Провадження № 1-кп/331/143/2020
Єдиний унікальний номер 331/2230/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,.,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

На розгляд учасників процесу поставлено питання щодо продовження обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Прокурори вважали, що підстав для зміни запобіжного заходу не вбачається, тому просили продовжити застосовуваний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 вважали недоцільним продовжувати обраний раніше запобіжний захід та просили змінити його на домашній арешт, зазначивши, що обвинувачений має постійне місце проживання, наміру ухилитися від суду не виявляє, бажає працювати з метою відшкодування шкоди потерпілим.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Прокурором зазначено, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання саме цього запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначені ризики були встановлені і слідчим суддею під час досудового провадження та судом у підготовчому судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_7 ймовірно вчинив кримінальні правопорушення, які, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості. Обвинувачений є раніше судимим за вчинення корисливого злочину, вчинив декілька епізодів злочинів в період іспитового строку, що свідчить про те, що належних висновків для себе ОСОБА_7 не зробив та на шлях перевиховання не став. Численність епізодів правопорушень вчинених на протязі нетривалого періоду (два місяці) безумовно свідчить про ризик можливого продовження протиправної поведінки.

Крім того, суд зазначає, що з огляду на відсутність міцних соціальних зв`язків (власної родини та даних про офіційне працевлаштування) та обставини вчиненого злочину, ризик можливого ухилення обвинуваченого від суду також є наявним.

На сьогодні у зв`язку із направленням справи до суду ці ризики не змінились та продовжують існувати, тому суд доходить висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає, оскільки встановлені судом ризики є очевидними та такими, що можуть справдитися із великим степенем вірогідності, про цьому дані біографії обвинуваченого свідчять про схильність останного отримувати дохід незаконним шляхом.

З огляду на таке суд доходить висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим та ефективним у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим доцільно продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, а у задоволенні клопотання обвинуваченого відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 184, 194, 331 КПК України, суд у х в а л и в:

Продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду строком на два місяці тобто до 07 червня 2020 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи діб на підставі рішення Конституційного суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя ОСОБА_1