печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 25.11.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001572 від 23.07.2019,-
ВСТАНОВИВ:

13.12.2019 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 25.11.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001572 від 23.07.2019.
Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001572, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2019 на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.05.2019 у справі № 757/178/19-к за заявою ОСОБА_3 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення суддею апеляційного суду Черкаської області.
Предметом розслідування зазначеного кримінального провадження є факт можливого постановления суддею Черкаського апеляційного суду ОСОБА_5 завідомо неправосудного рішення. Так, на думку заявника суддя безпідставно не прийняв доводи заявника, щодо дати подання апеляційної скарги. Останній вказує що вказану апеляційну скаргу подано ним 14.05.2018, в той час як суддя зазначив, що вона подана 17.05.2018, що і сталою підставою для повернення вказаної апеляційної скарги та постановления суддею ОСОБА_5 ухвали від 26.06.2018 у справі № 711/4033/18.
На адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві надійшла заява ОСОБА_3 за вх. № 27086/01.2/2019 про визнання останнього потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.
25.11.2019 постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001572 від 23.07.2019 ОСОБА_3 відмовлено відмовлено у визнанні потерпілим.
Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилася, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, в прохальній частині скарги ОСОБА_3 просив проводити судове засідання за його відсутності.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001572, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2019 на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.05.2019 у справі № 757/178/19-к за заявою ОСОБА_3 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення суддею апеляційного суду Черкаської області.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про визнання потерпілим подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).
Згідно зі ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.
Пунктом п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, вбачається, що постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.
Разом з тим, як встановлено, що вказані вимоги були предметом розгляду та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 січня 2020 року у справі № 757/65315/19-к у задоволенні скарги відмовлено.
За таких обставин слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, оскільки дані вимоги суб`єкта звернення вже були предметом розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 25.11.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001572 від 23.07.2019 відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1