Провадження №1-кп/523/636/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

обвинуваченої (підсудної) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000990 від 03.07.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області, українки за національністю, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої та офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючої судимості,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
02 липня 2019 року, о 13:10 годині, підсудна ОСОБА_4 , знаходячись у торгівельній залі магазину «Точка», розташованого по вул.Івана Мазепи 7 в м.Одесі, діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поклала у заздалегідь підготовлений пакет: ковбасу «ВЕККО» вагою 0,47кг., вартістю 56,40грн.; макарони «Pasta prima», вартістю 10,27грн.; консервацію «Аджика» торгової марки «МАРИНАДО», вартістю 20,58грн.; мариновані томати «Черрі», вартістю 17,75грн.; сир «Весела корівка» 2шт., загальною вартістю 24,30грн.; масло вершкове «Люстдорф селянське» 1шт., вартістю 35,55грн.; морозиво «РУДЬ» 1шт., вартістю 43,80грн.; м`ясо свиняче «корейка на кості» вагою 1,25кг, загальною вартістю 128,25грн.; м`ясо куряче «нижня частина спини» вагою 0,244кг, загальною вартістю 4,64грн.; сметана «Селянська» 1шт., вартістю 17,45грн.; молоко «Селянське» 1шт., вартістю 18,05грн.; напій «Живчик» 2л, вартістю 16,76грн.; напій «РЕВО» 2шт., загальною вартістю 42,90 грн.; сир кисломолочний 0,824кг, вартістю 28,55грн.; цибуля ріпчаста 0,560кг, вартістю 5,60грн.; помідор мікадо вагою 1,304кг, вартістю 33,71грн.; банани вагою 1,238кг, вартістю 24,77грн., а всього на загальну суму 529,33 гривень, заволодівши якими, вказана підсудна пройшовши касову зону та не розрахувавшись за означений товар, мала намір залишити приміщення магазину та завдати матеріальну шкоду на наведену суму, вчинивши таким чином усі дії, які вважала за необхідне для доведення злочину до кінця, але довести свій умисел до кінця не змогла з незалежних від її волі причин, оскільки при виході з магазину була затримана його працівниками.

У зв`язку з неявкою в судове засідання представника потерпілого ПП «РС Точка» ОСОБА_5 , належним чином повідомленої про дату, час і місце судового розгляду та яка подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, суд з урахуванням позиції сторін та з метою дотримання розумності строків судового провадження, вирішив здійснити розгляд кримінального провадження за відсутності вказаного представника потерпілого.

Підсудна ОСОБА_4 , повністю визнавши свою провину по пред`явленому та викладеному в обвинувальному акті обвинуваченню, будучи допитаною в судовому засіданні, пояснила суду про час, місце, спосіб та мотиви вчиненого нею при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєного нею замаху на злочин.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за результатами попереднього обговорення зі сторонами кримінального провадження змісту цієї норми закону та наслідків її застосування, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами судового провадження не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих положень закону, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Втім, суд вважає, що винність підсудної ОСОБА_4 у вчиненні нею закінченого замаху на злочин, фактичні обставини якого нею та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудна ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а відтак її дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), що карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років, а за ч.2 ст.15 цього ж Кодексу, замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинений злочин та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні покарання за незакінчений злочин, суд, керуючись положеннями статей 16, 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, а за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу (ч.ч.1, 3 ст.68 КК України).

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудної ОСОБА_4 , як зазначеного в обвинувальному акті та з чим погоджується й суд, слід віднести щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання вказаної підсудної, протягом розгляду кримінального провадження судом, не встановлено.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудній ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер, обставини і ступінь закінченості вчиненого нею замаху та те, що скоєне нею відноситься до закінченого замаху на злочин середньої тяжкості, а також судом враховуються наведена у відповідній заяві позиція представника потерпілого ПП «РС Точка» ОСОБА_5 з цього приводу та відсутність матеріальної шкоди у цьому провадженні в зв`язку з поверненням майна потерпілій стороні, стан здоров`я підсудної та її особа страждає на туберкульоз та на диспансерному обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» не перебуває, незаміжня і офіційно не працевлаштована, забезпечена місцем реєстрації в Миколаївській області й місцем тимчасового проживання в м.Одесі, де характеризується з негативного боку, не має судимості в силу ст.89 КК України, але раніше притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного корисливого злочину, сукупність чого свідчить про відсутність у підсудній легальних джерел доходу та обумовлює можливість її виправлення в умовах суспільства.

Разом із тим, викладені в складеній дільничним офіцером поліції Хаджибеївського ВП довідці-характеристики підсудної ОСОБА_4 за місцем тимчасового проживання відомості щодо її притягнення до кримінальної відповідальності за ст.309 КК України, не можуть бути прийняті судом до уваги, з огляду на недоведеність цієї обставини іншими матеріалами кримінального провадження, зокрема інформацією ОСК ГУНПУ в Одеській області.

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України встановлюють, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, то він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового злочину і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги досліджені під час судового розгляду характеризуючі дані про особу підсудної ОСОБА_4 , які обумовлюють неможливість призначення їй такого покарання як штраф або виправні роботи, суд у контексті ст.ст.50, 56-57, 65-68 КК України доходить висновку про те, що виправлення вказаної підсудної й недопущення вчинення нею нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах двох третин максимального строку, встановленого санкцією ч.1 ст.185 КК України, але із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України та зі звільненням її від відбування покарання з випробуванням, з одночасним покладенням на зазначену підсудну низки відповідних обов`язків.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує за правилами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо протягом визначеного строку випробування зазначена особа не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Згідно з ч.3 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженою ОСОБА_4 , покласти на Суворовський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні продукти харчування: ковбаса «ВЕККО» салямі, макарони «Pasta prima», консервація «Аджика» торгової марки «МАРИНАДО», мариновані томати «Черрі», сир «Весела корівка» 2шт., масло вершкове «Люстдорф селянське», морозиво «РУДЬ», м`ясо свиняче «корейка на кості», м`ясо куряче «нижня частина спини», сметана «Селянська», молоко «Селянське», напій «Живчик» 2л, напій «РЕВО» 2шт., сир кисломолочний, цибуля ріпчаста 0,560кг, помідор мікадо вагою 1,304кг, банани вагою 1,238кг, які під час досудового розслідування були повернуті під розписку представнику потерпілого ОСОБА_5 , - вважати повернутими за належністю вказаній особі.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_4 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам та направити для виконання до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1