Провадження № 11-сс/811/195/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року,

з участю ОСОБА_6

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні об`єднаних в одне провадження скарг ОСОБА_6 на постанови слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 17.09.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000547 від 04.07.2019 та від 22.11.2019 про закриття кримінального провадження № 0000547 від 04.07.2019.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 винесена постанова про закриття кримінального провадження із дотриманням вимог КПК України. Доводи заявника, що останній не висловлює незгоду із судовим рішенням та не оскаржує його в позасудовому порядку спростовуються як змістом первинної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16.02.2019, так і змістом поданих до суду скарг, в яких останній прямо вказує на «незаконність» судового рішення та безпідставність наведених у ньому слідчим суддею мотивів з посиланням, зокрема, на чинну на момент його прийняття Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затверджену Наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012, положення якої, на думку заявника, суперечать вимогам ст.ст. 214, 218 КПК України. Ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 09.07.2018 у справі № 461/4937/18 є чинною, такою, що набрала законної сили, у зв`язку з чим підлягає обов`язковому виконанню. В Україні дії принцип презумпції законності судового рішення, який у цьому конкретному випадку у встановленому законом порядку не спростований. Інші доводи скарг, в тому числі щодо незаконності постанови слідчого від 17.09.2019 про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні, не спростовують зазначених вище висновків слідчого судді. Оскільки за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000547 від 04.07.2019 встановлено, що в діях слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, а тому відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.

На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про задоволення скарг ОСОБА_6 на постанови слідчого ТУ ДБР у м.Львові ОСОБА_9 про відмову у визнанні потерпілим від 17.09.2019. на постанову про закриття кримінального провадження від 22.11.2019 у кримінальному провадженні № 0000547 від 04.07.2019.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ні слідчим, ні слідчим суддею Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 у своїх рішеннях не наведено належного доказу про належне дослідження та встановлення дійсних обставин справи суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_8 .
Зазначає, що у слідчого та у слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 дослідження відповідності предмету скарги ОСОБА_6 до Галицького районного суду м.Львова дійсному предмету.
Підкреслює, що ні слідчим ні слідчим суддею Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 не спростовано, що ухвала є завідомо неправосудною.
Наголошує, що слідчим суддею Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 не взято до уваги той факт, що керівник-прокурор прокуратури Львівської області у справі, яка розглядалась та вирішувалась слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_8 , є фігурантом справи (є звинуваченим у протиправних діях та рішенні), а у кримінальному провадженні № 0000547 від 04.07.2019 є наглядовою прокуратурою. А це є конфліктом інтересів, який зробив нагляд прокуратури Львівської області за законністю проведення досудового розслідування завідомо протиправним. Відповідно, це є підставою для скасування наведених постанов через недотримання вимог до проведення досудового розслідування.
На думку апелянта, не взято до уваги слідчим суддею Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 машем факти протиправної відмови слідчого виконувати вимоги ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України за відсутності встановлених на це Кодексом підстав. Тільки одне це зробило постанову про відмову у визнанні потерпілим протиправною.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказав, що вважає, що такий пропущений з поважних причин, так, як копію оскаржуваної ухвали він отримав 24.02.2020 р.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ ОСОБА_6 , який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та подану ним апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цієї частини. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, М.Антошка від 22 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження №0000547 від 04 липня 2019 року.

Слідчим постанову про закриття кримінального провадження винесено на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги дійшов до вірного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Так, слідчим суддею належно перевірено та дано відповідну оцінку тому, що слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 винесена постанова про закриття кримінального провадження із дотриманням вимог КПК України. При цьому слідчим суддею підставно зазначено про те, що, доводи заявника, про те, що останній не висловлює незгоду із судовим рішенням та не оскаржує його в позасудовому порядку спростовуються як змістом первинної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16.02.2019, так і змістом поданих до суду скарг, в яких останній прямо вказує на «незаконність» судового рішення та безпідставність наведених у ньому слідчим суддею мотивів з посиланням, зокрема, на чинну на момент його прийняття Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затверджену Наказом Генерального прокурора України № 125 від 03.12.2012, положення якої, на думку заявника, суперечать вимогам ст.ст. 214, 218 КПК України. Ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 09.07.2018 у справі № 461/4937/18 є чинною, такою, що набрала законної сили, у зв`язку з чим підлягає обов`язковому виконанню. В Україні дії принцип презумпції законності судового рішення, який у цьому конкретному випадку у встановленому законом порядку не спростований.

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що інші доводи скарг, в тому числі щодо незаконності постанови слідчого від 17.09.2019 про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні, не спростовують зазначених вище висновків слідчого судді. Оскільки за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000547 від 04.07.2019 встановлено, що в діях слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 відсутні ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, а тому відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, як слідчим так і слідчим суддею, підставно звернено увагу на те, що незгода із судовим рішенням не може бути підставою для кримінального переслідування судді, який його ухвалив. В разі незгоди із судовим рішенням особа вправі оскаржити його в порядку та спосіб, передбачений законом, й звернення про вчинення кримінального правопорушення суддею у зв`язку з ухваленням ним судового рішення є втручанням у діяльність суду та способом впливу на суд, що порушує гарантований Конституцією України принцип незалежності суддів.

На думку колегії суддів, при закритті провадження слідчим було дотримано процесуального порядку винесення постанови, оскаржувана постанова слідчого винесена з проведенням усіх необхідних для прийняття такого рішення процесуальних дій.

Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства, спростував наведені в скарзі ОСОБА_6 мотиви та дійшов правильного висновку про законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Вказівка в апеляційній скарзі на невідповідність ухвали слідчого судді вимогам кримінального процесуального закону є необґрунтованою. При розгляді скарги слідчим суддею досліджені надані матеріали, повно та всебічно з`ясовані усі необхідні питання щодо перевірки законності прийнятого органом досудового розслідування рішення.

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки відповідають фактичним обставинам. Істотних порушень кримінального процесуального закону при судовому розгляді, які б тягли за собою скасування судового рішення, допущено не було.

Ухвала слідчого судді належним чином вмотивована. Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя перевірив доводи скарги заявника, й обґрунтував викладені в ухвалі висновки.

З огляду на викладене колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими й до уваги їх не бере. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Поряд з цим, колегія суддів, вважає, що ОСОБА_6 слід поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року, визнати причини пропуску такого строку поважними, оскільки копію оскаржуваної ухвали апелянт отримав та ознайомився з повним текстом такої лише 24.02.2020 р.

Керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року, якою відмовлено в задоволенні об`єднаних в одне провадження скарг ОСОБА_6 на постанови слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 17.09.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000547 від 04.07.2019 та від 22.11.2019 про закриття кримінального провадження № 0000547 від 04.07.2019 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4