Справа № 621/736/20
Пр. № 1-кп/621/154/20
ВИРОК
Іменем України
07 квітня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000164 від 18.02.2020 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зміїв Харківської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2020 року близько 23 години ОСОБА_4 перебував у приміщенні пилорами ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , який приглядав за пилорамою в нічний час. Під час перебування у вищезазначеному приміщенні пилорами у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого ОСОБА_4 в той же день та час, виходячи з приміщення пилорами, скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу викрав алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів, бувший у використанні, вартістю 741 гривень, який належить ОСОБА_6 .

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на 741 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні крадіжки таємного викрадення чужого майна визнав повністю, обставини скоєння кримінального правопорушення навів аналогічні викладеним в установочній частині вироку та в обвинувальному акті, та зазначив, що вкрадений бідон продав сусіду, чому він вчинив крадіжку не розуміє, в подальшому під час слідчого експерименту він попросив вибачення у потерпілого, вкрадений бідон повернутий потерпілому. Обвинувачений зауважив, що розкаюється та засуджує себе, більше такого не повториться, готовий понести покарання. Також обвинувачений зазначив, що на теперішній час він не працює, на підприємстві, де він працював не офіційно, запроваджений карантин, тому будь-яких доходів обвинувачений на теперішній час не має.

Крім того, обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи та обставини скоєння кримінального правопорушення не оспорює.

Потерпілий надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, про існування претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не зазначив, викрадене майно йому повернуто, що, враховуючи положення ст.325 КПК України та думку прокурора, обвинуваченого, не перешкоджає проведенню судового розгляду без потерпілого.

Суд зазначає, що показання обвинуваченого, надані в судовому засіданні, є послідовними та логічними, а тому не викликають у суду сумніву в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, переконавшись, що учасники судового провадження вірно розуміють зміст обставин провадження, сумніви в добровільності їх позицій відсутні, роз`яснивши учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, проти чого учасники судового провадження прокурор та обвинувачений не заперечували.

З огляду на викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжки). Такі дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, в тому числі враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, який критично ставиться до своїх дій, визнав свою вину та проявив готовність нести кримінальну відповідальність .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є громадянином України, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений та має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює.

На підставі викладеного, враховуючи щире каяття обвинуваченого та відсутність обставин, що істотно підвищують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та одночасно зважаючи на той факт, що на теперішній час у обвинуваченого відсутні будь-які джерела доходу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Процесуальні витрати на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи від 21.02.2020 в розмірі 300 гривень (триста гривень), перерахувавши їх на користь держави.

Арешт майна на алюмінієвий бідон, об`ємом сорок літрів, який накладено ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.02.2020 по справі №621/444/20, скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000164 від 18.02.2020 - алюмінієвий бідон, об`ємом сорок літрів, переданий на зберігання ОСОБА_6 , залишити йому ж.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1