БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/523/2020
Провадження № 1-кс/497/200/2020
У Х В А Л А
28.04.2020 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2019 року слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво, про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000115 від 24.04.2020 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий стверджує, що при проведенні обшуку на місці події 24 квітня 2020 року виявлено металевий човен виробництва «Южанка» оснащений двома дерев`яними веслами та з закріпленим мотором виробництва «Minn Kota», що перебував у користуванні ОСОБА_5 , на якому останній спільно з ОСОБА_6 вийшли на воду озера Ялпуг за межами с. Коса Болградського району у західному направленні, де на відстані до 20 м. від берегу без відповідного дозволу, з метою незаконного вилову риби та інших об`єктів водної фауни з їх природного середовища, закинули у воду неопломбовану ліскову сіть довжиною 50 см.

Тоді ж, 24.04.2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вилучили з води оз. Ялпуг рибу наступних видів: «карась» у кількості 25 шт.; «тарань» у кількості 15 шт.; окунь у кількості 4 шт.; виду «краснопірка» у кількості 18 шт.; «ліні» у кількості 1 шт.; сазан у кількості 1 шт., після чого на березі оз. Ялпуг на межі с. Коса та с. Криничне Болградського району в західному напрямку за межами населених пунктів були застигнуті працівниками прикордонної служби України.

24.04.2020 року слідчим СВ Болградського ВП прийнято рішення про проведення обшуку у порядку ч.3 ст.233 КПК України на ділянці берега оз. Ялпуг на межі с. Коса та с. Криничне Болградського району в західному напрямку за межами населених пунктів. За наслідкам обшуку вилучено майно, перелік якого наведено в протоколі обшуку, та яке направлено до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

В судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання та зазначила, що в клопотанні викладені всі обставини та підстави, необхідні для вирішення питання про накладення арешту на вилучене майно, наполягала на його задоволенні.
Розглянувши матеріали поданого клопотання, доводи викладені в клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку на підставі наступного.
Судовим розглядом встановлено, що СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000115, відомості щодо якого 24 квітня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за первиною правовою кваліфікацією передбаченою ч. 1 ст. 249 КК України.
Слідчим СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУ НП в Одеській області 24 квітня 2020 року обшуку у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України на ділянці берега оз. Ялпуг на межі с. Коса та с. Криничне Болградського району Одеської області в західному напрямку за межами населених пунктів, за результатами якого виявлено та вилучено:

-ліскові сіті у кількості 1 штуки, довжиною до 50 см.;

-човен виробництва «Южанка» оснащений двома дерев`яними веслами та з закріпленим мотором виробництва «Minn Kota»;

-рибу наступних видів: «карась» у кількості 25 шт.; «тарань» у кількості 15 шт.; окунь у кількості 4 шт.; виду «краснопірка» у кількості 18 шт.; «ліні» у кількості 1 шт.; сазан у кількості 1 шт.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 зазначеної ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, відповідно до вимого ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати, в тому числі, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК України докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.

За наслідками розгляду клопотання слідчого про визнання проведеного 24.04.2020 року обшуку на ділянці берега оз. Ялпуг на межі с. Коса та с. Криничне Болградського району Одеської області в західному напрямку за межами населених пунктів, за результатами якого виявлено та вилучено майно відповідно до переліку, зазначеного в протоколі обшуку було постановлено рішення про відмову в задоволенні клопотання.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про здійснення працівниками поліції слідчої дії, із порушенням встановлених ч. 2 ст. 234 та ч. 3 ст. 233 КПК України вимог.

Відповідно до ч.3 ст.233 КПК України якщо … слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, ґрунтується, в першу чергу, на результатах обшуку місця події від 24.04.2020 року, який був проведений із порушенням діючих норм кримінального процесуального закону у зв`язку із відсутністю ухвали слідчого судді про дозвіл на його проведення, що об`єктивно свідчить про очевидну недопустимість зазначеного доказу у зв`язку із його отриманням із порушенням вимог закону та прав й основоположних свобод людини та відсутність, як наслідок, правової підстави для накладення арешту на вилучене в результаті проведення такого огляду майно.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 214, 223, 227, 233, 234, 236, 370 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити в повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1