В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1675/19

01 липня 2020 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представвника потерпілих ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000641 стосовно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України;

в с т а н о в и в :
ОСОБА_9 , керуючи транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочин вчинив при таких обставинах:

10 вересня 2018 року близько 10 год.40 хв. ОСОБА_9 ,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка не отримувала у встановленому порядку посвідчення водія, керуючи автомобілем марки «Audi» моделі 80 з реєстраційним номером Республіки Польща НОМЕР_1 , у світлу пору доби за ясної погоди та сухого дорожнього покриття рухався ділянкою автодороги Н-09 «Мукачево-Львів» по вул. Соборна у межах м.Надвірна Івано-Франківської області у напрямку на м.Мукачево. На даному відрізку дві смуги відведені для руху автомобілів у напрямку м.Мукачево, (напрямок руху обвинуваченого) та одна смуга у зустрічному напрямку. Транспортні потоки протилежних напрямків розділені горизонтальною розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України.

Рухаючись на підйом по прямій ділянці дороги, ОСОБА_9 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням під час зміни напрямку руху та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР, виїхав на зустрічну смугу де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093, р.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_5 .

При цьому ОСОБА_10 допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме:

п.2.3 б) Правил, який зобов`язує водіїв бути уважними, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

п.2.3 д) Правил, який зобов`язує не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п.10.1. Правил, яким визначено, що перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.12.1 Правил, який вимагає від водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У результаті порушення ОСОБА_9 правил дорожнього руху, що зумовили зіткнення автомобілів, водій автомобіля ВАЗ 21093 р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження - закриту травму лівого стегна у вигляді переломів стегнової кістки, закриту травму правої стопи у вигляді вивиху та порушення цілісності кісткової структури, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я; забійні рани та садна ділянки лівого колінного суглобу, садна лівої кисті, синці та садна лівого передпліччя та правого плеча, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Пасажир автомобіля ВАЗ 21093 р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді закритого травматичного перелому крижової кістки, які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, але не є небезпечними для життя в момент їх спричинення, а також забійні рани правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений за інкримінованим обвинуваченням свою вину визнав. Пояснив, що разом з друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на автомобілі АУДІ-80, який належить останньому, 10.09.2018 року близько 6 год.30 хв. приїхали до товариша в с. Грабівці Богородчанського району Івано-Франківської області де стали розпивати спиртне. Оскільки ОСОБА_12 сп`янів більше і не здатний був керувати автомобілем, він сів за кермо його машини АУДІ-80, хоч достатніх навиків керування транспортом не мав і посвідчення водія на право керування автомобілем не отримував. ОСОБА_12 розмістився на пасажирському сидінні, а ОСОБА_11 на задньому. Близько 9 год. вони виїхали у напрямку с.Білі Ослави. По дорозі в с.Цуцилів Надвірнянського району зупинились біля магазину та випили ще по пляшці пива. Далі він знову сів за кермо автомобіля і продовжив рух до м.Надвірна. Проїхавши центр, на виїзді з міста рухався на підйом. Як виїхав на зустрічну смугу і внаслідок чого відбулось зіткнення пояснити не зміг, пославшись на те, що від удару втрачав свідомість і окремих обставин не пам`ятає. Заявив, що у вчиненому розкаюється. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав повністю, цивільний позов ОСОБА_5 у частині відшкодування майнової шкоди визнав, а в частині моральної шкоди просив суму відшкодування зменшити на половину. Позовні вимоги прокурора про відшкодування понесених витрат на лікування потерпілих визнав, а також погодився з обґрунтованістю вимог власника про стягнення вартості автомобіля ВАЗ 21093. Просив суворо не карати.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованих дій доводиться дослідженими судом доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 10.09.2018 року о 9 год. як староста с.Чорний Потік Делятинської ОТГ був присутній на нараді у голови ОТГ і разом з колегою старостою с.Чорні Ослави ОСОБА_6 після наради на автомобілі ВАЗ 21093, який перебував у його користуванні, поїхали до м.Надвірна у службових справах. На в`їзді у м.Надвірна, рухаючись по дорозі на спуск, пригальмував біля пішохідного переходу аби пропустити пішохода, і продовжував рух зі швидкістю близько 50 км/год. За переходом раптово на відстані 7-10 метрів перед ним на смугу його руху із зустрічної, різко змінивши траекторію руху, практично з крайнього правого для зустрічного автомобіля положення навскіс вліво виїхав автомобіль АУДІ. При цьому побачив, що водій зустрічного автомобіля опустив голову ніби щось шукав під ногами або заснув, не слідкуюючи при цьому за дорогою. Він натиснув на гальма, але зіткнення відбулось миттєво. Від удару його автомобіль розвернуло у протилежному напрямку. Внаслідок деформації автомобіля його затиснуло у салоні, звідки він був визволений лише через тривалий час рятувальниками.

Внаслідок отриманих численних ушкоджень обох нижніх кінцівок практично втратив здатність самостійно пересуватись без милиць, МСЕК визнано його інвалідом 3 групи, встановлено 60% втрати працездатності. Пережитий стрес став причиною цукрового діабету. Обвинувачений за скоєне навіть не вибачився, не відшкодував ні матеріальну, ні моральну шкоду. Заявлений позов підтримав у повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 10.09.2018 року разом з колегою ОСОБА_5 у службових справах на автомобілі під його керуванням рухались у м.Надвірну. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні біля водія. На спуску при в`їзді у м.Надвірну ОСОБА_5 рухався з невисокою швидкістю у межах своєї смуги руху. Раптово, зустрічна машина, перетинаючи дорогу справа на ліво стала рухатись просто на них. Вона встигла лише крикнути та підняти ноги, відбулось зіткнення, від якого їх автомобіль розвернуло у протилежному напрямку. Внаслідок аварії отримала серйозні травми, зокрема переломи кісток тазу. Крім фізичного болю, зазнала і зазнає значних моральних страждань внаслідок того, що проходячи лікування протягом більше 8 місяців, потребувала стороннього догляду і допомоги, яку надавали їй родичі, життєвий уклад яких також вимушено змінився. Фактично заново вчилась ходити. До цього часу внаслідок пошкоджень нервових закінчень їй відбирає ноги, протягом ближчих 3 років лікарі категорично заборонили їй вагітніти та народжувати дітей. Понесені фактичні матеріальні витрати на лікування значно більші, ніж заявлені у позові. Обвинувачений, який є її односельцем, протягом усього часу розслідування справи та розгляду її у суді навіть не спромігся попросити вибачення, не відшкодував жодної гривні понесених витрат, хоч знає, що спроможний це зробити.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_13 пояснив, що в день аварії власним автомобілем виїжджав з території Надвірнянського автотранспортного коледжу і, пропустивши ВАЗ 21093 виїхав на головну дорогу за ним в сторону м.Надвірна. Проїхавши близько 70 метрів побачив автомобіль АУДІ, який рухався назустріч, раптово змінив напрям свого руху і, перетнувши дві смуги руху у своєму напрямку, виїхав на зустрічну смугу практично перед автомобілем ВАЗ 21093. Відбулось зіткнення, в результаті якого ВАЗ 21093 розвернуло на 180 градусів, а автомобіль АУДІ відкинуло від удару, однак положення по відношенню до напрямку руху він не змінював. Відразу зупинився та на місці надавав допомогу. До приїзду швидкої ні пасажира, ні водія ВАЗ НОМЕР_3 з машини визволити не вдавалось. Водій та пасажири АУДІ вийшли з машини самостійно. Хто саме перебував за кермом автомобіля АУДІ опізнати не може. Перед ДТП жодних обставин, які би створювали перешкоди у русі автомобілю АУДІ, чи інших передумов до різкої зміни напряму руху не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що в день аварії, очевидцем якої став, він знаходився біля магазину-піцерії обличчям до дороги. Побачив, як зі сторони центру у напрямку с.Стримба на високій швидкості проїхав автомобіль, марки якого не встиг розпізнати. В той час на зустріч у напрямку м.Надвірна рухався автомобіль ВАЗ. На смугу руху автомобіля ВАЗ виїхав зустрічний автомобіль і відбулось зіткнення. Побіг на місце події надавати допомогу. Хто був за кермом автомобіля АУДІ не бачив, оскільки, прибігши на місце події, намагався надати допомогу водію та пасажиру автомобіля ВАЗ. Згодом, на місці події бачив трьох осіб, яких витягнули з АУДІ, усі були у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події з фототаблицями та схемою ДТП на ділянці автодороги Мукачево-Львів по вул.Соборна в м.Надвірна Івано-Франківської області зафіксовано розташування транспортних засобів марки ВАЗ 21093 р.н.з. НОМЕР_2 та «Audi» 80 р.н.з. НОМЕР_1 на проїжджій частині дороги. Відображено, що осип грунту, сліди юзу, група подряпин асфальтового покриття знаходяться на смузі руху автомобіля ВАЗ 21093 (а.с.3-29 т.2)

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи від 31.01.2019 року №4.2.-911/18 величина швидкості руху автомобіля ВАЗ 21093 р.н.з. НОМЕР_2 , що була погашена гальмуванням, враховуючи довжину зафіксованого сліду гальмування його коліс становила 55-58 км/год.в залежності від коефіцієнту зчеплення коліс автомобіля із дорожнім покриттям проїзної частини. (а.с.54-56 т.2)

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи від 13.02.2019 року №4.2.-910/18 зіткнення транспортних засобів «Audi» 80 р.н.з. НОМЕР_1 та ВАЗ 2109 р.н.з. НОМЕР_2 відбулось на смузі руху по напрямку до м.Львів та відносно елементів дороги знаходиться в місці початку сліду юзу, який зафіксований на відстані 0,3 м. від початку першої подряпини та 0,2 м. до суцільної лінії дорожньої розмітки. При первинному контактуванні повздовжня вісь автомобіля «Audi» 80 та повздовжня вісь автомобіля ВАЗ 2109 перебували під кутом біля 155±5 градусів, при цьому автомобіль «Audi» 80 контактував своєю передньою та лівою передньою частинами в районі облицювання переднього бампера, решітки радіатора, капота, лівої фари, лівого крила із передньою частиною автомобіля ВАЗ 2109 у районі облицювання переднього бампера капота. (а.с.44-51 т.2)

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи від 19.12.2018 року №4.2.-913/18 несправності робочої гальмівної системи та рульового керування, виявлені на момент огляду автомобіля марки ВАЗ 21093 р.н.з. НОМЕР_2 не носять експлуатаційний характер, а виникли в результаті розвитку ДТП, тобто при дії на них значних по величині зусиль ударного характеру. Несправності робочої гальмівної системи та рульового керування не є наслідком конструктивних недоліків чи порушення правил їх експлуатації.

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи від 24.05.2019 року №СЕ-19/109/26-2561ІТ/19 на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система автомобіля «Audi» 80 р.н.з. НОМЕР_1 та рульове керування знаходились у стані відмови. В рульовому керуванні виявлені несправності, деформації рульового колеса, а також блокування переднього лівого колеса, які виникли внаслідок надмірних ударних навантажень, що припали на передню частину автомобіля. В робочій гальмівній системі виявлена несправність у зв`язку із розгерметизацією гальмівної системи, яка виникла через зрив із свого конструктивного місця бачка гальмівної рідини. (а.с.57-64)

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи від 31.05.2019 року №СЕ-19/109/26-310ІТ/19 у заданій відповідно до вихідних даних дорожньо-транспортній ситуації, у діях водія автомобіля марки «Audi» 80 р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимогам пункту 10.1 ПДР України, яка перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП. В діях водія автомобіля марки ВАЗ 21093 р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 не вбачається невідповідності вимогам п.12.3 ПДР України, яка б могла перебувати у причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП. (а.с.81-85 т.2)

Відповідно до висновку СМЕ №110 від 27.05.2019 р. у потерпілого ОСОБА_5 встановлено тілесні ушкодження - закриту травму лівого стегна у вигляді переломів стегнової кістки з приводу чого була проведена операція (МОС лівої стегнової кістки реконструктивним ІБС); закриту травму правої стопи у вигляді вивиху та порушення цілісності кісткової структури з приводу чого були проведені операції (МОС реконструктивним ІБС), забійні рани та садна ділянки лівого колінного суглобу, садна лівої кисті, синці та садна лівого передпліччя та правого плеча. Закрита травма лівого стегна у вигляді переломів стегнової кістки, закрита травма правої стопи у вигляді переломовивиху відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я. Забійні рани ділянки лівого колінного суглобу відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а садна лівої кисті, синці та садна лівого передпліччя та правого плеча до легких тілесних ушкоджень. (а.с.71-73 т2.)

Відповідно до висновку СМЕ №111 від 21.05.2019 р. у потерпілої ОСОБА_6 встановлено тілесні ушкодження - закритий травматичний перелом крижової кістки, які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, але не є небезпечними для життя в момент їх спричинення, а також забійні рани правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. (а.с.65-66 т.2)

Відповідно до даних Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру згідно проведеного дослідження у крові ОСОБА_5 етиловий спирт не виявлено, а у крові ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт в концентрації 2,71 проміле. (а.с.30,31)

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру МВС України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не видавалось. (а.с.86 т.2)

За досліджених обставин, суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.286, оскільки ОСОБА_9 , керуючи транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, його наслідки, особу винного, його характеристику з місця проживання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Суд не розцінює як пом`якшуючу обставину заяву обвинуваченого, зроблену ним у судових дебатах про щире каяття, оскільки щире каяття, як обставина, яка відображає психічний стан особи, що вчинила злочин, повинна свідчити про глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління. Тобто це перед усім явище, яке виявляється у самозасудженні особою вчиненого нею діяння, його наслідків, прагненні усунути заподіяну шкоду. Щире каяття як внутрішнє переживання особи, повинне віднайти свій зовнішній прояв у подальшій поведінці та вчинках особи. Водночас за обставинами справи суд вважає, що позиція ОСОБА_9 , який лише в кінці судового розгляду визнав вину, за увесь час досудового розслідування та судового розгляду не спромігся вжити хоча б якихось заходів до відшкодування заподіяної шкоди, попросити вибачення у потерпілих, свідчить про те, що підстав стверджувати про щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання немає.

Обставиною, що обтяжує покарання судом визнано скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Призначаючи покарання за ст. 286 ч.1 КК України прийшов до переконання, що ОСОБА_9 слід обрати покарання у межах санкції цієї статті у виді обмеження волі. Інші, більш м`які види покарання, як то штраф чи арешт не можуть бути застосовані судом. Обвинувачений ніде не працює, має не виконані цивільно-правові зобов`язання по відшкодування шкоди, завданої потерпілим, тому призначення штрафу є недоцільним. Недостатнім за встановлених судом обставин для досягнення цілей кримінального провадження та мети покарання буде і покарання у виді арешту. На думку суду саме здійснення нагляду за засудженим у кримінально-виконавчій установі відкритого типу із обов`язковим залученням до праці буде необхідним і достатнім видом покарання.

Додаткове покарання, передбачене у виді позбавлення права керування транспортними засобами до обвинуваченого застосуванню не підлягає, оскільки ОСОБА_9 не набув у встановленому законом порядку права керування транспортними засобами.

Позовні вимоги прокурора в інтересах держави про відшкодування витрат, понесених медичними установами на лікування потерпілих є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Позов ОСОБА_5 до обвинуваченого про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з того, що розмір майнової шкоди ОСОБА_9 не оспорювався, визнаний, а заподіяна моральна шкода позивачем належно обґрунтована. Суд не вважає заявлений потерпілим на відшкодування моральної шкоди розмір 100000 грн. надмірним. Потерпілий внаслідок отриманих травм до цього часу не здатний самостійно без милиць пересуватись, визнаний інвалідом третьої групи, втратив 60% працездатності, стан його здоров`я не може бути відновлений навіть внаслідок проведених численних операцій, позбавлений можливості вести звичний спосіб життя.

Позов ОСОБА_6 до обвинуваченого про стягнення майнової та моральної шкоди, що визнаний обвинуваченим слід задовольнити у повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_15 про відшкодування матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу внаслідок пошкодження автомобіля ВАЗ 21093 р.н.з. НОМЕР_2 слід задовольнити, оскільки є обґрунтованими.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 6191,17 грн. понесених витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Цивільні позови прокурора в інтересах держави в особі Надвірнянської райдержадміністрації та в особі Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської облдержадміністрації задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_9 15339,63 грн. понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Надвірянської райдержадміністрації та 10968,16 грн. на користь Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської облдержадміністрації.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_5 27080 грн. майнової шкоди, 100000 грн. моральної шкоди та 2000 грн. понесених витрат на правову допомог адвоката.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_6 8124,53 грн. майнової шкоди, 100000 грн. моральної шкоди та 2000 грн. понесених витрат на правову допомог адвоката.

Цивільний позов ОСОБА_15 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_15 59195 грн. на відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля ВАЗ 21093 р.н.з. НОМЕР_2 та 1015,20 грн. понесених витрат на проведення експертного дослідження.

Речові докази автомобіль ВАЗ 21093 р.н.з. НОМЕР_2 та «Audi» 80 р.н.з. НОМЕР_4 власникам на їх вимогу.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя