Дата документу 29.04.2020 Справа № 331/144/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/144/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/538/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянула 29 квітня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002500 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Шахтарськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із Запорізької місцевої прокуратури № 1 надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

Захисником заявлено клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_11 , про повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що недоліки, на які посилається захисник у своєму клопотанні, можуть бути усунуті в ході судового розгляду.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті наявні недоліки щодо невідповідності кількості інкримінованих епізодів злочинної діяльності, які обвинуваченими вчинялися за попередньою змовою (епізод від 08.11.2018 року), відсутності правової кваліфікації дій обвинувачених за епізодом від 07.11.2018 року та невірності зазначеної загальної вартості викраденого майна (епізоди від 09.11.2018 року та 19.11.2018 року).

Вимоги і узагальненні доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в обвинувальному акті викладені фактичні обставини які повністю відповідають елементам складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, які прокурор вважає доведеними, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а усі зазначені судом недоліки можливо усунути під час проведення судового розгляду шляхом зміни обвинувачення.

Крім того, вказує про порушення судом вимог ст. 314 КПК України, оскільки твердження суду про те, що одному з обвинувачених помилково не пред`явлено один епізод злочинної діяльності є оцінкою та аналізом доказів, що у підготовчому судовому засіданні є неможливим. А також провів підготовче судове засідання та повернув обвинувальний акт без участі обвинуваченого ОСОБА_10 .

Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, пославшись на відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пославшись на законність і обґрунтованість ухвали місцевого суду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу України.

Підставами для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стала встановлена судом невідповідність зазначеного процесуального документу вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.5. ч.2. ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Враховуючи, що звернення до суду з обвинувальним актом, у відповідності до вимог ст. 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування відносно певної особи, є беззаперечним той факт, що відомості в обвинувальному акті повинні чітко відповідати встановленим вимогам до його змісту.

Зазначена вище норма закону органом досудового розслідування не дотримана, що унеможливлює постановити по справі законне і обґрунтоване рішення.

Так, в обвинувальному акті відносно обвинувачених наявна невідповідність кількості інкримінованих епізодів злочинної діяльності, які ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинялися за попередньою змовою, зокрема за епізодом від 08.11.2018 року.

Крім того, в обвинувальному акті відсутня правової кваліфікації дій обвинувачених за епізодом від 07.11.2018 року.

Одночасно, слід зазначити, що у разі триваючого злочину за епізодом від 07.11.2018 року та 09.11.2018 року такі дії обвинувачених могли знайти відповідне відображення у обвинувальному акті чи отримати окрему правову кваліфікацію за даними епізодами.

Окрім цього, в обвинувальному акті невірно зазначена загальна вартість викраденого обвинуваченими майна за епізодами від 09.11.2018 року та 19.11.2018 року

З огляду на це, недоліки даного обвинувального акту вказують на неконкретність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що в свою чергу не узгоджується з вимогами ст. 291 КПК України.

Отже, зміст обвинувального акту, складеного відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не відповідає вимогами ст. 291 КПК України.

Встановлені місцевим судом недоліки є суттєвими, так як відсутність чіткого та конкретного пред`явленого обвинувачення із зазначенням всіх, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України складових порушують права обвинуваченого на захист, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження.

Така невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України дійсно не надавала суду можливості для призначення судового розгляду.

З цього приводу судова колегія вважає за необхідне відмітити практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно ч. 2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства.

Так, в рішенні від 26 червня 2008 року у справі «Ващенко проти України» Суд зазначив, що поняття «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51).

Отже, обвинувачення повинно бути конкретним і тільки в такому випадку обвинувачена особа може реалізувати своє право на захист від пред`явленого їй обвинувачення.

Наведені прокурором у апеляційній скарзі доводи є непереконливими та не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого суду, яке направлене на виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його здійснення у відповідності до загальних засад, зокрема передбачених ст. 9 КПК України, в першу чергу органами досудового розслідування і прокурором з тим, щоб в подальшому ці ж завдання належно могли бути виконані судом.

Відсутність обвинуваченого ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні не вплинула на законність прийнятого судом рішення.

З огляду на викладене обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у зазначеному виглядіне може бути визнаний таким, що складений відповідно до вимог закону, а тому підлягає поверненню прокурору.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора, у зв`язку із необґрунтованістю, задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України, з наведених районним судом підстав, колегія суддів знаходить слушним, інші доводи апелянта не заслуговують на увагу та не спростовують зазначеного висновку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4