Провадження № 1-кп/643/642/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, маючого неповну середню освіту, не працюючого, раніше судимого 09.07.2012 Московським районним судом м. Харкова за ст. 187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 08.02.2016 за ухвалою Харківського районного суду Харківської області 08.02.2016 за ч.5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ від 26.11.2015 у зв`язку з повним відбуттям строку покарання, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2019 приблизно о 15 годині 20 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 20, біля 3-го під`їзду, де побачив раніше невідомого йому малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який тримав у правій руці належний йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7A» та його сестру ОСОБА_6 , 2007 р.н., які заходили до під`їзду.

Саме в цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний, протиправний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 7A», який ОСОБА_6 мав при собі. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного діяння, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в момент коли Красникови відкрили вхідні двері, заштовхнув їх до під`їзду та сам зайшов слідом за ОСОБА_6 та ОСОБА_6 в під`їзд будинку АДРЕСА_2 . Опинившись у під`їзді разом з незнайомим чоловіком, ОСОБА_6 злякалась та втекла по сходах на верхні етажі, при цьому, кричала про допомогу.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на першому поверсі під`їзду, ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, схопив рукою ОСОБА_6 за шию, чим спричинив потерпілому фізичний біль, не завдавши тілесних ушкоджень.

Після цього, продовжуючи свої злочинні, протиправні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 відкрито, проти волі малолітнього ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпілий не чинить йому опору, заволодів належним ОСОБА_6 мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 7A», який потерпілий тримав у правій руці, вартістю 2656, 78 грн., чим причинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений свою вину в скоєнні злочину не визнав, посилаючись на те, що умислу заволодіти телефоном малолітнього потерпілого він не мав, а попрохав телефон для здійснення телефонного дзвінка дружині, з якою перебуває в фактичних шлюбних відносинах, але малолітній потерпілий злякався, почав кричати, він намагався заспокоїти останнього, для чого взяв потерпілого за плече, після чого потерпілий впустив телефон на підлогу та втік. Він підняв телефон з підлоги та намагався наздогнати потерпілого, щоб віддати йому телефон.

Вина обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за обставин, визнаних судом доказаними та викладеними у вироку, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів:

Показами малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який в присутності законного представника ОСОБА_7 та педагога ОСОБА_8 , в судовому засіданні пояснив, що влітку 2019 року приблизно о 15-00 год. раніше незнайомий йому ОСОБА_5 заштовхнув його з сестрою до під*їзду, сестра побігла по сходах, а він залишився з ОСОБА_5 , який схопив його за шию, та заволодів мобільним телефоном, що знаходився в його правій руці, після чого ОСОБА_6 вдалося вирватися та забіжати до бібліотеки.

Показами малолітнього свідка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що влітку 2019 року раніше незнайомий їй ОСОБА_5 заштовхнув її з молодшим братом до під*їзду, вона злякалася та побігла по сходах, а її брат залишився з ОСОБА_5 , який його утримував та схопив за шию. Перебуваючи на іншому поверсі, вона чула крики про допомогу брата, після чого зателефонувала їхньому батьку.

Показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що він є батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_6 29.07.2019 року в обідній час діти пішли до бібліотеки, яка знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 . Після чого йому зателефонувала дочка та повідомила, що на них напав невідомий. Прибувши на місце, він побачив сина з бібліотекарем та ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного сп*яніння. Він попрохав бібліотекаря викликати поліцію та почав шукати дочку. Після нападу у сина була психологічна травма, у зв*язку з чим вони відвідували психолога.

Протоколом пред*явлення особи для впізнання від 29.07.2019 року та фототаблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_9 вказав на ОСОБА_5 , як на особу, яка 29.07.2019 року відкрито заволоділа мобільним телефоном його сина. Також впізнав ОСОБА_5 і малолітній потерпілий ОСОБА_6 .

Випискою № 263 із медичної картки КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 30.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп*яніння.

Суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому дій та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого, вчинене повторно.

Що стосується доводів обвинуваченого щодо його невинуватості у вчинені злочину, суд оцінює їх критично, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання та спростовуються наведеними вище доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_6 , в присутності законного представника ОСОБА_7 та педагога ОСОБА_8 , дав послідовні покази щодо обставин скоєння злочину обвинуваченим, впевнено наполягав на тому, що обвинувачений схопив його за шию та утримував, перш ніж заволодіти мобільним телефоном. Педагог ОСОБА_8 пояснила, що малолітній потерпілий впевнено описує події скоєного на нього нападу, але може помилятися щодо тимчасових рамок вказаної події. Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 також пояснила суду, що її син відразу після нападу аналогічно розказував про обставини нападу. Зазначені покази потерпілого узгоджуються з іншими доказами по справі показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , протоколом пред*явлення особи для впізнання від 29.07.2019 року та фототаблицею до нього.

А тому, невизнання вини обвинуваченим у скоєнні злочину, суд розцінює як обраний ним засіб захисту та спробу уникнути відповідальності за скоєне.

Суд також не погоджується з позицією сторони захисту щодо ознак незакінченого злочину в діях обвинуваченого, оскільки обвинувачений, заволодівши мобільним телефоном потерпілого, розпорядився викраденим майном як вважав за потрібне.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп*яніння, скоєння злочину щодо малолітнього.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, наявність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства. При цьому, суд призначає покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

До набрання чинності вироку суду, суд підтверджує раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.

Суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Суд вирішує питання про долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 29.07.2019 року.

Зарахувати ОСОБА_5 до покарання строк тримання під вартою з 29.07.2019 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.

Витрати, пов*язані з залученням експерта в сумі 942 грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Скасувати арешт з майна, накладений ухвалами слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.08.2019 року. Речовий доказ мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7A», переданий на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого, повернути законному володільцю. Речовий доказ мобільний телефон «Самсунг Е 1125», переданий на зберігання до камери схову Московського ВП ГУНП в Харківській області, повернути ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя