Справа № 359/255/20
Провадження № 1-кс/359/121/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2020 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації клопотання слідчого СВ Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 08.01.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
13.01.2020 року слідчий СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури про накладення арешту на вилучені в ході обшуку об`єкти.

Як слідує з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2020 року близько 17 години 15 хвилин, невстановлена досудовим розслідуванням особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 здійснила постріл з невстановленої досудовим розслідуванням видом зброї, чим завдала потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тілесні ушкодження у вигляді наскрізної рани лівої кисті, після чого з місця скоєння злочину зникла.

08.01.2020 в період часу з 21 год. 40 хв. по 22 год. 13 хв. слідчим другого відділення слідчого відділу Бориспільського ВП ГУНП в Київської області ОСОБА_3 проведено обшук квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду квартири у ОСОБА_5 вилучено: змив з правої рук; змив з лівої руки; контрольний змив.

Доказом про вчинення злочину для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, пересування, передачі, з метою збереження речових доказів на зазначене майно необхідно накласти арешт.

Незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Старший слідчий ОСОБА_6 та прокурор будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не направив.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Вважаю доводи клопотання про наявність підстав для накладення арешту не обґрунтованими і безпідставними.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Так з матеріалів справи вбачається, що слідчим не зазначено підставу і мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, на яке слідчий просить накласти арешт. Будь-яких доказів на підтвердження відомостей про те, що відповідне майно мають ознаки, передбачені ст. 98, ст. 170 КПК України слідчому суді не подано. Висновки слідчого в мотивувальній частині клопотання не послідовні та не логічні.

За таких обставин, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 08.01.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про арешт майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя « ОСОБА_1 »