Справа № 206/110/20
Провадження № 1-кп/206/110/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2020 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001234 від 12.12.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.12.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі п.1, 2 ч.1 ст.75, п.2 ч.2 ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив новий умисний корисливий злочин.

09.12.2019 приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився в приміщенні кафе «Ситий Вовк», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 45, у компанії з раніше знайомим йому ОСОБА_5 , з яким вживав алкогольні напої.

У цей же день та час, ОСОБА_3 побачив на столі мобільний телефон Xiaomi Mi A2 4 Gb RAM 64 Gb ROM чорного кольору, який належить ОСОБА_5 . У цей момент, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_3 у той же день, приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходячись у приміщенні кафе «Ситий Вовк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, 45, діючи умисно, вчиняючи корисливий злочин повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, скориставшись тим, що ОСОБА_5 відійшов від столу та залишив свій мобільний телефон без нагляду, шляхом вільного доступу, викрав зі столу до своїх рук мобільний телефон, а саме: Xiaomi Mi A2 4 Gb RAM 64 Gb ROM чорного кольору, який належить ОСОБА_5 .

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, тримаючи вказаний мобільний телефон у руках, ОСОБА_3 вийшов за територію кафе «Ситий вовк», розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3252 гривні 52 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та суду показав, що 09.12.2019, зустрівся з раніше йому знайомим ОСОБА_5 разом вони вирішили зайти до приміщення кафе «Ситий Вовк», яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул. Молодогвардійська, 45. У цей же день, приблизно о 13 годині 30 хвилин перебуваючи в приміщенні кафе вони вживали алкогольні напої, коли його знайомий ОСОБА_5 вийшов до туалету, він взяв зі столу мобільний телефон, який належить останньому та пішов. Через деякий час здав телефон до ломбарду.
Окрім, того обвинувачений ОСОБА_3 , підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, у вчиненому щиро кається.
Допитаний потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив усі фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, та суду показав, що 09.12.2019, зустрівшись з раніше йому знайомим ОСОБА_3 вирішили зайти до приміщення кафе «Ситий Вовк», яке розташоване за адресою: м.Дніпро, вул. Молодогвардійська, 45, щоб випити горілки. Перебуваючи у кафе разом з ОСОБА_3 , через деякий час він відлучився до туалету, коли повернувся побачив, що в нього зник телефон, який лежав на столі, в той час окрім нього, ОСОБА_3 та працівників кафе нікого не було. Цивільний позов не заявляв. Щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 підтримав думку прокурора.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні логічні і послідовні, а тому вони не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про вказані обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доведеною і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Суд оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілого ОСОБА_5 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 та ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий (т. 1 а.п. 56-57), на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 60, а.п. 58), за місцем мешкання характеризується негативно (т. 1 а.п. 61), згідно з актом від 04.11.2019, наданим комісією об`єднання співвласників багатоквартиних будинків "Мостовик", ОСОБА_6 вчинив дії під час яких була порушена цілісність покрову утеплення фасаду будинку під вікнами першого поверху з двух сторін (т. 2 а.п. 36).
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.
Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК Україні, а саме у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обраний ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2019 обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.50,65,66,67, 75, 76, 100, 124 КК України, ст. 342-380 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185, КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Запобіжний західу у вигляді домашнього арешту, обраний ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на користь судового експерта ОСОБА_7 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017 року) за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4198/19 від 20.12.2019 суму у розмірі 300 гривень 00 копійок (т. 1 а.п.49), реквізити: розрахунковий рахунок КБ "ПриватБанк": НОМЕР_1 , номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП Дніпропетровської області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помістивши його у ДНіпропетровську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№4) для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Речові докази по справі:
- смартфон Xiaomi Мі А2 4Gb RAM 64Gb ROM чорного кольору, який визнано речовими доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 19.12.2019 та переданий на відповідальне зберігання згідно зберігальної розписки ОСОБА_5 (т.1 а.п. 32-33) - повернути власнику за належністю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1