ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4359/19 Номер провадження 11-кп/814/318/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
представника потерпілого
адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000594 від 15 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-10.10.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

-21.08.2019 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяця обмеження волі вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України

за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 вересня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 вересня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України і призначено йому покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років обмеження волі та за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань призначених за цим вироком та попереднім вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 21 серпня 2019 року призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено. Стягнуто ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 4 765 грн 11 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання відносно речових доказів.

Як зазначено у вироку, 14.02.2019, близько 20 години 00 хвилин, точного часу не встановлено, перебуваючи в районі льодової арени «Айсберг», розташованої в місті Кременчуці Полтавської області, по вулиці Київській, 77, у ОСОБА_7 , під час спілкування з малознайомим ОСОБА_9 , виник прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, який виник раптово, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом та метою, діючи повторно, попросив у потерпілого ОСОБА_9 його мобільний телефон Samsung Galaxy J6+ imei НОМЕР_1 під приводом перегляду переписки в мережі інтернет. І після того як ОСОБА_9 зайшов до кафе, впевнившись, що останній за ним не слідкує, пішов у невідомому напрямку з вказаним мобільним телефоном. В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_9 на суму 4765,11 грн.

Він же, 07.04.2019, близько 20 години 30 хвилин, точного часу не вдалося встановити, проходячи поряд з ЗОШ №27, розташованої в місті Кременчуці по проспекту Свободи, 96, зайшов до роздягальні з особистими речами у вказаній школі, де у нього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, який виник раптово, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, діючи повторно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон Nokia 5, НОМЕР_2 належний ОСОБА_11 . У подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном ОСОБА_7 зник та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 2438,75 грн..

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся потерпілий ОСОБА_9 , який не оспорюючи фактичні обставини справи, та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі.

Вважає, що судом призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що суд першої інстанції необґрунтовано та незаконно призначив м`яке покарання обвинуваченому, не врахувавши конкретні обставини вчинення ним злочинів та матеріали, що характеризують обвинуваченого.

Зокрема, місцевий суд не врахував те, що останній вчинив злочин щодо неповнолітнього ОСОБА_11 , не відшкодував потерпілим завдані ним матеріальні збитки. Крім того, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, що вказує на категоричне небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану ним апеляційну скаргу, прокурора, який покладався на розсуд суду, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого та просив залишити вирок місцевого суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.2 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Як передбачено ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, фактичні обставини провадження та юридична кваліфікація дій обвинуваченого ніким не оспорюються і згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.

Згідно з вимогами ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд, дотримуючись наведених вимог кримінального закону, урахував усі обставини справи, в тому числі й тяжкість вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, конкретні обставини вчиненого, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів та те, що обвинувачений раніше був засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і призначив обвинуваченому покарання у межах санкцій статей, за які його засуджено, та на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначив покарання у виді 2 (двох) років 6 місяців обмеження волі та за ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком суду та покарання, призначеного за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 21.08.2019 року призначив остаточне покарання у виді 3 років обмеження волі.

Колегія суддів вважає, що саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів, соціальної реабілітації.

Доводи потерпілого щодо неврахування місцевим судом при призначенні покарання того, що другий епізод вчинено щодо неповнолітнього є безпідставними, оскільки згідно матеріалів провадження потерпілий ОСОБА_11 1988 року народження тому є повнолітнім.

З огляду на викладене вище апеляційна скарга потерпілого є безпідставна та спростовується матеріалами справи, а тому задоволенню не підлягає..

Невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, що могли б бути підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4