Справа № 556/1969/18
Провадження № 1-кс/565/111/20
У Х В А Л А

23 квітня 2020 року м.Вараш

Колегія суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у виділеному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 17 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , утримуваного в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2020 року з Рівненського апеляційного суду, в порядку визначення підсудності, надійшов до Кузнецовського міського суду Рівненської області обвинувальний акт у виділеному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 17 січня 2017 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Ухвалою колегії суддів Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 березня 2020 року застосовано до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Дана ухвала суду закінчує свою дію 04 травня 2020 року.
23 квітня 2020 року на розгляд Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що після направлення обвинувального акта до Володимирецького районного суду Рівненської області для розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 тривалий час переховувався від суду, у зв`язку з чим оголошувався в розшук. Окрім цього, ухвалою колегії суддів Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 лютого 2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою, без визначення розміру застави, а розмір застави, сплачений ОСОБА_7 , звернутий в дохід держави. Прокурором також зазначається, що обвинуваченому ОСОБА_7 відоме місце проживання потерпілого та свідків, які на даний час не допитані в судовому засіданні, що, на думку прокурора, є ризиком впливу на потерпілого ОСОБА_10 та свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Тому, на думку прокурора, ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, продовжують існувати. При цьому більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав вищезазначене клопотання з викладених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив у його задоволенні відмовити, вважаючи його безпідставним та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 також заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи недоведеною неможливість застосування до обвинуваченого менш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Представник потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора щодо застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За результатами розгляду клопотання, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Згідно ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті

Відповідно до ч.1 і п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ч.4 ст.12 КК України, діяння передбачене ч.4 ст.187 КК України є особливо тяжким злочином.

Санкцією ч.4 ст.187 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Ухвалою колегії суддів Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 лютого 2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 міру запобіжного заходу змінено із застави на тримання під вартою без визначення розміру застави. Розмір застави, сплачений ОСОБА_7 , звернутий в дохід держави.

Зміст поданого клопотання, а також додані до нього матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, який поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. З огляду на наведені обставини, колегія суддів на даний час має тверде переконання, що дані, які свідчать про існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення ним інших кримінальних правопорушень, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, є достатніми та беззаперечними. Вказані ризики є такими, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Зазначені вище обставини свідчать, що менш суворий запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, визнаним судом доведеними.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, також обвинуваченому ОСОБА_7 визначався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений ним, тому колегія суддів визнала за необхідне не визначати розмір застави обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 372, 376, 392, 395 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , задовольнити.

Продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.
Ухвала суду закінчує свою дію 21 червня 2020 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у цей строк з дня отримання копії даної ухвали суду.
Повний текст ухвали складено і оголошено 28 квітня 2020 року об 11 год. 00 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3