печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

27 квітня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

захисникиків обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання щодо призначення судового розгляду за обвинувальним актом відносно вчинення

ОСОБА_12 злочину, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України, ОСОБА_13 злочинів, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.365-2 КК України, ОСОБА_14 злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та ОСОБА_15 злочину, ч.3 ст. 365-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
25.03.2020 року до Печерського районного суду м. Києва з Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 26.04.2018 року відносно вчинення ОСОБА_12 злочину, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України, ОСОБА_13 злочинів, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.365-2 КК України, ОСОБА_14 злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та ОСОБА_15 злочину, ч.3 ст. 365-2 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначення провадження до судового розгляду, представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Захисники обвинувачених заперечували проти призначення провадження до судового розгляду, просили повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, обвинувачені підтримали думку захисників.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд за результатами проведення підготовчого судового засідання повертає обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд вважає наявними підстави для повернення обвинувального акту у даному провадженні, оскільки вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Судом береться до уваги, що обвинувальний акт згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору, не лише у разі недотримання при складанні обвинувального акта вимог ст.291 КПК України, а і взагалі вимог цього кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ч.1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В свою чергу, він повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України, особа стає обвинуваченим (підсудним) тоді, коли обвинувальний акт щодо якої, переданий до суду саме в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.

Натомість відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України вказаний перелік відомостей повинен бути перевірений судом при підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду. Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

За змістом положень ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Згідно вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 червня 1990 року, зі змінами та доповненнями, обвинувачення повинно бути сформульовано з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскін проти Австрії» №9783/82 п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.
У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №12969/94 п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І. Н . та інші проти Австрії» №42780/98 п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).
Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).
Вказані вимоги закону органом досудового розслідування не виконані.
В обвинувальному акті відносно ОСОБА_14 не зазначено час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Окрім цього, обвинувальний акт складався та затверджувався поза межами строку досудового розслідування, що є порушенням вимог ст. 113, 115, 219 КПК України, тобто прокурор фактично вийшов за межі своїх повноважень та після закінчення строків досудового розслідування склав, затвердив та вручив копії обвинувального акту підозрюваним та їх захисникам.

Враховуючи викладене, є необхідним обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повернути прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 91, 291, п.3 ч.3 ст.314, 369 КПК України,

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 від 26.04.2018 відносно вчинення ОСОБА_12 злочину, передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України, ОСОБА_13 злочинів, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.365-2 КК України, ОСОБА_14 злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та ОСОБА_15 злочину, ч.3 ст. 365-2 КК України, повернути прокурору Прокуратури Одеської області ОСОБА_5 для усунення недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з моменту її проголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3