Справа№751/4049/18
Провадження №1-кп/751/12/20
ВИРОК
24 лютого 2020 року місто Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8 Огли
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гянджа, Азербайджанська Республіка, азербайджанець, громадянин Азербайджанської Республіки, не одружений, утриманців не має, не працює, раніше судимий:
- 13.04.2017 Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 14.06.2019 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна;
без зареєстрованого місця проживання, проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Баку, Азербайджанська Республіка, азербайджанець, громадянин Азербайджанської Республіки, не одружений, утриманців не має, не працює, раніше судимий:
- 14.06.2019 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна;
зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
Встановив:
Своїми діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
Своїми діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому дій не визнав, та показав, що 23.05.2017 року в Чернігівському СІЗО його вивели з камери до боксу, після чого конвоювали до м. Козелець. В цей день він себе погано почував, йому надавав допомогу лікар в СІЗО. Він не пам`ятає, хто був в боксі крім нього, можливо, був конвоїр Вакула. Він не бачив, щоб в той день хтось когось бив, ніяких суточок не було. Коли в Чернігові поміщали його в службове авто, на конвоїрах будь яких тілесних ушкоджень не бачив, чи надавали будь-кому з конвоїрів медичну допомогу, не бачив.
Після того, як в Чернігові його помістили в службовий автомобіль, його жорстоко побили, приснули сльозоточивим газом, він порізав руку. В автомобілі було більше двох конвоїрів, скільки точно, не пам`ятає. В м. Козельці йому було зле, він втрачав свідомість, йому викликали швидку допомогу. З цього приводу він нікому не повідомляв, зі скаргами не звертався.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованих йому дій не визнав, та показав, що з дати події пройшов тривалий час. Певні події відбувалися, але він не пам`ятає коли і що саме. Він не пам`ятає, чи наносив він будь кому 23.05.2017 року тілесні ушкодження, але міг це зробити у відповідь на певні дії з боку потерпілих в свій бік.
Не зважаючи на невизнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини, їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів.
Потерпілий ОСОБА_12 показав, що на час події 23.05.2017 року він працював інспектором сектору реагування патрульної поліції № 2 Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівської області. 23.05.2017 року перебував при виконанні службових обов`язків, конвоював обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 до Козелецького районного суду. Обвинувачених конвоювало 4 співробітника поліції: він старший конвою Валевач, конвоїри Вакула та Штома. Перебуваючи в слідчому ізоляторі, почув в коридорі шум, крики. Коли забіг, побачив, як зліва, в коридорі, на корточках присів ОСОБА_16 , а ОСОБА_17 та ОСОБА_18 його били наносили удари в область голови, тулубу. Вакула відбивався. Він підбіг позаду та став відтягувати обвинувачених від ОСОБА_16 , після чого вони почали бити його. Хто саме наносив йому удари, ОСОБА_17 чи ОСОБА_18 , не бачив. Йому нанесли біля 6 ударів кулаками по голові, тулубу. Потім підбіг ОСОБА_19 та став розбороняти. Які тілесні ушкодження нанесли ОСОБА_20 , не знає. Під час бійки обвинувачені були з вільними руками.
Потерпілий ОСОБА_13 показав, що на час події 23.05.2017 року працював помічником чергового сектору реагування патрульної поліції № 2 Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівської області. 23.05.2017 року перебував при виконанні службових обов`язків, та з ОСОБА_16 , ОСОБА_21 та Валевачем повинні були конвоювати обвинувачених до Козелецького районного суду. Обвинувачені не хотіли виходити з камер. А потім, знаходячись в спецавтомобілі, підпалили ковдру, після чого їх висадили з автомобіля. Біля автомобіля, який виконував конвоювання, в клітці, де здійснювалась посадка-висадка, ОСОБА_17 наніс йому близько 3 ударів один удар наніс в праве вухо, йому стало зле і він залишився біля автомобіля, що конвоював обвинувачених. Коли йому ОСОБА_17 наносив тілесні ушкодження, рядом нікого не було. Обвинувачених ніхто не розтягував, вони самі заспокоїлись. Потім обвинувачені наносили удари іншим співробітникам, але він цього не бачив.
Потерпілий ОСОБА_9 показав, що на час події 23.05.2017 року він працював інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області. 23.05.2017 року здійснював конвоювання обвинувачених з Чернігівського слідчого ізолятора до Козелецького районного суду. При етапуванні знаходилися в приміщенні СІЗО, і коли з службового автомобіля виводили ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , в коридорі почалася бійка. ОСОБА_18 та ОСОБА_17 нанесли йому кулаками до 10 ударів по голові та тулубу. Коли він відступив, почали наносити удари ОСОБА_21 , куди саме, не пам`ятає. Бачив у ОСОБА_21 синці в лівій частині обличчя. Працівники СІЗО втрутилися та забрали ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , розвели їх по камерах. Виводили їх з службового автомобіля, бо з камери автомобіля пішов дим. Під час бійки обвинувачені були без кайданок.
Свідок ОСОБА_22 показав, що працює в Чернігівському слідчому ізоляторі, черговий помічник начальника СІЗО. 23.05.2017 року перебував в Чернігівському слідчому ізоляторі на добовому чергуванні. 23.05.2017 року прибув склад конвою Козелецького ВП для здійснення конвоювання 4 обвинувачених - ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 і ще одного, прізвища не пам`ятає, до Козелецького районного суду. Приблизно в 12 годин 30 хвилин, звернувся начальник варти Козелецького ВП, прізвища не пам`ятає, про конфлікт з обвинуваченими. Коли вийшов з чергової частини, побачив локалізованих ув`язнених в боксі, які вже заспокоїлись. Самого конфлікту не бачив. Хто з конвоїруємих приймав участь в конфлікті, не знає.
Свідок ОСОБА_24 показав, що він працює фельдшером Чернігівської міської медичної частини Державної виконавчої служби. Зі слів знає, що 23.05.2017 року, під час етапування ув`язнених була сутичка між співробітниками поліції та ув`язненими. Сам свідком події не був. Ісаєв напередодні та в день конфлікту звертався зі скаргами на болі у шлунку. Йому була надана симптоматична допомога. Стан був не критичний, потребував медичного обстеження, про що було зроблено запис в медичній картці та повідомлено начальника медичної частини. ОСОБА_18 приймати участь в судовому засіданні в Козелецькому районному суді міг. Потерпілих не оглядав, медичної допомоги їм не надавав.
Свідок ОСОБА_25 показав, що він працює поліцейським водієм ІТТ № 1. Приблизно в травні 2017 року прибув на спецавтомобілі до Чернігівського слідчого ізолятора для конвоювання підсудних до Козелецького районного суду. Конвойна група Козелецького ВП вже чекали в СІЗО. В бокс спецавтомобіля завели трьох підсудних і чекали ще четвертого підсудного. Чув словесну перепалку між конвоїрами та підсудними, які погрожували спалити автозак. Потім пішов дим з спец автомобіля, про що він доповів начальнику конвою. Начальник конвою прийняв рішення про виведення підсудних з спец автомобіля. Підсудних вивели з спецавтомобіля, а він тушив ковдру, яку вони підпалили. Коли тушив, чув крики в приміщенні слідчого ізолятора. Коли погрузили підсудних в автомобіль, бачив у Штоми та ще одного з конвою, тілесні ушкодження на обличчі. До цього, ніяких тілесних ушкоджень у них не було. У начальника конвою Вакули, тілесних ушкоджень не бачив. Зі слів начальника конвою, тілесні ушкодження конвоїрам нанесли підсудні, хто саме, не казав.
Крім того, вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- рапортом чергового Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_26 від 23.05.2017, згідно якого вбачається, що 23.05.2017 на службу 102 звернувся гр. ОСОБА_12 з повідомленням про те, що 23.05.2017 близько 11:00 години за адресою: АДРЕСА_3 , в Чернігівському СІЗО підсудні Джафаров та ОСОБА_18 завдали заявнику, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , працівникам Козелецького ВП, тілесних ушкоджень під час конвоювання підсудних (том 2 а.с.161);
- заявою потерпілого ОСОБА_9 про проведення перевірки по факту нанесення йому тілесних ушкоджень 23.05.2017 особами, яких потрібно було конвоювати з Чернігівського СІЗО до Козелецького суду (том 2 а.с.162);
- заявою потерпілого ОСОБА_12 про проведення перевірки по факту нанесення йому тілесних ушкоджень 23.05.2017 особами, яких потрібно було конвоювати з Чернігівського СІЗО до Козелецького суду (том 2 а.с.163);
- заявою потерпілого ОСОБА_13 про проведення перевірки по факту нанесення йому тілесних ушкоджень 23.05.2017 особами, яких потрібно було конвоювати з Чернігівського СІЗО до Козелецького суду (том 2 а.с.164);
- протоколом огляду місця події від 23.05.2017 приміщення збірного відділення, що знаходиться на першому поверсі адміністративної установи (будівлі) Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», що за адресою: м. Чернігів, вул. Реміснича, 2, та одночасно було оглянуто форменний одяг ОСОБА_9 та ОСОБА_12 (том 2 а.с.165) з ілюстративною таблицею (том 2 а.с.166);
- висновком експерта № 495 за результатами проведення судово-медичної експертизи від 15.06.2017, яким встановлено, що згідно наданої на судово- медичну експертизу медичної документації у гр-на ОСОБА_12 , 1988р.н., мається тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми лівої виличної ділянки, котре виникло внаслідок ударної дії тупого предмету, в тому числі і в результаті нанесення удару рукою, ногою з боку сторонньої особи і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, відповідно до п.2.3.1а, 2.3.2б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України» № 6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»; не виключена можливість, що тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_27 , могло утворитися 23.05.2017р, як на це вказано в постанові про призначення експертизи; висловитись щодо конкретної дати утворення, вищевказаного тілесного ушкодження не надається можливим, оскільки в наданій на експертизу медичній документації, морфологічні властивості тілесного ушкодження лікарем не відображені; виходячи з кількості ушкоджень, описаних в наданій на експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_12 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, як мінімум 1 (однієї) травмуючої дії (том 2 а.с.169-170);
- висновком експерта № 494 за результатами проведення судово-медичної експертизи від 15.06.2017, яким встановлено, що згідно наданої на судово- медичну експертизу медичної документації у гр-на ОСОБА_9 , 1984р.н., мається тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми правої тім`яної ділянки, котре виникло внаслідок ударної дії тупого, твердого предмету, в тому числі і в результаті нанесення удару рукою, ногою з боку сторонньої особи і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, відповідно до п.2.3.1а, 2.3.2б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»; діагноз «Забій м`яких тканин обличчя», встановлений лікарем хірургом Козелецької ЦРЛ не обґрунтований та не підтверджений об`єктивними відомостями і згідно п. 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймався; не виключена можливість, що тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_9 , могло утворитися 23.05.2017р., як на це вказано в постанові про призначення експертизи; висловитись щодо конкретної дати утворення даного тілесного ушкодження не надається можливим, оскільки в наданій на експертизу медичній документації морфологічні властивості тілесного ушкодження лікарем не відображені; виходячи з кількості ушкоджень, описаних в наданій на експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_9 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, як мінімум 1 (однієї) травмуючої дії (том 2 а.с.173-174).
- наказом заступника начальника ГУНП в Чернігівській області від 19.05.2017 року «Про організацію конвоювання та виконання вимог Козелецького районного суду Чернігівської області щодо доставки спецконтингенту» № 809 (том 2 а.с.182);
- наказом начальника Козелецького ВП в Чернігівській області ОСОБА_28 , згідно якого наказує 23.05.2017 р. створити конвой для проведення конвоювання затриманих та взятих під варту осіб з наступних поліцейських Козелецького ВП та ІТТ № 2 з СІЗО м. Чернігова до Козелецького р-ну: начальник конвою ОСОБА_29 , конвоїри ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 ; конвоювати, забезпечивши охорону та своєчасну доставку затриманих (арештованих) осіб, з СІЗО м. Чернігова до Козелецького р/с наступного спецконтингенту: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 (том 2 а.с.183-184);
- актом комісійного обстеження спеціального автомобіля від 23.05.2017 Нива, держ. № 05-59, здійсненого ОСОБА_12 та ОСОБА_29 (том 2 а.с.185);
- протоколом слідчого експерименту від 05.03.2018, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_13 , двох понятих та статиста (том 2 а.с.187-188) з ілюстративною таблицею (том 2 а.с.189-190);
- протоколом слідчого експерименту від 05.03.2018, проведеного за участю свідка ОСОБА_29 та двох понятих (том 2 а.с.191-192) з ілюстративною таблицею (том 2 а.с.193-194);
- листом начальника ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» про те, що 23.05.2017 року вивід ув`язнених ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 з камер режимного корпусу до боксів збірного відділення здійснював молодший інспектор відділу режиму і охорони ОСОБА_30 (том 2 а.с.196);
- висновком службового розслідування від 16.06.2017, згідно якого зазначено, що факти, викладені у доповідній записці начальника СОД ІТТ ГУНП області майора поліції ОСОБА_31 від 23 травня 2017 року № 285/124/19-2017, вважати такими, що знайшли своє об`єктивне підтвердження (том 2 а.с.199-204);
- протоколом слідчого експерименту від 23.02.2018, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_12 , двох понятих та статиста (том 2 а.с.209-210) з ілюстративною таблицею (том 2 а.с.211-213);
- протоколом слідчого експерименту від 23.02.2018, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , двох понятих та статиста (том 2 а.с.214-215) з ілюстративною таблицею (том 2 а.с.216-218);
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд розцінює як обрану позицію захисту від пред`явленого обвинувачення.
Показання ОСОБА_4 , данні в суді про його побиття працівниками поліції під час конвоювання не є достовірними, суперечать сукупності інших наданих суду доказів та розцінюються судом як засобом захисту з метою уникнути відповідальності або пом`якшити свою участь за вчинення злочину.
Наведені показання допитаних в суді потерпілих, свідків не містять протиріч, та загалом оцінюються як достовірні, з достатньою повнотою підтверджують факт причетності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до нанесення побоїв та легких тілесних ушкоджень потерпілим.
Таким чином, вислухавши пояснення потерпілих, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із сукупності досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченим покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 виду та розміру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, обставини при яких його скоєно, наслідки кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, факт того, що він раніше неодноразово судимий, та має не зняті та непогашені судимості, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога не перебуває, а також беручи до уваги думку прокурора, враховуючи відсутність, відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та наявність обставин, згідно ст. 67 КК України, що його обтяжують, а саме: вчинення ОСОБА_4 злочину повторно та рецидив злочинів, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі, та визначити остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та не відбутої частини покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.06.2019 року, оскільки саме такий вид покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 виду та розміру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, обставини при яких його скоєно, наслідки кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, факт того, що він раніше судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також беручи до уваги думку прокурора, враховуючи відсутність, відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та наявність обставин, згідно ст. 67 КК України, що його обтяжують, а саме: вчинення ОСОБА_5 злочину повторно та рецидив злочинів, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі, та визначити остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та не відбутої частини покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.06.2019 року, оскільки саме такий вид покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 345 КК України, суд не вбачає, за відсутності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим.
Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.06.2019 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна; ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві особистої власності майна. За даним вироком початок строку відбування покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рахується з моменту їх затримання, взяття під варту, тобто з 01.03.2016 року, та відповідно до ст. 72 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зараховано в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 01 березня 2016 року по 14 червня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.06.2019 року змінено; відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 01 березня 2016 року по 26 вересня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.10.2019 року, обвинувачених ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , тимчасово залишено в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на час розгляду кримінального провадження за № 0004307 від 23 травня 2017 року.

Частиною 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» було визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: зокрема ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Оскільки у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин до 20 червня 2017 року, після проголошення вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області 14.06.2019 року та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду 26 вересня 2019 року, перебуваючи в Державній установі «Чернігівській слідчий ізолятор», брали участь у розгляді цього кримінального провадження, при вирішенні питання щодо порядку зарахування засудженим у строк покарання строку попереднього ув`язнення необхідно керуватися правилами ч. 5 ст. 72 КК в редакції, передбаченої Законом України № 838-VIII.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 серпня 2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII слід зарахувати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.09.2019 року по 24.02.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

В кримінальному провадженні потерпілими цивільні позови не заявлено.

До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,373, 374 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та не відбутої частини покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.06.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, взяття під варту за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.06.2019 року, тобто 01.03.2016 року, зарахувавши йому таке в час відбування покарання.

Відповідно до ст. 72 КК України (із врахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові № 13-31кс18 від 29 серпня 2018 року), зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 27 вересня 2019 року по 24 лютого 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу, засудженого ОСОБА_4 залишити під вартою.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та не відбутої частини покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.06.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, взяття під варту за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.06.2019 року, тобто 01.03.2016 року, зарахувавши йому таке в час відбування покарання.

Відповідно до ст. 72 КК України (із врахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові № 13-31кс18 від 29 серпня 2018 року), зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 27 вересня 2019 року по 24 лютого 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу, засудженого ОСОБА_5 залишити під вартою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1