н/п 1-кс/953/5568/20
"14" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

встановив:
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ТК ТОВ фірми «Харків-Москва» вважає загрозу рейдерського захоплення фірми такою, що минула, а необхідність в арешті вказаних об`єктів нерухомого майна в якості забезпечення речового доказу такою, що відпала. Вказаний арешт порушує права власника на розпорядження вказаними об`єктами нерухомого майна.
Заявник та прокурор прокуратури Харківської області до судового засідання не з`явились, про день та час розгляду клопотання повідомленні належним чином, про причини неявки не повідомили.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Органом досудового розслідування встановлено, що 28.10.2019 у період з 15.00 до 15.30 год. державний реєстратор Красноградської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_4 , зловживаючи своїми повноваженнями, безпідставно виконала реєстраційні дії, за якими було змінено керівника торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми «Харків-Москва» ОСОБА_5 , а також виключено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зі складу засновників вказаного товариства та змінено керівника товариства на ОСОБА_11
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування…, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту з майна.
Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді від 11.12.2019 р. при розгляді клопотання про арешт майна, не змінилися, а саме те, що арештоване майно є речовим доказом матеріальним об`єктом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Заявником не доведена необхідність скасування застосованого судом арешту на майно в рамках кримінального провадження, оскільки на думку слідчого судді наявні ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя - ОСОБА_1