Провадження № 1-кп/734/136/20 Справа № 734/1266/20
В И Р О К
іменем України

04 червня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 20.04.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Топчіївка Чернігівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 , під час проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , у не встановлений досудовим розслідуванням точний день та час, на початку квітня 2020 року, у вечірній час, біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , на землі побачив та підібрав паперовий згорток з вмістом подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору. Оглянувши вміст пакету та переконавшись, що знайдена речовина рослинного походження є наркотичним засобом - коноплею, помістив знайдений ним пакет до кишені формених штанів та в подальшому періодично вживав коноплю шляхом куріння, використовуючи для цього належні йому спеціально пристосовані предмети у вигляді фрагмента гумової трубки з металевим наперстком та металевого предмета, схожого на люльку для паління, які постійно зберігав в особистих речах при собі.
20.04.2020 о 18 годині 25 хвилин у приміщенні кабінету № ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташовується у АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено у ОСОБА_3 предмет у вигляді фрагмента гумової трубки з металевим наперстком та металевий предмет, схожий на люльку для паління, на поверхнях яких містяться нашарування речовини коричневого кольору зі специфічним запахом, яка відповідно до висновку експерта № 332(х) від 24.04.2020 містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, масою в перерахунку на висушену речовину 0,1456г та 0,1923г, загальною масою 0,3368г.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
08 травня 2020 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, обвинувачений та прокурор погодилися з вказаною кваліфікацією дій останнього та узгодили між собою кримінальне покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). Так, у ній зазначено: сторони угоди, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті та статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення, вона скріплена підписами обвинуваченого, його захисника та прокурора.

У судовому засіданні прокурор просив суд угоду затвердити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі, підтвердив, що угода укладалася добровільно в присутності його захисника.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості, пояснив, що угода укладалася добровільно, обвинуваченому було роз`яснено всі наслідки укладання та затвердження угоди, а також наслідки невиконання покарання призначеного за угодою.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь по справі, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам, встановленим ст. ст. 470, 472 КПК України, суд прийшов до висновку про затвердження угоди, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 статті 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам статті 472 КПК України та закону. Підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідає вимогам КПК України та КК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки її умови не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає обставинам злочину. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості злочину та характеристиці особи обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ч. 2 ст.124 КПК України суд вважає за необхідне витрати в розмірі 980,70 грн. за залучення експерта стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі статті 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 374, 392-395, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 травня 2020 року у кримінальному провадженні за № 0000271 між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за вказаною статтею у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.

Речові докази, а саме: металевий пристрій з двох частин та паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, що запаковані до спецпакету Національної поліції України № 7177700 та які зберігаються в кімнаті речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області після набрання вироком законної сили - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по справі в сумі 980 грн. 70 коп. за залучення експерта.

Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1