ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2486/18 Номер провадження 11-кп/814/494/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2019 року про застосування примусових заходів медичного характеру,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2020 року задоволено клопотання слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_10 та до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працівника ТОВ «Полтавський ДБК», одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 4.06.2018 року близько 19 години 40 хвилин перебуваючи у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів своєї дружини ОСОБА_9 до гр. ОСОБА_11 , діючи умисно, тримаючи саморобний ніж у руці, наніс ним один удар потерпілому ОСОБА_11 у черевну порожнину з лівої сторони нижче ребр, тим самим спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді рани м`яких тканин поперекової ділянки зліва, яке проникає у черевну порожнину з розвитком заочеревенної гематоми великих розмірів, внутрішньо-черевної кровотечі та геморагічного шоку III ст., яке утворилось від колюче-ріжучого предмету, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для житія, відповідно до висновку експерта № 705 від 10.07.2018р.

Своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.121 КК України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 292 від 11.07.2018р., ОСОБА_8 виявляє ознаки маячення ревнощів неуточненого ґенезу. Для уточнення діагнозу та відповіді на експертні запитання потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 160 від 06.09.2018р. ОСОБА_8 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє хронічне захворювання у формі хронічного маячного розладу.

За своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування щодо нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Суд першої інстанції розглянувши клопотання слідчого Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_10 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 прийшов до переконання, що до ОСОБА_8 необхідно застосувати примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом, оскільки останній скоїв тяжке кримінальне правопорушення в стані неосудності, коли не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що незважаючи на те, що в ході судового розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, були досліджені всі речові докази, допитані свідки, в ухвалі суду про застосування примусових заходів медичного характеру відсутні, як посилання на будь-які докази, якими підтверджується факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, так і мотиви з яких суд дані докази не прийняв до уваги.

Також зазначає, що суд в ухвалі вказав, що дії ОСОБА_8 були умисні, в той час, коли умисел є елементом суб`єктивної сторони злочину та встановлюється лише щодо осудної особи.

Окрім цього, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу та не дав оцінку тому факту, що згідно ч.2 ст. 503 КПК України, якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими Главою 39 КПК України. Проте така постанова в матеріалах справи відсутня.

Також зазначає, що розгляд справи проводився протягом тривало часу (16 місяців), а отже, можливо, що за такий тривалий період, психічний стан хворого міг змінитися.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника та ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора щодо законності та обґрунтованості ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає ухвалу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до положень ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій.

При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Разом з тим в ухвалі суду про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 судом не наведено будь-яких доказів, якими підтверджується : чи мало місце суспільно небезпечне діяння та чи вчинено це суспільно небезпечне діяння саме ОСОБА_8 .

Крім того, судом не в повному обсязі досліджений висновок судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_8 та не наданий аналіз психічному стану ОСОБА_8 та характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння в частині застосування виду нагляду в умовах госпіталізації.

За таких обставин колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру розглянуто з з порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обгрунтоване рішення, а тому колегія суддів вважає їх істотними порушення норм КПК України, у звязку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з направлення справи на новий розгляд. Керуючись ст.ст. 404, 407,412, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2019 року про застосування стосовно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру скасувати та провадження стосовно ОСОБА_8 направити на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_12 .