші особливості травмуючого предмета на основі вивчення записів з історії хвороби дати відповідь не є можливим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження. Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав таке. В ніч з 29 на 30 травня 2019 року з домоволодіння потерпілого невідомі особи вчинили крадіжку належного йому майна. Шляхом проведення власного розслідування потерпілий встановив, що частина даного майна може зберігатись у домоволодінні по АДРЕСА_1 , так як в даному будинку проживає ОСОБА_9 , брат якої - ОСОБА_10 і вчинив цю крадіжку. 31 травня 2019 року десь після 17 години потерпілий, його дружина ОСОБА_7 та сусід ОСОБА_11 поїхали до даного домоволодіння, щоб впевнитись, що таке майно дійсно там перебуває і щоб нічого звідти не зникло. Приїхавши за вказаною адресою, потерпілий підійшов до хвіртки домоволодіння і запитав у двох жінок, які сиділи на порозі будинку, чи тут проживає ОСОБА_9 . Одна з жінок, як він зрозумів, сусідка, вказавши на другу, сказала, що це ОСОБА_12 . Тоді потерпілий запитав, чи вони знають, чому він приїхав, і сусідка, відповіла, що здогадуються. Після цього ОСОБА_12 взяла мобільний телефон і почала комусь дзвонити, зайшовши при цьому в дім. Потерпілий не хотів, щоб ОСОБА_12 комусь телефонувала, а тому пішов за нею в будинок. Зайшовши в коридор, він зразу побачив вхід в кімнату, в якій на ліжку сиділа ОСОБА_12 і голосно кричала, щоб він її не чіпав. Також в кімнаті сиділа дівчинка, яка теж кричала, щоб він не чіпав її маму, хоча потерпілий жодним чином не завдавав шкоди ОСОБА_12 , а лише казав, щоб вона нікому не дзвонила. Також одразу ж за ним зайшла сусідка і сказала, що йому не можна тут бути. Потерпілий зрозумів, що вчинив неправильно, вибачився і вийшов з будинку та взагалі з території домоволодіння. Потім він відправив ОСОБА_11 назустріч своєму зятю, який мав приїхати з ОСОБА_13 , а сам сів під деревом позаду свого автомобіля, щоб почекати. Жодних конфліктів між ним та ОСОБА_12 не відбувалось і в цей час вони вже навіть не спілкувались. Потім до будинку під`їхав автомобіль з логотипом фірми «Хатанет» і майже одразу потерпілий почув крик якоїсь жінки: «Не души жінку!». Він побачив, що його дружина лежить на капоті автомобіля, а якийсь чоловік (пізніше він дізнався, що це ОСОБА_4 ) однією рукою її душить. Також з автомобіля вийшов ще один чоловік, який рухався в їхньому напрямку. Потерпілий зрозумів, що йому та дружині загрожує небезпека, і хотів щось взяти у своїй машині для захисту. Однак там нічого, окрім ліхтарика не було, і він схопив його. Також у цьому ліхтарику є функція електрошокера, однак її дія є дуже слабкою і потерпілий її ніколи не застосовував. Коли ОСОБА_4 побачив потерпілого, то залишив ОСОБА_7 та почав йти на нього. При цьому ОСОБА_4 поводив себе агресивно, постійно намагався вхопити його рукою за шию і на його заспокоювання та пропозицію просто поговорити не реагував. Потерпілий в цей час, захищаючись, спиною вперед відходив від ОСОБА_4 , а той на нього насувався. Потім ОСОБА_4 вхопив його за футболку, а потерпілий своєю рукою намагався вивернути руку ОСОБА_4 , щоб вивернутися самому. В цей час потерпілий побачив в іншій руці ОСОБА_4 якийсь предмет, який здався йому схожим на ручку пістолета. Злякавшись за своє життя, потерпілий повернувся та почав тікати від ОСОБА_4 , а той його переслідував. Трохи пробігши, потерпілий відчув сильний удар в спину. По інерції потерпілий пробіг ще декілька метрів, а потім відчув, що його щось пече, приклав руку до місця удару і побачив кров. ОСОБА_4 сказав йому: «Ще раз тебе тут побачу, то вб`ю», повернувся та пішов. Жодної допомоги ОСОБА_4 йому не надав. Потерпілий дійшов до свого автомобіля, його дружина зателефонувала до «Швидкої допомоги» і в поліцію. Потім потерпілого поклали на заднє сидіння його машини та ОСОБА_11 відвіз його в лікарню. Через завдану травму потерпілому тричі робили операції, одну з них у м. Вінниці. Його здоров`ю завдана значна шкода, він до цього часу себе погано почуває, має проблеми із диханням та має періодично відвідувати лікаря. Також потерпілий до цього часу переживає за своє життя та життя своїх рідних, так як саме він викрив, що ОСОБА_10 вчиняв крадіжки, і боїться, що ОСОБА_4 може йому за це помститися. Крім цього, на своє лікування потерпілий витратив значні кошти, однак спочатку не зберігав усі чеки та квитанції, а тому може підтвердити матеріальні витрати лише у сумі 8194,97 грн. Так як діями ОСОБА_4 йому була завдані і моральна шкода, а також у зв`язку з тим, що потерпілий не може належним чином довести усі свої витрати, пов`язані із лікуванням, він просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду у сумі 100000 грн., яка повністю відшкодує завдану моральну шкоду та також частково матеріальну шкоду, яку він не може довести належними доказами.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду показала таке. 31 травня 2019 року в другій половині дня вона, її чоловік ОСОБА_6 та сусід ОСОБА_11 на їхньому з чоловіком автомобілі поїхали до домоволодіння по АДРЕСА_1 , щоб там розшукати викрадене у них раніше майно. Також пізніше туди мав під`їхати їхній зять з поліцією та ОСОБА_13 , який і викрав дане майно, і зберігав його у своєї сестри ОСОБА_9 за вказаною вище адресою. Коли вони знайшли цей будинок, її чоловік вийшов з машини і підійшов до двох жінок, що сиділи на порозі, та почав з ними спілкуватись. Цими жінками були ОСОБА_9 та її сусідка. ОСОБА_6 спокійно запитував у жінок, чи вони знають чому він сюди приїхав, а ОСОБА_9 почала одразу комусь телефонувати та забігла до хати. ОСОБА_6 просив ОСОБА_12 нікому не дзвонити і зайшов за нею у хату, а за ним сусідка ОСОБА_12 . Жодних криків чи сварок при цьому потерпіла не чула. Через 10-15 секунд потерпілий вийшов з хати і сказав, що вибачається, що не мав права заходити до будинку, а потім взагалі вийшов з території домоволодіння, відійшов трохи далі від їхнього автомобіля, сів біля дерева та почав чекати на їхнього зятя. ОСОБА_11 пішов догори по вулиці, щоб зустріти їхнього зятя, який не знав дорогу до їх місцязнаходження, а потерпіла вийшла з автомобіля. Жодних сварок між її чоловіком та ОСОБА_9 при цьому не відбувалось. В цей час по дорозі під`їхав автомобіль, з якого вийшов якийсь чоловік (пізніше вона дізналась, що це ОСОБА_4 ) та почав рухатися в її бік. Також з ним був ще один невідомий чоловік. Потерпіла думала, що ОСОБА_4 хоче пройти, а тому притулилася до своєї машини, щоб його пропустити. Однак ОСОБА_4 схопив її однією рукою за шию, припідняв, повалив на капот автомобіля, сам навалився на неї своїм тілом та почав її душити. Якась жінка закричала: «Що ти робиш? Не души жінку! Вона тут не при чому!». Потерпіла намагалася чинити опір, але не могла, так як ОСОБА_4 був сильніший. Потім ОСОБА_4 відпустив її та вона скотилася з капота на землю. ОСОБА_4 почав йти до її чоловіка ОСОБА_6 , який підбіг, а останній спиною вперед відходив від ОСОБА_4 , піднявши руки вверх та постійно говорячи: «Заспокойся, давай поговоримо». ОСОБА_4 намагався вхопити потерпілого за шию, а потім схопив за футболку. Після цього ОСОБА_6 вивернувся та почав тікати, а ОСОБА_4 побіг за ним і вони зникли з поля зору потерпілої. Вона пішла за ними і вже побачила, що ОСОБА_4 йде їй на зустріч та складає ніж, а потерпілий схопився за спину. Потерпіла побачила, що одяг чоловіка був у крові, а тому відвела його до машини і він ліг на землю. Потерпіла зателефонувала у лікарню, викликала «Швидку допомогу» та подзвонила у поліцію. В цей час ОСОБА_4 підійшов до її чоловіка і почав йому погрожувати. Потерпіла з ОСОБА_11 поклали ОСОБА_6 в машину і відвезли до лікарні, де його одразу ж прооперували. Додатково зазначила, що ліхтарик у потерпілого дійсно був, однак потерпіла навіть не знала, що там є функція електрошокера. Жодного разу у її присутності ОСОБА_6 електрошокер не використовував.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона є співмешканкою ОСОБА_4 31 травня 2019 року свідок сиділа на порозі свого будинку разом з сусідкою ОСОБА_14 . В цей час до подвір`я під`їхав автомобіль, з якого вийшов незнайомий чоловік (пізніше вона довідалась, що це ОСОБА_6 ). Чоловік запитав, хто з них ОСОБА_9 , і сказав, що зараз до них ще хтось під`їде, але не уточнив, хто саме, і тоді ОСОБА_6 пояснить, чому сюди приїхав. Свідок зайшла в будинок, щоб подзвонити ОСОБА_4 , а ОСОБА_6 забіг за нею до будинку та почав заламувати їй руку, щоб забрати телефон і щоб вона не телефонувала. Такі дії він вчиняв декілька разів. З собою він мав електрошокер, який їй демонстрував, але не користувався ним. Свідок просила ОСОБА_6 вийти з будинку, але він не реагував. Її дочка почала кричати, щоб ОСОБА_6 не чіпав її маму, і лише тоді потерпілий вийшов з хати. В будинку він перебував приблизно 10 хв. Свідок подзвонила ОСОБА_4 і сказала, що невідомий чоловік забіг в хату, заламував їй руки, налякав її та дітей. Пізніше свідок ще раз дзвонила ОСОБА_4 , щоб заспокоїти його і щоб він не вчинив чогось необдуманого. Через деякий час приїхав ОСОБА_4 , а вона зайшла в хату, щоб заспокоїти дітей, і чула як на вулиці ОСОБА_4 запитав: «Ти тут був?» та що працював електрошокер. Коли вона вийшла на подвір`я, то побачила, що ОСОБА_6 лежить біля машини на землі, а його жінка викликає «Швидку допомогу». Потім ОСОБА_7 та хлопець, який був з нею, поклали потерпілого до машини і поїхали до лікарні.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показав таке. Свідок є колегою ОСОБА_4 і 31 травня 2019 року вони разом були на роботі, коли до ОСОБА_4 подзвонила його дружина, яка була в сльозах, і сказала, що незнайомий чоловік зайшов в будинок та заломлював їй руки. Вона просила ОСОБА_4 приїхати додому, і свідок та ОСОБА_4 поїхали додому до останнього. Коли вони приїхали, то ОСОБА_4 одразу ж вийшов з машини, а свідок залишився в автомобілі. Через це будь-яких дій, вчинених ОСОБА_4 по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 , свідок не бачив. Коли він все таки вийшов з машини, то побачив, що ОСОБА_4 швидким кроком пішов в напрямку ОСОБА_6 , а той дістав електрошокер і один раз махнув ним. Свідок зрозумів, що це за предмет зі звуку, який є характерним саме для працюючого електрошокера. До тіла ОСОБА_4 електрошокер при цьому не доторкався і такі дії виглядали як захист ОСОБА_6 від ОСОБА_4 . Потім потерпілий та обвинувачений відійшли далі по дорозі, у вуличку. Через це свідок їх деякий час не міг бачити. Свідок зазначив, що у своїй роботі ОСОБА_4 щоденно використовує ніж, а тому і того дня мав ніж із собою. Однак коли ОСОБА_4 йшов до ОСОБА_6 , то ножа в його руках не було. Потім ОСОБА_4 повернувся з вулички, тримаючи при цьому в своїх руках ніж зі слідами крові на ньому, і зайшов на своє подвір`я. Потерпілий повернувся десь через 4 хв. і в нього текла кров. Тому потерпіла та чоловік, який з ними приїхав, відвезли його до лікарні. Після цього ОСОБА_4 сам викликав поліцію. Ні дружину ОСОБА_4 , ні його дітей під час вказаних подій свідок не бачив. Охарактеризував ОСОБА_4 як спокійну та врівноважену людину

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дала покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_16 . Додатково показала, що не відповідала ОСОБА_6 , що знає, чому він приїхав до ОСОБА_16 . Зазначила, що не бачила подій, які відбувались в будинку ОСОБА_16 , коли туди забіг потерпілий ОСОБА_6 . Однак потерпілий там перебував лише декілька хвилин. Також ОСОБА_16 через вікно їй крикнула, щоб вона комусь зателефонувала, бо потерпілий заломлює їй руки і в нього є електрошокер. Коли приїхав ОСОБА_4 , то машину він залишив біля будинку свідка, за 20 м від будинку ОСОБА_16 , а сам почав бігти до потерпілої і кричав: «Хто тут заломлює моїй дружині руку?!». Потім ОСОБА_4 кинув потерпілу на капот машини і почав її душити. В цей час прибігла ще одна сусідка ОСОБА_17 і почала відтягувати ОСОБА_4 від потерпілої. Тоді обвинувачений побіг до потерпілого ОСОБА_6 , свідок та ОСОБА_17 кричали потерпілому, щоб він тікав, бо знали, що ОСОБА_4 може завдати йому шкоди. Потерпілий спочатку намагався заспокоїти ОСОБА_4 , пропонував йому поговорити, а потім побачивши, що той не реагує, розвернувся і побіг у вуличку, а обвинувачений побіг за ним. В руках у потерпілого був ліхтарик, який він тримав з самого початку як лише приїхав, однак свідок не бачила, щоб він його якимось чином застосовував. Свідок в цей час забрала дітей до свого будинку і більше нічого не бачила. Через деякий час свідок почула крик: «Викликайте Швидку!». Потім ОСОБА_7 та ще один хлопець повезли потерпілого до лікарні. Зауважила, що ОСОБА_4 є досить емоційним, агресивним і навіть ОСОБА_16 переживала, що він може вчинити щось необдумане, а тому напочатку усіх подій в своїй телефонній розмові з ОСОБА_4 . ОСОБА_16 його заспокоювала.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показав, що 31 травня 2019 року свідок разом з ОСОБА_19 приїхали на машині свідка додому до ОСОБА_16 , сестри ОСОБА_20 , де взяли належні ОСОБА_20 речі та свідок відвіз ОСОБА_19 додому в с. Березівка. Частину речей ОСОБА_20 забрав, а частину залишив в машині свідка. Коли свідок вже повертався додому і зупинився по справах, до нього під`їхав автомобіль, з якого вийшли незнайомі чоловіки і сказали, що ці речі викрадені і належать їм. Вони усі разом поїхали знову в с. Березівка, забрали ОСОБА_19 та поїхали в с. Немія, де їх вже чекала поліція. По телефону їм також повідомили, що тестя одного з цих чоловіків поранено ножем.

У судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_21 , допитана в присутності психолога та законного представника неповнолітнього свідка, показала таке. 31 травня 2019 року свідок разом з братом та сестрою знаходились у своїй кімнаті, коли в будинок забігла її мама ОСОБА_16 , а за нею незнайомий чоловік. Мама взяла телефон та заховала його за спину, а чоловік виривав його, крутив мамі руку і казав, що не дасть мамі подзвонити. В руках у чоловіка щось було, але свідок не бачила, що саме. Свідок хотіла захистити свою маму і вдарила чоловіка по плечах, а її мати покликала сусідку ОСОБА_14 , яка була на подвір`ї. Тоді чоловік вибіг з будинку, а потім взагалі вийшов з подвір`я. Молодша сестра свідка налякалась та почала плакати. Мама вийшла на поріг будинку, подзвонила батьку свідка ОСОБА_4 та розказала, що сталось. Усе відбувалось десь протягом 5 хв.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду показала, що 31 травня 2019 року близько 18 год. 00 хв. її сусідка ОСОБА_16 зателефонувала і сказала, що до неї в будинок ввірвався незнайомий чоловік і погрожує їй. Свідок прийшла до ОСОБА_16 і побачила біля хвіртки чоловіка, який на її запитання, хто він такий, відповів, що зараз приїдуть інші і ви все дізнаєтесь. В цей час приїхав ОСОБА_4 і свідок вже побачила, як обвинувачений тримає ОСОБА_7 за груди. Свідок сказала, ОСОБА_4 , що жінка тут ні до чого і щоб він її відпустив. Потім свідок побачила, що ОСОБА_4 пішов до потерпілого ОСОБА_6 , і свідок крикнула останньому, щоб він тікав. Тоді ОСОБА_6 побіг вулицею, а обвинувачений побіг за ним. При цьому свідок чула звук працюючого електрошокера. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся і в його руках був ніж. Потім прийшов потерпілий і в нього була рана, з якої текла кров. ОСОБА_6 ліг на землю, біля нього валявся ліхтарик, який хтось підняв, однак свідок не бачила, хто саме. Потім потерпілого повезли до лікарні, а ОСОБА_4 на запитання свідка, навіщо він це зробив, відповів, що так вийшло. Свідок зауважила, що жодних провокаційних дій чи висловлювань з боку потерпілих під час цих подій не було.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що 31 травня 2019 року свідок на прохання потерпілого ОСОБА_6 разом з потерпілою ОСОБА_7 поїхали туди, де зберігалось раніше викрадене у ОСОБА_6 майно. На подвір`ї були дві жінки і діти. ОСОБА_6 запитав, чи тут проживає чоловік, прізвища якого він не пам`ятає, але знає його в обличчя. Потім потерпілий ОСОБА_6 зайшов на подвір`я, де поводив себе спокійно. Однак жінка та діти почали кричати і плакати. Жінка казала, що зараз приїде її чоловік, який усіх повбиває. Вона пішла дзвонити чоловіку і ОСОБА_6 пішов за нею. Чи заходив потерпілий у будинок, свідок не бачив, так як йому не було видно. Через хвилину вони усі знову з`явились на подвір`ї і діти плакали. Тоді потерпілий ОСОБА_6 відправив свідка назустріч своєму зятю, який також мав приїхати. Коли свідок трохи відійшов, то побачив, що приїхав автомобіль, з якого вийшов обвинувачений ОСОБА_4 , який тримав щось у руках, але свідок не бачив, що саме. Спочатку обвинувачений підбіг до свідка, однак той сказав, що його не було на подвір`ї та відштовхнув його, і ОСОБА_4 побіг до машини ОСОБА_6 . Однак що він там робив, свідок не бачив. Пізніше свідок, почувши крики, повернувся до місця події, де вже побачив, що ОСОБА_6 тримається за бік. В подальшому він з ОСОБА_7 повезли ОСОБА_6 в лікарню. Жодних звуків, схожих на працюючий електрошокер, свідок не чув.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за ч. 1 ст. 125 КК України не визнав, а вину за ч. 1 ст. 121 КК України визнав частково, зазначивши, що вчинив даний злочин в стані необхідної оборони, оскільки обґрунтовано хвилювався за спричинення шкоди його здоров`ю ОСОБА_6 .. Суду показав, що 31 травня 2019 року він був на роботі зі своїм напарником ОСОБА_15 . Ввечері до обвинуваченого подзвонила його співмешканка ОСОБА_16 , яка плакала і кричала, що невідомий чоловік зайшов у їхній будинок, погрожував їй електрошокером, повалив на диван та намагався забрати телефон. Потім чоловік вийшов на подвір`я. Обвинувачений просив дружину не класти слухавку, щоб усе чути. ОСОБА_16 сказала, що чоловік шукав її брата ОСОБА_20 . Також дружина заспокоювала обвинуваченого, щоб він не «наробив біди». По дорозі додому у ОСОБА_4 не було наміру причиняти будь-кому тілесні ушкодження. Коли обвинувачений приїхав до свого будинку, то побачив на вулиці молодого хлопця, який сказав, що не був у будинку обвинуваченого. Потім ОСОБА_4 побачив ОСОБА_7 , повалив її на капот машини і притиснув потерпілу долонею своєї руки біля шиї в груди. Обвинувачений зазначив, що він тиснув потерпілу, однак від цих дій, зважаючи на механізм їх вчинення, синців бути не могло. Обвинувачений питав потерпілу, хто вона і що тут робить. ОСОБА_4 підтвердив, що потерпіла, коли він під`їхав до місця події, поводила себе спокійно, а тому об`єктивної потреби вчиняти такі дії відносно неї у нього не було. Також підтвердив, що його співмешканка по телефону заспокоювала його та просила "не наробити біди". Обвинувачений вважає, що безпідставно агресивно себе поводив по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , однак на той момент обвинувачений був схвильований, а тому цього не усвідомлював. Під час подій з потерпілою ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_6 , який тримав у руках працюючий електрошокер та почав тицяти його в обличчя обвинуваченому. Останній вважав, що таким чином потерпілий хоче спричинити йому тілесні ушкодження, і відчував реальну загрозу своєму здоров`ю. Тому ОСОБА_4 дістав з поясної сумки ніж, розклав його та почав йти на потерпілого, а той відступав. При цьому потерпілий не біг, а йшов, розмахуючи електрошокером. Тоді обвинувачений, обороняючись, вдарив ножем потерпілого, коли той вкотре махнув електрошокером. Потерпілий ОСОБА_6 пройшов ще по дорозі 25 м, а потім повернувся, тримаючись за бік. Після цього він пішов додому. В подальшому, коли ОСОБА_6 вже лежав на землі після ножового поранення, обвинувачений сказав потерпілому, що вчинив так за свою дружину та дітей. Потім потерпіла ОСОБА_7 та хлопець, який з нею був, відвезли потерпілого до лікарні, а обвинувачений після цього викликав поліцію. Обвинувачений зазначив, що не може пояснити, чому, коли він приїхав, то не пішов одразу в будинок до дружини та дітей, а повалив потерпілу ОСОБА_7 та почав її тиснути. Також обвинувачений підтвердив, що будь-які обставини, які б могли свідчити про те, що допитані в суді свідки мають підстави оговорити його, йому не відомі. Визнає, що завдав потерпілому ОСОБА_6 удар ножем, однак вважає, що вчинив так, обороняючись від останнього. Визнав розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому, однак заперечував щодо відшкодування моральної шкоди.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, показів потерпілих, свідків, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується документами в матеріалах кримінального провадження, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 31 травня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_6 повідомив, що 31 травня 2019 року приблизно о 18 год. 00 хв. невідомий чоловік спричинив йому тілесні ушкодження ножем в правий бік тулуба, між ребрами;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04 червня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_7 повідомила, що 31 травня 2019 року ОСОБА_4 спричинив їй тілесні ушкодження;

-протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 31 травня 2019 року, згідно з якими місцем події є ділянка дороги, розташована перед входом до домоволодіння АДРЕСА_1 . Під час огляду місця події ОСОБА_4 витяг з кишені розкладний металевий ніж чорного кольору та мобільний телефон марки «Asus Zenfone2» сірого кольору, які поклав перед собою на стежку. В подальшому з леза та руків`я вказаного ножа за допомогою вушної палички знято змиви, які поміщені до паперових конвертів. Також в ході огляду місця події вилучено вказані розкладний металевий ніж, мобільний телефон та змиви з ножа;

-протоколом огляду належного ОСОБА_4 мобільного телефону марки «Asus Zenfone2», в меню якого наявні такі дзвінки: вхідний дзвінок із номеру « ОСОБА_22 » ( НОМЕР_2 ), прийнятий 31 травня 2019 року о 18 год. 03 хв., вихідні дзвінки на даний номер, здійснені 31 травня 2019 року о 18 год. 05 хв. та о 18 год. 07 хв., а також вихідний дзвінок на номер «102», здійснений 31 травня 2019 року о 18 год. 20 хв. Крім цього, в меню даного телефону в розділі «Диктофон» наявні аудіозаписи даних телефонних дзвінків, з яких вбачається, що спочатку з номеру «Натуська» ( НОМЕР_2 ) ОСОБА_4 подзвонила жінка та повідомила, що якийсь чоловік приїхав та заломлює їй руки, щоб ОСОБА_4 їхав не один, так як невідомих осіб троє, на що ОСОБА_4 сказав, що зараз приїде додому і що в нього вдома є коса. В подальшому на дзвінок ОСОБА_4 ця жінка повідомила, що чоловік вийшов надвір, а потім сказала, що він вибачається. Однак ОСОБА_4 нецензурною лайкою агресивно повідомив, що йому все рівно, на що жінка просила ОСОБА_4 нікого не бити. В ході цих розмов на задньому плані чути дитячі голоси і що діти поводять себе спокійно. Потім чути, що ОСОБА_4 запитує когось, чи він не був в його домоволодінні, потім розмова на декілька секунд переривається, а потім чути жіночі крики: «Жора, не треба!». З аудіозапису останнього дзвінка на номер «102» чути, що ОСОБА_4 повідомив, що необхідно, щоб за місцем його проживання прибув наряд поліції, так як він спричинив ножове поранення невідомому чоловікові, якого повезли до лікарні;

-висновком експерта № 162 від 10 червня 2019 року за результатами судової медичної експертизи, відповідно до якого при судово-медичній експертизі у ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень або їх слідів немає;

-висновком експерта № 170/69 від 13 червня 2019 року за результатами судової медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_7 мали місце такі тілесні ушкодження: слабо виражені синці на діафрагмі рота справа та зліва навколо верхнього краю шиї на рівні кута нижньої щелепи, які утворились від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, механізм утворення даного тілесного ушкодження стиснення та відповідає механізму нанесення, на який посилається потерпіла, тобто від стиснення шиї пальцями рук нападаючого, можливо, 31 травня 2019 року, та належать кожне окремо та усі у сукупності до категорії легких тілесних ушкоджень згідно з п. 2.3.2Б «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»;

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 19 червня 2019 року, відповідно до якого слідчий отримав доступ до історії хвороби ОСОБА_6 на 33 аркушах;

-висновком експерта № 183/75 від 20 червня 2019 року за результатами судової медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_6 мали місце такі тілесні ушкодження: рана правої половини грудної клітини, яка приникає в грудну порожнину, пошкодження діафрагми справа, які утворюють раньовий канал (по записам в медичній карті висловитись про направленість та довжину раньового каналу не є можливим). Дані тілесні ушкодження могли утворитись 31 травня 2019 року та носять ознаку небезпечних для життя на час їх утворення та по даному критерію відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Наявність раньового каналу, який перевищує довжник рани на шкірі грудної клітини, свідчить про те, що предмет, який спричинив дане ушкодження, був плаский, вузький та довгий, що не виключає того, що це могло бути і лезо ножа. Про інші особливості травмуючого предмета на основі вивчення записів з історії хвороби дати відповідь не є можливим;

-висновком експерта № 83 від 02 вересня 2019 року за результатами судової психіатричної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_4 , враховуючи його емоційний стан та рівень розумового розвитку, міг правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, і давати відповідні покази, а також міг правильно розуміти характер та значення вчинених ним дій. В досліджуваний період ОСОБА_4 в стані фізіологічного афекту та будь-якому вираженому емоційному стані, який би вплинув на його свідомість і діяльність, не перебував;

-висновком експерта № 256 від 24 липня 2019 року, за результатами судової експертизи зброї, згідно з яким наданий на дослідження ніж не є холодною зброєю;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 04 червня 2019 року та DVD-диском із відеозаписом даного експерименту, під час якого потерпіла ОСОБА_7 показала механізм нанесення їй ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а також розповіла та показала, як відбувались події 31 травня 2019 року, під час яких ОСОБА_4 спричинив також тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Потерпіла показала, що ОСОБА_4 схопив її правою рукою за шию та із значною силою кинув на капот автомобіля, де продовжував тиснути її за шию, а вона відштовхувала його від себе;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2019 року та DVD-диском із відеозаписом даного експерименту, під час якого потерпілий ОСОБА_6 розповів та показав, як відбувались події 31 травня 2019 року, під час яких ОСОБА_4 спричинив потерпілому тілесні ушкодження. Потерпілий показав, що, побачивши в руках у ОСОБА_4 якийсь предмет, почав тікати від нього, але ОСОБА_4 наздогнав потерпілого та наніс один проникаючий удар ножем в праву частину тулуба потерпілого;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 09 вересня 2019 року та DVD-диском із відеозаписом даного експерименту, під час якого ОСОБА_4 розповів та показав, як відбувались події 31 травня 2019 року за його участю та за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Обвинувачений показав, що поклав потерпілу на капот автомобіля і питав її, хто вона така та що тут робить. Потім з електрошокером підбіг потерпілий та почав погрожувати ОСОБА_4 . Тоді останній дістав ніж і у них з потерпілим почалась штурханина, під час якої вони спустились нижче по вулиці, де ОСОБА_4 вдарив потерпілого ножем в праву частину тулуба. Також ОСОБА_4 розповів, що коли потерпілий ОСОБА_6 лежав на землі після ножового поранення він підійшов до нього та сказав, що це тобі за дружину та дітей;

-постановами про визнання мобільного телефону марки «Asus Zenfone2» та розкладного ножа марки «Benchmade» речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та часткове визнання вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначених злочинів доведена встановленими у судовому засіданні обставинами, які підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, дослідженими та оціненими судом у їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував той факт, що кинув потерпілу на капот автомобіля і притиснув її біля шиї в груди. Однак обвинувачений заперечував, що внаслідок таких його дій у потерпілої могли бути синці та що вона могла отримати тілесні ушкодження, зазначені у висновку експерта. Разом з тим, той факт, що ОСОБА_4 саме душив ОСОБА_7 за шию, а не просто притиснув в груди, підтверджується показами самої потерпілої ОСОБА_7 , яка до вказаних подій знайома з ОСОБА_4 не була та підстав оговорювати його не мала. Аналогічні та послідовні пояснення потерпіла давала і під час досудового слідства, зокрема, в ході проведення з нею слідчого експерименту.
Крім цього, безпосередніми свідками цих подій були ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , яка кричала ОСОБА_4 , щоб він не душив жінку. Ці свідки є подругами дружини обвинуваченого, перебувають з останнім у дружніх відносинах, а тому підстав його оговорювати також не мають. Такі крики ОСОБА_17 чув і потерпілий ОСОБА_6 , про що вказав під час допиту у суді. Крім цього, згідно з висновком експерта № 170/69 від 13 червня 2019 року механізм утворення тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_7 , відповідає механізму нанесення, на який посилається потерпіла, тобто від стиснення шиї пальцями рук нападаючого.

За таких обставин суд не має підстав вважати поза розумним сумнівом, що отримані ОСОБА_7 31 травня 2019 року тілесні ушкодження були спричинені потерпілій внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , а саме від стискання останнім своєю правою рукою шиї потерпілої. При цьому суд критично оцінює покази ОСОБА_4 та вважає, що обвинувачений дає їх з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вказане в сукупності, на думку суду, доводить винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Щодо посилання обвинуваченого на вчинення злочину за ч. 1 ст. 121 КК України в стані необхідної оборони суд зазначає таке.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував факт завдання потерпілому ОСОБА_6 удару ножем в праву частину тіла, однак стверджував, що зробив це з метою самозахисту, перебуваючи у небезпеці та хвилюючись за своє здоров`я та здоров`я своєї дружини та своїх дітей. Підставами для таких побоювань обвинувачений зазначає те, що під час телефонної розмови дружина повідомила йому, що в їхній будинок зайшов незнайомий чоловік, який скручував їй руки та погрожував електрошокером, налякав її та дітей, а також що під час конфлікту із потерпілим в руках останнього був працюючий електрошокер, яким ОСОБА_6 розмахував перед обличчям обвинуваченого та яким погрожував останньому.

Разом з тим, покази потерпілих та свідків, дані ними у судовому засіданні, спростовують такі твердження обвинуваченого. Так, і потерпілі, і усі свідки зазначали, що на той час, коли ОСОБА_4 прибув до свого домоволодіння, жодного конфлікту між ОСОБА_16 та ОСОБА_6 вже не було. ОСОБА_16 з дітьми перебували в будинку, шкода їм завдана не була, потерпілий вибачився перед ними та покинув територію домоволодіння, про що ОСОБА_16 повідомила ОСОБА_4 ще під час телефонної розмови. Крім цього, прибувши на місце події, обвинувачений все ще продовжував телефонну розмову із дружиною, а тому був обізнаний про те, що остання з дітьми перебувають в безпеці та жодного захисту не потребують, діти поводять себе спокійно та не плачуть. Вказане підтверджується протоколом огляду мобільного телефону обвинуваченого, зокрема, аудіозаписом телефонної розмови, яка мала місце між ОСОБА_4 та ОСОБА_16 31 травня 2019 року, та згідно з яким обвинувачений все ще спілкуючись із ОСОБА_16 , вже запитував когось, чи він не був в його домоволодінні, а потім чути жіночі крики: «Жора, не треба!». Так само з аудіозапису вказаних розмов між обвинуваченим та ОСОБА_16 вбачається, що остання не повідомляла ОСОБА_4 про погрози ОСОБА_6 електрошокером відносно неї. Крім того, під час цієї телефонної розмови ОСОБА_16 після завершення конфлікту між нею та потерпілим ОСОБА_6 , заспокоювала ОСОБА_4 та просила його нікого не бити. Проте, не зважаючи на такі обставини, обвинувачений, завдавши потерпілому удар ножем, сказав, що вчинив так за дружину та за дітей. Аналогічні пояснення обвинувачений дав і під час проведення слідчого експерименту 09 вересня 2019 року, що підтверджується відеозаписом на DVD-диску до протоколу проведення слідчого експерименту від 09 вересня 2019 року.

Крім цього, суд критично оцінює посилання обвинуваченого на те, що останній мав підстави реально побоюватися за своє здоров`я, так як в руках потерпілого був працюючий електрошокер і ОСОБА_6 погрожував ним обвинуваченому, і розцінює такі покази обвинуваченого як такі, що мають на меті уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності. Так само і покази свідків щодо еклектрошокера в руках потерпілого різняться між собою. Так, свідок ОСОБА_15 показав, що електрошокер був в руках потерпілого, однак останній махнув ним перед обвинуваченим лише один раз і це було більше схоже саме на захист потерпілого від обвинуваченого, а не на погрозу в бік останнього. Свідок ОСОБА_14 показала, що ліхтарик (електрошокер) в руках потерпілого був, однак він ним не користувався. Свідок ОСОБА_17 показала, що чула звук працюючого елктрошокера під час того, як потерпілий тікав від обвинуваченого, що викликає у суду обґрунтовані сумніви, що за таких обставин потерпілий міг погрожувати обвинуваченому і останній сприймав таку погрозу як реальну.

Крім цього, саме ОСОБА_4 в ході конфлікту наступав на потерпілого, а той весь час намагався ОСОБА_4 заспокоїти та пропонував йому поговорити. Вказане підтверджується показами потерпілих та свідка ОСОБА_11 , які показали, що ОСОБА_6 спиною вперед відходив від ОСОБА_4 . В подальшому, побачивши в руках обвинуваченого ніж, потерпілий розвернувся та почав тікати, що підтверджується показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_11 . При цьому з отриманих під час судового розгляду доказів суд не вбачає жодних обставин, які б перешкоджали обвинуваченому в будь-який момент втекти від потерпілого у разі наявності реальної небезпеки його здоров`ю, про яку зазначає ОСОБА_4 .

Так само суд критично оцінює покази обвинуваченого щодо того, що на момент подій, які мали місце 31 травня 2019 року, він перебував у стані сильного душевного хвилюванні і не міг адекватно сприймати усі обставини. Такі покази спростовуються висновком експерта № 83 від 02 вересня 2019 року за результатами судової психіатричної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_4 , враховуючи його емоційний стан та рівень розумового розвитку, міг правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні, а також міг правильно розуміти характер та значення вчинених ним дій. В досліджуваний період ОСОБА_4 в стані фізіологічного афекту та будь-якому вираженому емоційному стані, який би вплинув на його свідомість і діяльність, не перебував.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у випадку необхідної оборони, а й при перевищенні її меж.

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання заподіяти шкоди потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного із перебуванням особи в стані необхідної оборони, суд повинен врахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

За таких обставин, виходячи із фактичних обставин кримінального провадження суд приходить до висновку про відсутність у діях потерпілого суспільно небезпечного посягання стосовно свідка ОСОБА_16 , внаслідок чого вона потребувала б захисту з боку обвинуваченого. Так само в ході судового розгляду не встановлено об`єктивних даних про те, що з боку потерпілого існувала реальна загроза для здоров`я ОСОБА_23 , а відтак і не встановлено, що він перебував у стані необхідної оборони.

Вказане в сукупності, на думку суду, доводить винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні прокурор, зважаючи на відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання призначити у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважають, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді та на строк, запропоновані прокурором. Потерпілий ОСОБА_6 позов підтримав повністю та просив позов задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що зробив для себе висновок, що в наступний раз потрібно не самому вирішувати конфлікт, а викликати поліцію.

Захисник ОСОБА_5 зазначила, що закон надає право захищатися від посягань на належне особі житло, аж до застосування зброї. Вважає, що потерпілий ОСОБА_6 незаконно проник до будинку обвинуваченого, погрожував його дружині, що надавало обвинуваченому право діяти в межах необхідної оборони, а тому вважає, що останній вчинив злочин, передбачений ст. 124 КК України і просила призначити ОСОБА_4 найменшу міру покарання, передбачену санкцією даної статті, не пов`язану з позбавленням волі. У вчиненні злочину за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_4 просила виправдати, так як обвинувачений не визнає себе винуватим у вчиненні даного злочину і за обставин, на які посилається ОСОБА_4 , не міг спричинити потерпілій такі тілесні ушкодження, які вказані у висновку експерта. Позов просила задовольнити частково: не заперечувала проти стягнення матеріальної шкоди, однак просила відмовити у стягненні моральної шкоди, так як саме потерпілий був провокатором та ініціатором вчинення даного злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочин, передбачений ч. 1 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, згідно з характеристикою з місця проживання скарг на ОСОБА_4 не надходило, на утриманні ОСОБА_4 перебувають 3 неповнолітніх дітей: ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Також при визначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує зміст досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та висновок органу пробації про середню ймовірність вчинення останнім повторного правопорушення і можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі на певний строк.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, що дає підстави суду призначити покарання в межах санкцій інкримінованих обвинуваченому статей та з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі, що відповідатиме меті покарання, визначеній ч. 2 ст. 50 КК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на речові докази, слід скасувати. Долю речових доказів вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Також у даному провадженні потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов про відшкодування з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 8194,97 грн. та моральної шкоди у розмірі 100000 грн. Позов обґрунтований тим, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину за ч. 1 ст. 121 КК України потерпілий в період з 31.05.2019 по 05.06.2019 знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Могилів-Подільської ОЛІЛ, де переніс дві операції. Також в період з 05.06.2019 по 21.06.2019 потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні торакальної хірургії Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І.Пірогова, де також переніс операцію. На придбання медичних засобів для відновлення стану здоров`я потерпілий витратив кошти на загальну суму 8194,97 грн. Крім цього, злочинними діями ОСОБА_4 потерпілому завдано моральної шкоди, яка полягає у перенесенні фізичного болю, страждань та емоційного стресу. Під час лікування потерпілий також відчував незручності та болісні процедури. Через хірургічні втручання змінився режим життя потерпілого, він тривалий час перебував на ліжковому режимі, не міг самостійно проводити гігієнічні процедури. Крім цього, тривалий час свого життя потерпілий витратив на відвідування слідчого та участь у процесуальних діях. Також моральних страждань потерпілому завдали дії ОСОБА_4 після вчинення останнім даного злочину обвинувачений не вибачився перед потерпілим, не відвідував його у лікарнях, не цікавився станом його здоров`я та не пропонував свою допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
При цьому ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Як вбачається з наданих ОСОБА_6 медичних документів, зокрема, виписок із його медичних карт у Могилів-Подільській ОЛІЛ та у Вінницькій обласній клінічній лікарні ім. М.І.Пірогова (а.с. 68, 70), листків лікарських призначень (а.с. 69, 71), потерпілий дійсно перебував на лікуванні у вказаних медичних закладах, де в період з 31.05.2019 по 21.06.2019 проходив лікування внаслідок отриманого проникаючого ножового поранення грудної клітини з ушкодженням діафрагми. З метою покращення стану здоров`я потерпілого останньому призначено ряд лікарських засобів, загальна вартість яких відповідно до виписки ТОВ «Аптека Конекс» (а.с. 72) та квитанцій (а.с. 73-75) становить 8194,97 грн. Так як внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілим витрачено на лікування вказану суму і вона доведена у судовому засіданні та підтверджена квитанціями, а також враховуючи визнання обвинуваченим позову в цій частині суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Також, як пояснив ОСОБА_6 , внаслідок спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, потерпілий переніс 3 хірургічні операції, тривалий час відчував значний фізичний біль, не міг самостійно проводити гігієнічні процедури щодо себе та потребував постійної сторонньої допомоги. Вказані обставини принижували його чоловічу гідність, він переживав душевний біль та значні незручності. Вказане спричиняло потерпілому значних моральних страждань та завдавало моральної шкоди. Крім цього, потерпілий зазначив, що його матеріальні витрати, спричинені лікуванням через ножове поранення, були значно більшими, ніж він вказав. Однак через хвилювання за своє здоров`я він на той час не думав про відшкодування шкоди, а тому не зберіг усі докази на підтвердження таких витрат. За таких обставин потерпілий вважає, що стягнена з обвинуваченого моральна шкода може повністю відшкодувати йому і матеріальні збитки.
В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов в частині моральної шкоди не визнав, вважає, що злочин вчинив внаслідок провокації потерпілого і останній сам винний в тому, що отримав тілесні ушкодження. Крім того, він також не має і матеріальної можливості відшкодувати потерпілому шкоду у такому розмірі. Однак суд відхиляє такі доводи обвинуваченого як необґрунтовані та не доведені.
При цьому суд також відхиляє посилання ОСОБА_6 як на підставу для стягнення моральної шкоди в розмірі 100000 грн. те, що такий розмір має відшкодувати йому і витрати понесені ним на його лікування, оскільки такі витрати не підпадають під дію ст. 1167 ч. 1 ЦК України. А тому, враховуючи ступінь фізичних та душевних страждань, які переніс потерпілий внаслідок злочинних дій обвинуваченого, суд вважає, що достатнім для відшкодування завданої ОСОБА_6 моральної шкоди буде відшкодування у розмірі 50000 грн.
Керуючись ст. 23 ч. 2 п. 1, 2, 1166 ч. 1, 1167 ч. 1 ЦК України, ст. 12, 36, 56, 63, 65, 70 ч. 1, 121 ч. 1, 125 ч. 1 КК України, ст. 100, 122, 124, 128, 129, 174 ч. 4, 368-370, 374, 376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 125 ч. 1, 121 ч. 1 КК України і обрати йому покарання:
-за ст. 125 ч. 1 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин;
-за ст. 121 ч. 1 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання та затримання ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 червня 2019 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «Asus Zenfone2» сірого кольору, що знаходиться на зберіганні в кімнаті для зберігання речових доказів Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути власнику ОСОБА_4 ; розкладний ніж марки «Benchmade» чорного кольору, що знаходиться на зберіганні в кімнаті для зберігання речових доказів Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , матеріальну шкоду у розмірі 8194 (вісім тисяч сто дев`яносто чотири) грн. 97 коп. та моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.
В іншій частині позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілим.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1