Справа № 466/8028/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЛВК 30 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції спільне клопотання начальника установи, начальника арештного дому ДУ «Личаківська виправна колонія № 30» та спостережної комісії Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Зборів, Тернопільської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , до засудження фактично проживав: АДРЕСА_2 , із середньо-спеціальною освітою, одруженого, до засудження не працевлаштованого,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 раніше судимий 21.05.2007 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений умовно-достроковона невідбутий термін покарання 2 місяці 28 днів.

У даній справі ОСОБА_5 засуджений 27.10.2011 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.1 ст. 115 КК України на 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 01.03.2016 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 11.01.2011 по 25.04.2012.

Початок терміну покарання: 11.01.2011 року. Кінець терміну покарання: 27.09.2020 року.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в Чортківському СІЗО з 25.01.2011 порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.

У Петрівську виправну колонію (№49)» ОСОБА_5 прибув 14.06.2012. За час відбування покарання в установі допустив 16 порушень вимог режиму відбування покарання, за що 12 разів притягався до дисциплінарної відповідальності, 4 рази по факту порушень було проведено бесіду профілактичного характеру. Адміністрацією установи 2 рази заохочувався.

У Личаківську виправну колонію (№30)» ОСОБА_5 прибув 10.08.2016. З вересня 2017 по серпень 2019 року працевлаштований на підприємстві установи в дільниці виготовлення електромереж (ТзОВ «Фуджікура Аутомотів Україна-Львів»). З вересня 2019 працевлаштований кухарем в їдальні установи. За час відбування покарання в установі порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи 3 рази заохочувався.

Представник ЛВК 30 ОСОБА_4 будучи у судовому засіданні підтримала спільне клопотання, просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити посилаючись на те, що 10.05.18 засудженому відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення, після цього поведінка засудженого не змінилася.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши представника адміністрації виправної колонії на підтримання клопотання, пояснення засудженого, висновок прокурора, який не підтримав клопотання, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за умисний особливо тяжкий злочин до позбавлення волі. На час розгляду клопотання невідбутий термін покарання становить більше як 09 місяців, що є значним. Під час відбування покарання у місях позбавлення волі неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення зняті або погашені.

10.05.18 адміністративною комісією ЛВК №30 засудженому ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні заохочувальної норми згідно ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення. Як убачається з довідки по особовій справі засудженого, після рішення комісії поведінка засудженого не змінилася, додаткових заохочень немає.

Те, що засуджений за час відбування покарання впродовж 2015-2017 років пять разів заохочувався, на думку суду, не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Отже, з урахуванням наведеного суд вважає, що адміністрація Личаківської ВК(№30) УДПтС України у Львівській області не надала достатніх доказів того, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до виконання своїх обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні спільного клопотання начальника установи, начальника арештного дому ДУ «Личаківська виправна колонія № 30» та спостережної комісії Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення засуджений та прокурор має право подати апеляцію до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова.

Повний текст ухвали виготовлений 12.12.2019.

Суддя ОСОБА_1