ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1534/20 Справа № 190/183/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 17.09.2016 року по 22.11.2016 року та з 23.11.2017 року по 05.02.2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що з судовим рішення він не погоджується в повному обсязі, оскільки, згідно із ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення, строком попереднього ув`язнення є період з моменту затримання особи до вступу вироку в законну силу.

При цьому, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.06.2016 року був скасований вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2016 року.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
В обґрунтування свого судового рішення суд зазначив, що строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 з 30.10.2015 року по 16.09.2016 року та з 23.11.2016 року по 22.11.2017 року вже враховано в строк відбування покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.07.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а період з 17.09.2016 року по 22.11.2016 року та з 23.11.2017 року по 05.02.2018 року не підлягає зарахуванню в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки ОСОБА_7 в ці періоди перебував в установі як засуджений щодо якого вирок набрав законної сили.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
З матеріалів провадження вбачається, що 16.08.2016 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 визнаний винним та призначено покарання за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Цим же вироком ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 30.10.2015 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16.09.2016 року.
23.11.2016 року ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 тимчасово залишений в Дніпропетровському слідчому ізоляторі на час розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Таким чином, вказане свідчить про відсутність обгрунтованих підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 з 17.09.2016 року по 22.11.2016 року на підставі ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, оскільки з 17.09.2016 року ОСОБА_7 вважається таким, що відбуває покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.08.2016 року.
Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.07.2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 9 місяців з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 16.08.2016 року, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 10 місяців з конфіскацією майна. Цим же вироком ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 30.10.2015 року по 16.09.2016 року та з 23.11.2016 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
23.11.2017 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області прийнято відмову від апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтоводського міського суду від 26.07.2017 року, та закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ П`ятихатській ВК № 122 з 06.02.2018 року (а.п. 29).
Зазначене свідчить про відсутність обгрунтованих підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 з 23.11.2017 року по 05.02.2018 року на підставі ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, оскільки з 23.11.2017 року ОСОБА_7 вважається таким, що відбуває покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.07.2017 року.
Відповідно до ст.1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для зарахування засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України строку перебування в ДУ Криворізька УВП №3 та в ДУ Дніпровська УВП № 4 після набрання вироками суду законної сили з 17.09.2016 року по 22.11.2016 року та з 23.11.2017 року по 05.02.2018 року, оскільки вказані обставини мали місце після набрання вироками законної сили та не пов`язані із його затриманням, триманням під вартою як запобіжним заходом, участю у проведенні слідчих дій або участю у судовому розгляді кримінальних проваджень, за якими його було засуджено вироками Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.08.2016 року та Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.07.2017 року, що виключає застосування положень ч. 5 ст. 72 КПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що засудженому ОСОБА_7 правильно було обчислено строк його попереднього ув`язнення, оскільки за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.08.2016 року засуджений перебував під вартою саме з 30.10.2015 року по 16.09.2016 року, а за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26.07.2017 року - з 30.10.2015 року по 22.11.2017 року.
З урахуванням викладеного, підстави для задоволення вимог апеляційної скарги засудженого відсутні, а тому ухвала П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4