Справа № 469/96/20
Провадження № 1-кп-945/227/20
Вирок
Іменем України
5 травня 2020 року Миколаївський районний суд Миколаївській області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Українка, Березанського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

в с т а н о в и в :

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 24 листопада 2019 року приблизно о 14год.40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ 21061 реєстраційний номер НОМЕР_1 , оранжевого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 та який знаходився у користуванні у останнього, з метою подальшого використання вказаного автомобіля в особистих цілях, підійшов до вищевказаного транспортного засобу, який знаходився на узбіччі дороги по вулиці Центральній 112 в с.Анатолівка Березанського району Миколаївської області.

Після цього, у зв`язку з тим, що біля автомобіля нікого не було, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом та звернення його у свою користь діючи умисно, відчинив водійську дверку, яка була не зачинена та сів на водійське сидіння та за допомогою ключа живлення який знаходився в замку живлення привів в дію двигун автомобіля.

Привівши в дію двигун автомобіля ОСОБА_5 незаконно, таємно заволодів транспортним засобом-легковим автомобілем марки ВАЗ 21061 оранжевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 40000грн., належного ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник з транспортним засобом, яким він незаконно заволодів, шляхом встановлення контролю на транспортним засобом і переміщенням його в просторі, завдавши ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 40000грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся, що виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

З урахуванням того, що проти не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

За таких умов, докази на підтвердження вини обвинуваченого, за погодженням з учасниками провадження, не досліджувались, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною, а його дії правильною кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до п.1, 2, 3, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання підсудному, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно дотримуватися вимог ст.65 КК України, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При призначенні покарання у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого ним злочину.

Обставин, що обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК Україниє середньої тяжкості злочином, особу обвинуваченого, який не працює, на обліку у лікарів психіатра не перебуває, стоїть на Д обліку у лікаря нарколога, щире каяття.

Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_5 можливо та доцільно призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням обмежень, передбачених ст.76 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_5 визнати виним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладення на нього обов`язків згідно п.п.1,2, ч.1 ст.76 КК України, п.2, ч.2 ст.76 КК України

Речові докази по даному кримінальному провадженню: автомобіль марки ВАЗ-21061 оранжевого кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити за належністю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

05.05.2020