Провадження № 1-кс/947/9007/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001694 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси поштовим зв`зком надійшло вказане клопотання сторони обвинувачення про арешт майна в рамках означеного кримінального провадження.
Згідно даного клопотання, у провадженні слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001694відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань17.06.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2020 до ЧЧ Київського ВП надійшло повідомлення головного судового експерта ОНДКЦ про те, що за адресою: м. Одеса вул. Ак. Корольова, 5, під час проведення експертизи автомобіля «BMW525» д/н НОМЕР_1 чорного кольору, виявлено заміна ідентифікаційного номера кузова.

16.06.2020 слідчим СВ Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області в порядку ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, було проведено огляд вищезазначеного транспортного засобу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,в ході якого зафіксовано вищевказані обставини, щодо зміни номерних агрегатів кузова автомобіля та в подальшому вилучено транспортний засіб марки «BMW» модель «525» в корпусі чорного кольору, д/н « НОМЕР_1 », VIN: НОМЕР_2 ,2002 року випуску, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 та ключ запалювання до транспортного засобу.

Після закінчення огляду, вказаний автомобіль поміщено та штраф майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів №7, який розташований за адресою:

17.06.2020 слідчим відділом Київського ВП в м. Одесі по вказаному кримінальному провадженню винесено постанову про призначення авто-технічної експертизи щодо вилученого транспортного засобу, а також постанову про визнання речовими доказами тимчасово вилучених речей 17.06.2020 р. в ході огляду місця події.

З метою забезпечення збереження вказаного майна, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`вилися, разом з тим від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.
Згідно наявного рапорту, власник тимчасово вилученого майна був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання з розгляду вказаного клопотання, однак останній до суду не з`явився.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з поданого клопотання, на теперішній час досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001694 здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Так, згідно диспозиції ст. 290 КПК України, нормами означеної статті передбачена кримінальна відповідальність за знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.
Слідчим суддею встановлено, що вилучені легковий автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрації транспортного засобу, в зв`язку з відповідністю такого майна категорії речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), постановою слідчого від 17.06.2020 року визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.
Постановою слідчого від 17.06.2020 року, в рамках даного кримінального провадження призначено проведення трасологічного експертного дослідження за експертними спеціальностями 4.3 «Криміналістичне дослідження транспортних засобів», 4. «Дослідження ідентифікаційних номерів та рельєфних знаків», що свідчить, що на теперішній час наявна необхідність в забезпеченні збереження вилученого майна, в цілях забезпечення їх проведення, а також запобігання можливого знищення та пошкодження такого майна.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначеної у клопотанні особи, пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна, з застосуванням у відповідності до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборони відчуження та користування тимчасово вилученим майном.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність вилученого майна категорії речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), зацікавлені особи в будь-який момент мають право звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту майна, поданого у відповідності до вимог ст. 174 КПК України.
Таким чином, враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001694 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на: транспортний засіб марки «BMW» модель «525» в корпусі чорного кольору, д/н « НОМЕР_1 », VIN: НОМЕР_2 , 2002 року випуску; свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ; ключ запалювання до транспортного засобу.

Транспортний засіб марки «BMW» модель «525» в корпусі чорного кольору, д/н « НОМЕР_1 », VIN: НОМЕР_2 , 2002 року випуску; свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серія № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ; ключ запалювання до транспортного засобу передати на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , з правом користування та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1