ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1832/20 Справа № 204/1072/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом,-
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

лікаря медичного закладу ОСОБА_9

представника закладу ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 19.04.2016 щодо ОСОБА_6 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_6 страждає на хронічний психічний розлад, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

В апеляції:
- захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити представнику Дніпровської філії «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» в задоволенні її заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом відносно ОСОБА_6 .
В обґрунтування зазначив, що представник Дніпровської філії «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» направила до суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо останньої, в порушення зазначених норм закону, так як вона як лікар психіатр, не надавала і не надає психіатричну допомогу ОСОБА_6 і таким чином не мала підстав і повноважень направляти до суду зазначену заяву. Вважає, що такі висновки лікаря-психіатра і аналогічні висновки комісії лікарів психіатрів про особливу небезпеку ОСОБА_6 для оточуючих, не обґрунтовані і не підтверджені, в тому числі медичними документами.
Заслухавши пояснення адвоката, який підтримав вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_6 , яка підтримала повністю позицію свого адвоката, думку лікаря медичного закладу, представника закладу та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно положень ч.ч. 1,3 ст. 514 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно матеріалів справи суд першої інстанції, приймаючи до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків і алкоголю МОЗ України» №97 від 07.02.2020 року, дійшов висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року, відносно ОСОБА_6 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Частиною 1 статті 95 КК України також передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам даної справи, і узгоджується з вказаними вище вимогами закону.
Доводи адвоката, що заяву було подано неналежною особою, колегія суддів вважає їх помилковими і такими, що не відповідають матеріалам справи, оскільки як видно з матеріалів справи заяву було подано та підписано ОСОБА_11 та було встановлено, що інтереси лікарні представляє зокрема, лікар-психіатр ОСОБА_11 , якій надано таке право відповідно до довіреності, яка підтверджує її повноваження як представника Дніпропетровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків і алкоголю МОЗ України», тобто закладу з надання психіатричної допомоги, який надає особі психіатричну допомогу, та враховуючи той факт, що ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні вищезазначеного медичного закладу, ОСОБА_11 є лікарем психіатром та представником закладу з надання психіатричної допомоги, таким чином заяву було подано належною особою.
Так, згідно вказаного вище висновку комісії лікарів-психіатрів № 97 від 07.02.2020 року ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання, в клінічній картині захворювання спостерігаються напруження, тривога, знижений настрій, маячні ідеї самоприниження, самозвинувачення активно не висловлює. Викладене вище, у поєднанні з вираженими формальними порушеннями мислення у вигляді паралогічності, непослідовності, зісковзувань та відсутністю критичного ставлення до хворобливості свого психічного стану і тяжкості скоєного, терапевтичних настанов, свідчить про особливу небезпеку хворої для оточуючих, тому остання потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали суду з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі адвокатом та доводів наведених ним в судовому засіданні, оскільки судом постановлено ухвалу у відповідності вимог кримінального процесуального закону, ухвала по своїй суті є правомірною, справедливою відповідно до об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням достатніх мотивів та підстав.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2020 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4