Справа № 461/9405/18
Провадження № 1-кс/461/2040/20
УХВАЛА

08.04.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,
встановив:

слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 09.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч.2 ст.110 КК України.

Слідчий слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучений в ході обшуку, за адресою фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 персональний комп`ютер «Lenovo» із штрих-кодом №11S10735ВОGO та штрих-кодом №S/N: ES11901759 MO:R7.

Клопотання мотивує тим, що вказані предмети та речі мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі як речові докази, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення. Згідно клопотання просить розгляд справи проводити за його та прокурора відсутності.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що інформація розміщена ОСОБА_5 на сторінці соціальної мережі «Одноклассники» спрямована на дискредитацію та зниження авторитету органів державної влади, а також меж території та державного кордону України. Під час проведення обшуку за адресою фактичного проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено вказаний персональний комп`ютер.

Постановою слідчого від 27 березня 2020 року вищевказаний персональний комп`ютер визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання видно достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведення огляду місця події речі та предмети могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, могли бути використані під час вчинення злочину, потребують додаткового експертного дослідження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, дослідження та збереження, вилучених предметів та речей мають важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході обшуку, за адресою фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 персональний комп`ютер «Lenovo» із штрих-кодом №11S10735ВОGO та штрих-кодом №S/N: ES11901759 MO:R7.

Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити заінтересованих осіб (володільця) про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1