Справа № 761/5549/20
Провадження № 1-кс/761/3771/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне утримання особи в Ізоляторі тимчасового тримання, в порядку ст.206 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 20.02.2020 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне утримання особи в Ізоляторі тимчасового тримання, в порядку ст.206 КПК України.
У своїй скарзі захисник ОСОБА_2 порушує питання про негайну доставку ОСОБА_3 до Шевченківського районного суду м. Києва для з`ясування підстав позбавлення волі, яку було затримано 19.02.2020 року працівниками Національного антикорупційного бюро України, на підставі п.3 ст.208 КПК України.
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновків про відсутність підстав, передбачених ст.206 КПК України, для негайної доставки ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, виходячи з наступного.
Так, нормами ч.3 ст.26 КПК України визначено, зокрема: що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайного звільнення з-під варти особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.
Як убачається зі змісту скарги та долучених до неї матеріалів, ОСОБА_3 19.02.2020 року затримана працівниками Національного антикорупційного бюро України, на підставі п.3 ст.208 КПК України, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності НАБУ.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_3 19.02.2020 року о 08 год. 33 хв. затримана працівниками Національного антикорупційного бюро України, на підставі п.3 ст.208 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.211 КПК України затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Враховуючи, що на момент звернення захисника з даною скаргою до суду та на момент її вивчення слідчим суддею 60 годин з моменту затримання ОСОБА_3 не сплинуло, у слідчого судді відсутні правові підстави для винесення ухвали щодо негайної доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі.

Також, слідчий суддя враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно якої положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що відповідно до положень ст.50 КПК України, на підтвердження повноважень захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 долучено ордер серії КС №249592, який не відповідає критеріям «Положення про ордер на надання правової допомоги», затвердженим рішенням Ради адвокатів України від «17» грудня 2012 року № 36, оскільки не містить зазначення органу, у якому надається правова допомога, також відсутній зворотній бік ордера, в якому зазначені обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.
Враховуючи те, що питання, яке порушується у скарзі захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про негайну доставку ОСОБА_3 до Шевченківського районного суду м. Києва для з`ясування підстав позбавлення волі, не підлягають вирішенню слідчим суддею в порядку ст.206 КПК України, дана скарга, разом з матеріалами підлягає поверненню захиснику.
Керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва для з`ясування підстав позбавлення волі.
Матеріали скарги повернути захиснику ОСОБА_2 .
Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя