Справа №574/128/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/23/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 574/128/17 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на вирок Буринського районного суду Сумської області від 13 березня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Верхня Сагарівка, Буринського району, Сумської області, мешканку АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Чернеча Слобода, Буринського району, Сумської області, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Чернеча Слобода, Буринського району, Сумської області, мешканця м. Суми, раніше не судимого,

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшли апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 згідно яких:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

- обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати його у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

- обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати її за ч. 1 ст. 125 КК України.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено їй покарання за цим Законом у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки. Відповідно до ст. ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки. Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зазначає, що суд не прийняв до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що 26 квітня 2016 року у період часу з 13 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв. він перебував у с. Успенка, Буринського району, Сумської області разом з подругою, ОСОБА_10 , яка також була допитана під присягою. Відповідно до трафіків, які є у матеріалах кримінального провадження, вбачається, що приблизно з 13 год. 00 хв. 26.04.2016 року азимут вишки мобільного зв`язку визначений як нуль, тобто не можливо визначити де знаходився телефон ОСОБА_6 у даний проміжок часу, що у сукупності із свідченнями свідка ОСОБА_10 та обвинуваченого, поза всіма сумнівами не доводить факт, що ОСОБА_6 знаходився саме в с. Чернеча Слобода, Буринського району, Сумської області. Не має жодного свідка, який би безпосередньо бачив факт побиття обвинуваченим потерпілих або чув сварку. Всі свідки, на свідчення яких посилається суд у вироку, знали про факт побиття лише зі слів потерпілих. Відповідно до довідки метеоресурсу, у день вчинення злочину йшов дощ, тому обвинувачені не виходили працювати на огород. Жоден з досліджених доказів ані прямо, ані опосередковано не підтверджують причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому діяння.

Обвинувачений ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не прийняв до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_6 , який пояснив, що з 13 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв. 26.04.2016 року знаходився в с. Успенка, Буринського району, Сумської області у своє подруги, ОСОБА_10 26 квітня 2016 року обвинувачений був вдома у батьків та брата, ОСОБА_11 побачив близько 19 год. 00 хв. Крім того жоден з свідків безпосередньо не бачив факт побиття ОСОБА_12 або чув сварку, а свідчення надавали зі слів самих потерпілих.

Обвинувачена ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі зазначила, що суд безпідставно не прийняв свідчення ОСОБА_6 про те, що він з 13 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв. 26.04.2016 року знаходився у с. Успенка, Буринського району, Сумської області з подругою, ОСОБА_10 . Жоден з допитаних свідків безпосередньо не бачили факт побиття ОСОБА_12 чи чули сварку. 26 квітня 2016 року був сильний дощ, а тому ніхто на огороді не працював.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційні скарги та просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а вирок суду без змін. Покази свідка ОСОБА_10 спростовуються показаннями ОСОБА_12 , а також трафіком телефонних дзвінків обвинуваченого ОСОБА_6 . Судом з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та правових позицій, а також тривалості телефонних розмов, їх часу, маршрутів передавання з прив`язками до базових станцій передавання та адрес місць їх розташування, проаналізовано інформацію про телефонні з`єднання 26.04.2016 року за номером мобільного оператора, яким на той час користувався останній та обґрунтовано зроблено висновок, що ОСОБА_6 у період часу з 15 год. 24 хв. до 16 год. 47 хв. перебував саме в с. Чернеча Слобода Буринського району. Роздруківка з електронного метеоресурсу не відповідає дійсності, оскільки у ній відображено погодні умови за 26 квітня, але не зазначено якого року, також вказана інформація стосується м. Буринь Сумської області, а злочин вчинено у с. Чернеча Слобода, Буринського району, Сумської області, яке знаходиться на відстані майже 30 км. від м. Буринь і погодні умови, враховуючи велику відстань між населеними пунктами можуть не співпадати.

Згідно з вироком, 26 квітня 2016 року близько 16 год. 00 хв. між ОСОБА_8 , яка знаходилася на присадибній ділянці, що розташована на території її домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_12 , який виконував господарську роботу з обробітку городу, по АДРЕСА_1 , виникла словесна сварка з приводу користування суміжними земельними ділянки. У ході сварки, ОСОБА_8 , покликала своїх синів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а до ОСОБА_12 вийшла дружина, ОСОБА_15 .

ОСОБА_16 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вихопив із рук ОСОБА_12 дерев`яну сапку, у цей час ОСОБА_8 , також діючи умисно та на ґрунті тривалих особистих неприязних стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, за змовою, та з мовчазної згоди інших співучасників, нанесла один удар ОСОБА_12 по голові зверху, дерев`яною палицею, яку мала при собі, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження у виді забою правої тім`яної області волосистої частини голови. При цьому ОСОБА_17 діючи умисно, підтримуючи спільний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , наніс останньому один удар дерев`яним держаком сапки по правій нозі вище коліна та один удар по лівій нозі вище коліна.

Разом з цим, ОСОБА_16 діючи умисно із спільним умислом, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, за змовою, що виникла у процесі побиття, за мовчазної згоди інших учасників, наніс удар кулаком правої руки у ніс та два удари кулаком правої руки у підборіддя ОСОБА_12 , від чого останній впав на землю, опинившись у положенні на спині.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , ОСОБА_17 підійшов до потерпілого, який лежав на спині та наніс йому один удар ногою по ребрах з лівого боку, а ОСОБА_16 підійшов з іншого боку, та наніс удар ногою по ребрах з правого боку.

ОСОБА_8 діючи умисно, з тим же спільним мотивом та метою, нанесла один удар дерев`яною палицею, що мала при собі, по правій руці та один удар по лівій руці ОСОБА_15 нижче ліктя, заподіявши останній легкі тілесні ушкодження у виді забоїв обох ліктьових суглобів, синця тильної поверхні 2-го пальця правої кисті, підшкірної гематоми верхньої треті лівого передпліччя.

У результаті побиття потерпілого ОСОБА_12 обвинуваченим ОСОБА_17 , потерпілий отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді перелому 12-го ребра зліва, а також легкі тілесні ушкодження у виді синця грудної клітини зліва, синця лівого стегна у середній треті, синця нижньої треті лівого стегна по зовнішній поверхні.

У наслідок побиття обвинуваченим ОСОБА_16 потерпілого ОСОБА_12 , останньому було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді перелому 10-го ребра справа, а також легкі тілесні ушкодження у виді синця перенісся, синця верхньої губи зліва зі сторони порожнини рота та синця грудної клітини справа.

Вислухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 з захисником, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які вимоги апеляційних скарг підтримали, прокурора, який вважає вирок суду законним, обґрунтованим та вмотивованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 та кваліфікація їх дій за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та сумнівів не викликають.

Обвинувачена ОСОБА_8 пояснила суду, що 26 квітня 2016 року близько 16 год. 00 хв. ішов дощ, а тому вона на огород не виходила. У даний час вона виганяла корову, але потерпілого ОСОБА_12 не бачила. Старший син, ОСОБА_18 був дома, працював за комп`ютером, а менший син, ОСОБА_11 приїхав додому близько 19 год. 00 хв. У цей же час приїхали працівники поліції та повідомили, що надійшла заява про побиття ОСОБА_12 та ОСОБА_15 . На огороді були напередодні, разом з чоловіком та старшим сином, садили картоплю. Після закінчення досудового розслідування, син ОСОБА_11 розповів, що 26.04.2016 року він був у своєї дівчини в с. Успенка. Конфлікти з потерпілим ОСОБА_12 почалися ще з 1985 року, оскільки він побудував свій сарай на їхній території, з того часу виникли неприязні відносини. Виникали сварки з приводу суміжного землекористування. 26 квітня 2016 року близько 13 год. 00 хв. чула крики з двору потерпілих, їй відомо, що ОСОБА_15 інколи бив дружину, тому можливо саме він спричинив їй тілесні ушкодження. Жодних тілесних ушкоджень ні вона, ні її сини, не наносили ОСОБА_12 , ОСОБА_15 .

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що 25 квітня 2016 року знаходився у батьків, у с. Чернеча Слобода, де допомагав садити картоплю, а наступного дня відпочивав. Відомо, що між його батьками та ОСОБА_12 існують неприязні відносини. 26.04.2016 року весь день був дома, іноді виходив у двір. ОСОБА_12 того дня не бачив, брат ОСОБА_11 приїхав додому близько 19 год. 00 хв. У цей же час приїхали працівники поліції та повідомили про заяву, що вони нібито побили ОСОБА_12 та ОСОБА_15 . Ні він, ні інші члени його сім`ї жодних тілесних ушкоджень останнім не спричиняли.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду, що близько 09 год. 00 хв. 26.04.2016 року змінився на роботі у м. Суми та поїхав до себе на квартиру. Близько 11 год. 35 хв. виїхав до батьків, у с. Чернеча Слобода, однак заїхав до своєї знайомої ОСОБА_10 , яка проживає у с. Успенка, Буринського району, щоб поговорити про подарунок її сину. Знаходився у знайомої приблизно до 18 год. 00 хв., та посварившись поїхав до батьків на попутній машині. До батьків приїхав близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_12 , ОСОБА_15 у той день не бачив, ніяких тілесних ушкоджень нікому не спричиняв, конфліктів особисто у нього з ними не було.

Вина ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 незважаючи на повне не визнання вини підтверджується доказами, які на думку колегії суддів є належними, допустимим та достовірними, які узгоджуються між собою, та які суд першої інстанції поклав в основу обвинувального вироку.

Винуватість обвинувачених у умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень та ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_12 , підтверджується доказами дослідженими судом та наведеним у вироку, зокрема згідно заяви ОСОБА_12 до Буринського ВП ГУНП в Сумській області від 26.04.2016 року, останній повідомив про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , 26 квітня 2016 року близько 16 год. 00 хв.

Крім того згідно заяви ОСОБА_15 до Буринського ВП ГУНП в Сумській області, остання повідомила про спричинення їй тілесних ушкоджень від ОСОБА_8 , на території присадибної ділянки.

Рапортом старшого інспектора чергового Буринського ВП (м. Буринь) ГУНП України в Сумській області від 26.04.2016 року зафіксовано телефонне повідомлення від ОСОБА_19 , який повідомив про побиття його батьків сусідами.

Згідно висновку експерта № 60 від 06.05.2016 року, при обстеженні ОСОБА_12 у нього виявлені слідуючи тілесні ушкодження: забій правої тім`яної області волосистої частини голови, синець перенісся, синець верхньої губи зліва зі сторони порожнини роту, синець грудної клітки справа, синець грудної клітини зліва, синець лівого стегна в середній треті, синець нижньої треті лівого стегна по зовнішній поверхні, за ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до легких. Лікарем ортопедом встановлений діагноз перелом 12 ребра зліва, перелом 10 ребра справа, відносяться до середніх, по ознаку тривалості розладу здоров`я більш ніж 21 день. Інших ушкоджень не виявлено. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупого твердого предмету, що підтверджується характером ушкоджень, індивідуальні та конструктивні особливості травмуючого знаряддя в характері ушкоджень не відобразились, і могли виникнути в термін та при обставинах вказаних у постанові. Враховуючи характер та кількість ушкоджень, маловірогідно, щоб дані тілесні ушкодження були заподіяні власноруч, а також в результаті довільного падіння з вертикального положення на тверду поверхню за умов відсутності надання тілу додаткового прискорення, тобто ударів, поштовхів.

Висновком експерта № 61 від 06.05.2016 року встановлено, що при обстеженні ОСОБА_15 у неї виявлені слідуючи тілесні ушкодження: забої обох ліктьових суглобів, синець тильної поверхні 2-го пальця правої кисті, які відносять до легких тілесних ушкоджень, а підшкіряна гематома верхньої треті лівого передпліччя до легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 06 днів, але менше 21 дня. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупого твердого предмету, що підтверджується характером ушкоджень, індивідуальні та конструктивні особливості травмуючого знаряддя в характері ушкоджень не відобразились, і могли виникнути в термін та при обставинах вказаних у постанові. Дані тілесні ушкодження мало вірогідно, щоб утворились в результаті власноручного заподіяння та в результаті довільного падіння потерпілої на тверду поверхню з вертикального положення. Враховуючи кількість та локалізацію ушкоджень, потерпілій було заподіяно, що найменше 4-ри удари, послідовність нанесення визначити не представляється можливим.

Під час проведення слідчого експерименту від 17.05.2016 року, потерпілий ОСОБА_12 продемонстрував механізми та кількість нанесених йому тілесних ушкоджень обвинуваченими, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 .

Висновком експерта № 119 від 04.07.2016 року, встановлено, що механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичному обстеженні ОСОБА_12 може співпадати з механізмом спричинення продемонстрованим самим потерпілим під час проведення слідчого експерименту.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.05.2016 року, за участю потерпілої ОСОБА_15 , зафіксовано демонстрування останньою механізми нанесення їх обвинуваченою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Висновком експерта № 120 від 05.07.2016 року, встановлено, що механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичному обстеженні ОСОБА_15 може співпадати з механізмом спричинення про демонтованим самою потерпілою під час проведення слідчого експерименту.

Згідно довідки та таблиці з`єднання абонентського номеру № НОМЕР_1 , ОСОБА_6 у період з 15 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. міг перебувати у районі с. Чернеча Слобода, Буринського району Сумської області.

На підтвердження вини обвинувачених суд вірно у вироку послався на показання потерпілого ОСОБА_12 , який пояснив суду, що з сім`єю ОСОБА_20 склалися неприязні відносини через спори щодо користування земельними ділянками. 26 квітня 2016 року після обідній час він вийшов на присадибну ділянку, щоб згорнути землю, яку накидали ОСОБА_20 , коли орали огород. Почав сапкою скидати землю з обніжка на город ОСОБА_20 , у цей момент вибігла ОСОБА_8 та почала кричати, тримаючи у руках дерев`яний кілок. За нею вийшли двоє синів, ОСОБА_18 та ОСОБА_11 , які підбігли до нього, за ними підійшла ОСОБА_8 . ОСОБА_18 почав виривати у нього з рук сапку, а ОСОБА_8 у цей момент вдарила його кілком по голові. ОСОБА_18 забравши у нього сапку, наніс декілька ударів держаком сапки по його ногам. Потім ОСОБА_11 вдарив його тричі рукою в обличчя, один з ударів попав в ніс, від якого він упав на землю, з носа пішла кров. ОСОБА_11 та ОСОБА_18 почали бити його носаками по тулубу, коли він лежав на спині. Піднявшись з землі, прибігла дружина, ОСОБА_15 , яка почала відштовхувати хлопців від нього. У цей час ОСОБА_8 вдарила її дерев`яним кілком по руках, куди саме не бачив. Після побиття, ОСОБА_20 пішли до себе у двір, забравши його сапку, а він з дружиною повернулися до свого господарства. Вийшовши з дружиною на вулицю, попросили жінок подзвонити у поліцію, але ОСОБА_21 відмовилася. У зв`язку з чим дружина зателефонувала сину, який викликав поліцію, яка приїхала годин через 2-3.

Показання потерпілих стверджуються показаннями свідка ОСОБА_22 , яка пояснила суду, що наприкінці квітня 2016 року, з поля поверталася додому, разом з ОСОБА_21 . Проходячи повз господарства родини ОСОБА_23 , на вулицю вийшли дід та баба. ОСОБА_12 на обличчі мав кров, а ОСОБА_15 сказала, що їх побили сусіди ОСОБА_20 . Просили, щоб вони викликали поліцію. Дощу у той день не було.

Таким чином, суд на підставі досліджених доказів, у їх сукупності, дійшов вірного висновку щодо доведеності винуватості обвинувачених. Порушення судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи та постановлені вироку не допущено.

Аналіз наведених доказів у їх сукупності з доказами, на які маються посилання у вироку суду, свідчить про правильність встановлених судом першої інстанції фактичних обставин провадження, кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно.

Підстав вважати, що наведені у вироку і покладені у його основу докази, не відповідають критеріям, передбаченим ст. 85, ст. 86 КПК України, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

Судом першої інстанції був наданий ретельний аналіз показанням обвинувачених, які були надані ними у судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

Доводи апеляційних скарг обвинувачених та захисника про те, що висновки суду першої інстанції про винуватість останніх у вчиненому, не підтверджується належними доказами, є необґрунтованими та спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Твердження обвинувачених, що ОСОБА_16 на час вчинення злочинів взагалі не перебував за місцем проживання батьків, та знаходився у подруги ОСОБА_10 , яка була допитана у судовому засіданні у якості свідка, є безпідставними.

Так, свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що у період часу з 13 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв. 26.04.2016 року у неї вдома, у с. Успенка, Буринського району перебував ОСОБА_16 . Планували разом їхати вибрати подарунок сину, але посварилися, та нікуди не поїхали.

Однак, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги покази вказаного свідка, оскільки надані пояснення спростовуються показами потерпілого ОСОБА_12 , та трафіком телефонних дзвінків.

Згідно довідки начальника УОТЗ ГУНП в Сумській області ОСОБА_24 , азимут вишки ЗАТ «УМЗ» визначено нуль у період часу з 18 год. 21 хв. 26.04.2016 року, що не спростовує висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 близько 16 год. 00 хв. перебував у с. Чернеча Слобода, Буринського району, Сумської області.

Дані таблиці з`єднання абонентського номеру, яким користувався ОСОБА_6 , підтверджують надані пояснення останнього, що він близько 11 год. 30 хв. виїхав із м. Суми. Так, 26 квітня 2016 року 11 год. 22 хв. зафіксовано з`єднання з вежею мобільного оператора, який знаходиться в пгт. Степановка, Сумського району, Сумської області.

Твердження обвинувачених про те, що у день вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_12 , йшов дощ, а тому вони не могли знаходитися на огороді, також є необґрунтованими, оскільки свідок ОСОБА_22 підтвердила, що у той день, коли вона бачила потерпілого, дощу не було, а сама вона поверталася з поля.

Долучену захисником роздруківка з метеосайту, колегія суддів не бере до уваги, оскільки не зрозуміло за який рік 26 квітня наданий прогноз погоди, а також яке відношення до справи мається прогноз погоди у м. Буринь, оскільки місцем вчинення злочинів є с. Чернеча Слобода, Буринського району, Сумської області.

Колегія суддів вважає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджені доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви, та підстави його ухвалення. Висновки суду, викладену у мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не місять протиріч.

Щодо призначення покарання обвинуваченим, то воно призначено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, з урахуванням обставин вчинення злочинів, їх ступені тяжкості, які відповідно до положень ст. 12 КК України відносить до злочинів невеликої тяжкості та середньої тяжкості, та осіб обвинувачених, які раніше не судимі, ОСОБА_8 характеризується посередньо, є пенсіонеркою, ОСОБА_6 , характеризується позитивно, працевлаштований, ОСОБА_6 , також позитивно характеризується, брав участь у захисті суверенітету та цілісності держави при проведенні антитерористичної операції на сході країни, статус учасника бойових дій. Обставини, що обтяжуються покарання суд визнав, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 покарання є справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчинених ним злочинів, сприятиме виправленню обвинувачених та попередженню вчинення ними нових злочинів, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Зазначений висновок суду про можливість виправлення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_6 без відбування покарання та звільнення їх від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, належним чином вмотивований у вироку суду, оскільки покарання має на меті не лише кару, а й виправлення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим й підстав для скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Буринського районного суду Сумської області від 13 березня 2019 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,