ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7198/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/177/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - овідомлення про підозру
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні 30 червня 2020 року в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на повідомлення йому про підозру від 22 лютого 2020 року в рамках кримінального провадження № 0002779 від 25 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити його скаргу на вказане вище повідомлення йому про підозру.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що повідомлення про підозру було прийняте з порушеннями вимог КПК України, а справа відносно нього сфальсифікована, оскільки не було проведено слідчих дій, його не допитували, йому не призначено адвоката, а слідчий експеримент проведено без його участі та участі адвоката.

Стверджує, що він не мав мотиву бити заявницю, оскільки з нею малознайомий, ніколи не мав з нею конфліктів та не спілкувався.

Крім того зазначає, що якби він їй наніс удар в лице, то, із врахуванням його фізичних даних, на ній залишились би ознаки тілесних ушкоджень, однак в матеріалах справи немає ні висновку судмедекспертизи, ні будь-яких даних про звернення в медичний заклад, рентген-знімку, виклику швидкої, покупки медикаментів чи лікарняного листка.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Зазначені вимоги закону слідчим дотримано в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0002779, внесеному до ЄРДР 25 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, за заявою ОСОБА_8 від 24 вересня 2019 року, 27 лютого 2020 року слідчим СВ ТВП ГУНП в Тернопільскій області ОСОБА_9 повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, - умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 липня 2019 року близько 13 години 00 хвилин у ОСОБА_6 , який перебував на третьому поверсі приміщення Комунального некомерційного підприємства «Тернопільської університецької лікарні» Тернопільської обласної ради, яка розташована за адресою: м. Тернопіль, вул. Клінічна, 1 на ґрунті особистих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт із інспектором відділу кадрів ОСОБА_8 , під час якого у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на завдання потерпілій фізичного болю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 09 липня 2019 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на третьому поверсі приміщення Комунального некомерційного підприємства «Тернопільської університецької лікарні» Тернопільської обласної ради, яка розташована за адресою: м. Тернопіль вул. Клінічна, 1, під час конфлікту умисно наніс потерпілій ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки у ліву ділянку голови та в подальшому лівого плеча.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

02 травня 2020 року підозрюваний ОСОБА_6 подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу про скасування вказаного повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді місцевого суду від 21 травня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.

Слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим в повній мірі погоджується і колегія суддів, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

При цьому слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження № 0002779 від 25 вересня 2019 року, - без зміни.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді