Справа № 174/1105/19
н/п 1-кп/174/24/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого - УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської

області - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вільногірськ, кримінальне провадження № 0000318 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Кам`янське, Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, тимчасово не працює, на військовому обліку не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , який будучи раніше неодноразово судимим, останній раз: 19.03.2007 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 11 років позбавлення волі. На підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.04.2015 за ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 2 роки 6 місяців 8 днів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову скоїв злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 27.09.2019 у період часу з 15.00 год. до 16.00 год., знаходячись на вулиці біля 1-го під`їзду буд. АДРЕСА_3 , де побачив не зачинені на замок вхідні двері до підвального приміщення вказаного будинку, внаслідок чого, в останнього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, яке належить Управлінню архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області).

У той же день, тобто 27.09.2019 у період часу з 15.00 год. до 16.00 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи знаходи тись за вищевказаною адресою, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, через не зачинені на замок двері, проник до підвального приміщення, розташованого у 1-му під`їзді буд. АДРЕСА_3 , де діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, а саме: за допомогою фізичної сили демонтував фрагменти чавунних труб, бувших у використанні, а саме: труби д. 110 L 2 м у кількості 3 шт., вартістю 215,28 грн. за 1 штуку, загальною вартістю 645,84 грн. та чавунного переходу д 110x124, бувшого у використанні у кількості 2 шт., вартістю 9,216 грн. за 1 штуку, загальною вартістю 18,43 грн. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння злочину зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області майнову шкоду на суму 664,27 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 07.10.2019 № 3357/19.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 27.09.2019 року близько 15.00-16.00 знаходився у підвалі будинку за адресою: вул. Центральна, 79, 1 під`їзд, зайшовши туди він руками зірвав чавунні труби, склав у мішки та виніс. Один мішок важив приблизно 40 кг. Спочатку виніс один мішок і здав на прийом, а потім виніс другий і також здав. За це отримав грошові кошти. На той час перебував у скрутному фінансовому становищі, тому потребував коштів. Щиро кається, спричинену шкоду відшкодував у повному обсязі. Звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає потреби.
Представника потерпілого повідомлено про день, час та місце судового розгляду, він в судове засіданні не з`явився, своєю заявою просив справу розглядати та закінчувати без його участі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом здійснено допит обвинуваченого, досліджені характеризуючі його особу матеріали, досліджено постанову про приєднання до справи речових доказів та квитанцію, визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що факт вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_4 , знайшов своє підтвердження в суді, його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин належить до категорії тяжких злочинів.
Обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває, не працює, за місцем відбування покарання та за місцем мешкання характеризується позитивно, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються досліджені в судовому засіданні матеріали, що його характеризують, а також відшкодування спричиненої потерпілому шкоди, що підтверджується копією відповідної квитанції, яка долучена в судовому засіданні.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , у відповідності ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в скоєному кається, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно та матеріальну шкоду відшкодував.

Врахувавши обставини справи, особу обвинуваченого та досудову доповідь на останнього, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Речові докази по справі, а саме: два поліетиленових мішка з фрагментами металевих труб (квитанція № 506) повернути потерпіломуУАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання немає.
На підставівищенаведеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75, п.п. 1-2 ч.1 ст. 76 КК України, ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1(одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по справі, а саме: труби в двох поліетиленових мішках з фрагментами металевих труб повернути Управлінню архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства Вільногірської міської ради Дніпропетровської області

Витрати на залучення експертів по справі відсутні.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1