Єдиний унікальний номер судової справи 201/2477/20
Номер провадження 1-в/201/105/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

лікаря психіатра ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

особи відносно якої подано клопотання про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву лікаря психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інваліда 3 групи по психічному захворюванню, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява лікаря психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради відносно ОСОБА_6 .

У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1» ОСОБА_4 підтримала подану заяву та просила продовжити стосовно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 останній страждає на психічне захворювання у формі шизофренії, маячна форма з епізодичним типом перебігання, стан хворого є нестабільним, оскільки він не регулярно приходив до дільничного лікаря-психіатра і не приймав лікування. При цьому, лікар-психіатр ОСОБА_4 зазначила, що 10 березня 2020 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради, яка дійшла висновку про необхідність продовження застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради.

Прокурор ОСОБА_7 підтримала заяву лікаря-психіатра та, з урахуванням висновку комісії лікарів-психіатрів, вважала за доцільне продовжити відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти продовження застосування ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, оскільки дійсно згідно висновку лікарів-психіатрів, останній потребує продовження лікування.

У судовому засіданні ОСОБА_6 погодився із лікарем-психіатром і не заперечував проти продовження лікування у примусовому порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши заяву та матеріали, додані до неї, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 про продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Згідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Так, з доданих до заяви лікаря-психіатра матеріалів встановлено, що постановою Апеляційного суду Луганської області від 05 березня 2007 року до ОСОБА_6 за скоєння в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2015 року застосовані до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру з суворим наглядом змінені на примусові заходи з посиленим наглядом.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2017 року ОСОБА_6 змінені примусові заходи медичного характеру з посиленим наглядом на примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом.

Ухвалою Сватівського районного сулу Луганської області від 23 серпня 2017 року примусові заходи медичного характеру зі звичайним режимом нагляду відносно ОСОБА_6 продовжені.

Ухвалою Сватівського районного сулу Луганської області від 31 січня 2018 року ОСОБА_6 змінені примусові заходи медичного характеру зі звичайним наглядом в умовах стаціонару на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2018 року продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_6 строком на 6 місяців.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2019 року продовжено надання амбулаторного лікування відносно ОСОБА_6 строком на 6 місяців.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2019 року продовжено надання амбулаторного лікування відносно ОСОБА_6 строком на 6 місяців.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради від 10 березня 2020 року, встановлено, що ОСОБА_6 страждає на психічне захворювання у формі шизофренії, маячна форма з епізодичним типом перебігання. За період амбулаторного лікування не регулярно приходив до дільничного лікаря-психіатра, лікування не приймав, змінив місце мешкання: АДРЕСА_3 , працює столяром в ПП. 10 березня 2020 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради, під час огляду якого ОСОБА_6 тримався насторожено, на питання відповідав нетерпимо, відмічається емоційна нестійкість, був брехливим, вивертким, маячні ідеї не виказував, переживання повністю не виказує. З урахуванням нестабільного психічного стану ОСОБА_6 , хронічного характеру захворювання останнього, необхідності постійного підтримуючого лікування, тяжкості скоєного суспільно небезпечного діяння, комісія лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради прийшла до висновку про доцільність продовження застосування ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради.

Отже, ураховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради від 10 березня 2020 року, а також, зважаючи на те, що ОСОБА_6 продовжує страждати на психічне захворювання у формі шизофренії, маячна форма з епізодичним типом перебігання, при цьому, його психічний стан не покращився, на тяжкість скоєного суспільно небезпечного діяння, суд приходить до переконання про необхідність продовження застосування ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради.

При цьому, підстав щодо необхідності застосування інших примусових заходів, передбачених ч. 1 ст. 94 КК України судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_4 про продовження застосування ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 372, 512, 514 КПК України, ст. ст. 94, 95 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву лікаря психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 1» Дніпровської міської ради на строк 6 (шість) місяців.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 16 годині 30 хвилин 22 травня 2020 року.

Головуючий - суддя ОСОБА_1