Справа № 352/2082/19
Провадження № 1-кп/352/105/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000280 від 14.07.2019 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не одруженого, працюючого неофіційно, інваліда другої групи, з середньою спеціальною освітою, українця, громадянина України, депутатом будь-якої ради не обирався, комісованого з лав ЗСУ, згідно ст. 89 КК України не судимого, якому пам`ятка про його права та обов`язки надані в судовому засіданні вручена, у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_5 , вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло.

Вказаний злочин підсудний вчинив при таких обставинах:

13.07.2019 року приблизно о 20 год. 45 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті незаконне збагачення, зайшов через залишену відчиненою хвіртку на територію господарства ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені (на ключ) вхідні двері зайшов до приміщення літньої кухні, яка знаходиться в цокольному приміщенні житлового будинку вказаного господарства. Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_5 побачив, що на холодильнику у коридорі справа від входу у літню кухню знаходиться мобільний телефон марки "Самсунг Галексі J1" ІМЕІ1 НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 жовтого (золотистого) кольору у чохлі червоного кольору. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_5 доводячи свій умисел до кінця, викрав мобільний телефон марки "Самсунг Галексі J1", вартістю 1680,00 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 00 копійок) із чохлом марки «Гуспері» червоного кольору, вартістю 80 грн. та двома сім картами операторів мобільного зв`язку компанії ПАТ «ВФ України», вартістю 25 грн. та ПрАТ «Київстар», вартістю 25 грн., грошові кошти на рахунку якого відсутні, які належать ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 із викраденим майном з місця події скрився та розпорядився ним на власний розсуд, а саме 14.07.2019 р. близько 01.30 хв. здав його за 940 грн. в Івано-Франківське відділення № 42 ПТ «Ломбард Фінанс», а сім карти операторів мобільного зв`язку із чохлом викинув, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1 810 (одна тисяча вісімсот десять) гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілою дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що неправомірні діяння скоїв внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища. На даний момент всі заподіяні потерпілій його неправомірними діями збитки відшкодовано в повному обсязі в добровільному порядку.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву в якій ствердила, що їй повністю відшкодовано спричинену обвинуваченим шкоду в добровльному порядку, жодних претензій до останнього немає. Просить суд кримінальне провадження відносно обвинуваченого розглядати за її відсутності, призначити йому несуворе покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинуваченим та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на вищенаведене, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні потерпілій злочином збитки відшкодував повністю в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд враховує думку потерпілої щодо несуворості міри покарання, яку слід призначити ОСОБА_5 , а також приймає до уваги і те, що підсудний хоч і працюючи неофіційно, проте займається суспільно-корисною працею, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку наркологічному диспансері не перебуває, проте будучи визнаним згідно висновків судово-психіатричної експертизи осудним перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, являючись інвалідом другої групи має незадовільний стан здоров`я.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначаючи основне покарання у вигляді позбавлення волі, суд застосовує щодо підсудного норми ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Питання про речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 , від відбування призначеного судом основного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , обов`язок : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (, розрахунковий рахунок -9002 за кодом класифікації доходу 24060300, банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО 899998) 628,04 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС витрат на проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/109/14-434 Д/19 від 25.07.2019 р. та 628,04 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС витрат на проведення товарознавчної експертизи № СЕ-19/109/28-538ТВ/19 від 16.08.2019 р., а всього 1256,08 грн.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Тисменицького ВП ГУНП, а саме: один слід пальця руки знищити, картонну коробку від мобільного телефону марки "Самсунг Галексі J1" повернути за приналежністю потерпілій ОСОБА_6 ; оригінал фіскального чеку № 28568 касир № 1111 ПТ «Ломбард Фінанс» від 24.07.2019 р. зберігати при матеріалах даного кримінального провадження; мобільний телефон марки "Самсунг Галексі J1", ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 жовтого кольору повернути за приналежністю власнику потерпілі ОСОБА_6 .

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику, негайно, після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1