Провадження № 1-кп/127/946/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про які внесені 25 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001656 та ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесені 10 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001187, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 186 КК України.
Прокурор в ході судового розгляду заявила клопотання про продовження утримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою строком на 60 діб. Клопотання мотивувала тим, що вказані особи обвинувачуються у вчиненні сукупності тяжких злочинів, втратили довіру правоохоронних органів, вчинивши зазначені в обвинувальному акті дії в період розгляду в суді іншого кримінального провадження щодо них. Вважала наявними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик ухилення від явки до суду, що унеможливить належний розгляд справи, високий ризик вчинення інших кримінальних правопорушення, впливу на потерпілих та свідків. Тому подала письмове клопотання, в якому просила продовжити строк утримання обвинувачених під вартою на 60 діб. При цьому зазначила про недоцільність визначення розміру застави, оскільки серед злочинів, інкримінованих обвинуваченим є такі, що вчинені із застосуванням насильства.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Захисник вказала, що наявність ризиків не доведена стороною обвинувачення, ОСОБА_3 є особою молодого віку, під час описаних в обвинувальному акті подій був неповнолітнім, навчається в коледжі, має постійне місце проживання, а тому вважали необхідним змінити обраний запобіжний захід на домашній арешт.
Законний представник обвинуваченого підтримала думку захисника.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили відмовити в клопотанні прокурора. ОСОБА_6 посилався на ті обставини, що обвинувачений характеризується виключно позитивно, що підтверджено наявними у справами документами та характеристиками, є особою молодого віку, вжив заходів щодо відшкодування шкоди, а тому потерпілий не має до нього претензій та висловив думку про необхідність зміни запобіжного заходу. Все вказане не враховано стороною обвинувачення в клопотанні про продовження дії запобіжного заходу. Ризики, наведені прокурором є абстрактними та не відповідають дійсним обставинам, ОСОБА_4 не має наміру жодним чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу відносно обвинувачених, суд виходить з наступного.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2020 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи заявлене клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , суд враховує що останній обвинувачується у вчиненні сукупності тяжких злочинів, а саме у двох епізодах ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 127 КК України. Суд приймає до уваги обставини злочинів та спосіб їх вчинення, що зазначені в обвинувальному акті, дані про те, що обвинувачені добре знають місце проживання та навчання одного з потерпілих та факт того, що в справі не допитаний жоден потерпілий та свідки, що може спонукати обвинуваченого до незаконного впливу на них, оскільки у випадку доведення винуватості, обвинуваченому загрожуватиме покарання до 10 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 127 КК України. Наявність вказаних обставин, свідчить про існування ризиків незаконного впливу на потерпілого та свідків, переховування від суду з метою уникнення можливої відповідальності. При цьому суд вважає обґрунтованими і доводи прокурора про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки доказами у справі підтверджено факт того, що подія зазначена в обвинувальному акті за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 127 КК України мала місце під час перебування на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України.
Таким чином, ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, наведені при обранні та подальшому продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, при цьому більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого.
При вирішенні клопотання щодо ОСОБА_4 суд виходить з наступного. Останній обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів у співучасті з неповнолітньою особою із застосуванням насильства щодо потерпілого. При цьому на момент описаних в обвинувальному акті подій щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вже розглядалась кримінальна справа за обвинуваченням у вчинення тяжкого злочину проти власності. З огляду на обставини інкримінованих діянь, передбачене, в разі доведеності вини, покарання, суд вважає, що ризики наведені прокурором продовжують існувати та не зменшились, перебуваючи на волі обвинувачений буде мати можливість ухилення від явки до суду, впливу на потерпілих та свідків, зможе вчинити інші кримінальні правопорушення.
Обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою за вказаних умов не виправдано, не зможе усунути описаних ризиків та не забезпечить належної поведінки обвинуваченого.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Суд приймає до уваги те, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, а тому визначення розміру застави у кримінальному провадженні є недоцільним.
Все зазначене свідчить, що ризики передбачені ст. 177 КПК України існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинувачених під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 діб, починаючи з 15.04.2020 року до 13.06.2020 року, включно.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити на 60 діб, починаючи з 15.04.2020 року до 13.06.2020 року, включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: