Справа № 128/341/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі:
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001040 від 25.11.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм на ТОВ «Будіндустрія-09», раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 25.11.2019 близько 09 години 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням "Вінниця-Тиврів", на в`їзді до села Бохоники + 950 м, по правій смузі руху в напрямку м. Тиврів, зі швидкістю 60 км/год., чим перевищив максимально дозволену швидкість руху, встановлену на момент дорожньо-транспортної пригоди на даній ділянці автошляху - 50 км/год, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, а саме наявність заокруглення дороги вліво по напрямку свого руху, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при зміні напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод для руху або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався у зустрічному напрямку по належній смузі руху.

Внаслідок даної пригоди, пасажир автомобіля «Daewoo Lanos», ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 62/72 від 21.01.2020 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла, закриту травму грудної клітки - пневмогемоторакс зліва (наявність крові-понад 500 мл. та повітря в плевральній порожнині), перелом 8-го ребра зліва по задній пахвинній лінії, закрита травма органів черевної порожнини-розрив селезінки в ділянці воріт (25.11.2019 операція по видаленні селезінки), гемоперитонеум (наявність крові в черевній порожнині-понад 1500 мл). Вказана сполучна травма тіла у ОСОБА_5 виникла від дії тупого твердого предмета (предметів) терміном спричинення незадовго до госпіталізації 25.11.2019 року та належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки масивна крововтрата являлася небезпечною для життя в момент спричинення.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 48 від 22.01.2020 року: В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах, в діях водія автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_4 вбачається невідповідність дій вимогам п.п. 10.1,12.1 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_4 , які не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких: п. 12.1 "Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним"; Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 КК України визнав повністю, розкаявся у скоєному. Суду показав, що 25.11.2019 він, керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою з Тиврова на Вінницю разом з своїм пасажиром ОСОБА_5 потрапив на ожеледицю та не справився з керуванням. Автомобіль розвернуло та біля в`їзду до села Бохоники викинуло на зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Камаз», який рухався у зустрічному напряму. Внаслідок ДТП його пасажир був травмований, а він сам на деякий час втратив свідомість. Коли прийшов до себе їх вже витягали люди. Збиток нанесений потерпілому повністю оплатив у добровільному порядку, близько 15 000 грн. Вибачився перед потерпілим. Розуміє, що не вибрав безпечної швидкості руху. Просив врахувати наявність у нього дружини та дитини, а також ту обставину, що він є єдиним утримувачем сім`ї, дружина перебуває у декреті, тому просив права керування його не позбавляти.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 25.11.2019 року рухався на автомобілі під керування ОСОБА_4 по дорозі «Тіврів-Вінниця». Їхали на роботу, зі швидкістю під 60 км/г. Біля повороту на с. Бохоники їх занесло на ожеледиці, автомобіль став не керованим і їх розвернуло та викинуло на зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Камаз», який рухався у зустрічному напряму. Внаслідок ДТП він був травмований, лікувався у лікарні біля двох тижнів. Обвинувачений повністю оплатив лікування на суму близько 15 000 грн. Збиток відшкодував повністю. Просить обвинуваченого суворо не карати та прав не позбавляти.

За згодою обвинуваченого, потерпілого, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Згідно ст.377 КПК України, суд діє в межах висунутого обвинувачення.

В силу п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
Таким чином, суд, відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання негативної характеристики не має, є раніше не судимим, та враховує думку потерпілого, який на суворій мірі покарання пов`язаної з реальним позбавленням волі не наполягає.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, суспільно небезпечні зміни в об`єкті кримінально-правової охорони, які настали внаслідок вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.286 КК України, із застосуванням положень ст. ст. 75,76 КК України.

Суд вважає, що не є втраченою можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без реального позбавлення волі. Вказана обставина підтверджується засудженням останнім своєї протиправної поведінки, щирим каяттям, добровільним відшкодуванням шкоди, що свідчать про дійсне прагнення стати на шлях виправлення та перевиховання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що ОСОБА_4 є раніш не судимим, під час події ДТП перебував у тверезому стані, на теперішній час працює водієм, має малолітню дитину, 2019 року народженн, дружина обвинуваченого перебуває у декреті, ОСОБА_7 є єдиним утримувачем сім`ї, повністю відшкодував шкоду потерпілому, який просив суворо обвинуваченого не карати, та права керування не позбавляти. Тому враховуючи вказане, суд вважає за можливе не застосувати до ОСОБА_4 додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Зобвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави, підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертизи, які становлять 2 198,14 грн.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирається.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 4-х років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, визначивши іспитовий строк тривалістю в 2 роки.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу не обирається.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на загальну суму 2 198,14 грн.
Речовий доказ, а саме, транспортний засіб «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на арештмайданчику ГУНП у Вінницькій області (м.Вінниця, вул. Ботанічна) повернути власнику в особі ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2019 року.

Речовий доказ, а саме, транспортний засіб «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_6 повернути в повне розпорядження власника, скасувавши арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2019 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1