Єдиний унікальний номер 725/4367/19
Номер провадження 1-кп/725/195/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
та обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження за №0000857 від 21 червня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клішківці, Хотинського району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодружений, не працюючого, раніше судимого: вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.05.1999 року за ст.142 ч.2, ст. 215-3 ч.2, ст. 1 87 ч 1. ст. 145 ч. 1, ст. 193 ч.3, 42 КК України на 2 роки позбавлення воді з конфіскацією майна; вироком Першотравневого районного

суду м. Чернівці від 06.02.2003 року ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі; вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.10.2009 року за ст.358 ч.3 КК України до 1 року позбавлення волі; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.08.2010 року за ст. 190 ч.2. ст. 358 ч.2, 358 ч.3, ст. 70, ст. 70 ч.4 КК України до 2 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31.10.2016 року за ст. 185 ч.1 КК України, до 1 року позбавлення волі; вироком Садгірського районного

суду м. Чернівці від 05.03.2018 року за ст. 198, 396, 70 КК України до 3 місяців арешту; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.07.2019 року за ст. 185 ч. 2 КК України у до 1 року позбавлення волі, на підставі

ст.75, 76 КК України від відбування покарання

звільнений з іспитовим строком на один рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 20.06.2019 року близько 15.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на території ОКУ «Обласна дитяча клінічна лікарня», що по вул. Руській, 207 в м. Чернівці, переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливих мотивів, підійшов до вікна палати № 2 яка розташована на першому поверсі, через незачинене вікно, незважаючи на присутність потерпілої ОСОБА_7 , яка знаходилась в палаті біля вікна, шляхом ривка, відкрито, повторно, умисно викрав жіночу сумку, вартістю 500 гривень, в якій знаходився гаманець, вартістю 200 гривень з грошовими коштами в сумі 10000 гривень та після вчинення злочину почав втікати та на зауваження потерпілої ОСОБА_7 , яка його наздоганяла, не реагував. В подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 10700 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України не визнав, та суду пояснив, що 20.06.2019 року о 15 годині перебував вдома та даний злочин він не вчиняв.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 його вина у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, підтверджується показаннями потерпілої, свідків та іншими проаналізованими та дослідженими в судовому засіданні доказами по справі.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що у червня 2019 року вона разом із своїм малолітнім сином, якому 6 років, перебувала на стаціонарному лікуванні у обласній дитячій клінічній лікарні, що по вул. Руській в м. Чернівці. 20.06.2019 року близько 15 години невідома їй раніше підозріла особа чоловічої статі неодноразово прогулювалася під вікнами лікарської палати в якій вони разом з сином перебували та викрала з підвіконня лікарської палати її сумку з особистими речами, грошовими коштами та документами. Вона одразу почала бігти за тією особою з криками повернути викрадене, однак не змогла його наздогнати. Тією підозрілою особою, яка перебувала під її вікнами а згодом викрала її сумку з речами був обвинувачений ОСОБА_8 , якого вона впізнає як в даному судовому засіданні, так і впізнавала на досудовому розслідуванні під час проведених з нею слідчих дій за характерними рисами обличчя. Крім того, коли обвинувачений викрадав її сумку вона чітко запам`ятала його обличчя, оскільки бачила його впритул. Обвинувачений був одягнений у чорну футболку, чорну кепку, був не голений, мав сумку через плече. Вчиненим злочином їй було завдано матеріальної шкоди на суму 10700 грн., з яких 10000 грн., купюрами по 200 грн. - це кошти, які були в гаманці викраденої сумки та які вона отримувала як допомогу при народжені дитини. Саме за ці кошти вона мала намір лікувати свого малолітнього сина, і після вчинення даного злочину відносно неї вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, і викрадені кошти були останнім накопиченням сім`ї. Шкода їй не відшкодована, обвинувачений жодних вибачень у неї не просив. Просила суворо покарати обвинуваченого.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожна окремо суду пояснили, що працюють в дитячій лікарні, і у червні 2019 року були присутні в якості понятих при проведенні слідчої дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка. Під час проведення даної слідчої дія свідок впізнала серед 4-х фотокарток особу чоловічої статі, яка викрала сумку з грошовими коштами у потерпілої. На свідка та на них жодного тиску з боку працівників поліції не було. Зауважень до проведення даної слідчої дії також не було.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що у червні 2019 року перебувала разом дитиною на лікуванні в обласній дитячі лікарні і приймала участь у проведенні слідчої дії впізнання особи за фотознімками, під час якої беззаперечно впізнала особу чоловічої статі, який в той день перебував на території лікарні, проходив декілька разів протягом 30-40 хвилин під її вікнами, розмовляючи по телефону. При пред`явленні особи для впізнання в червні місяці 2019 року вона вказала на конкретне фото тієї особи, оскільки була переконана, що то був саме той чоловік, однак в судовому засіданні була не впевнена що вона впізнала при проведенні слідчої дії саме обвинуваченого ОСОБА_8 , так як пройшло багато часу.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 кожен окремо суду пояснили, що у червні 2019 року були присутні в якості понятих при проведенні слідчої дії пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої, яке відбувалося у райвідділі поліції. Під час проведення даної слідчої дії потерпіла впізнала серед 4-х осіб чоловічої статі обвинуваченого ОСОБА_8 , який за її словами викрав у неї сумку. На потерпілу та на них жодного тиску з боку працівників поліції не було. Зауважень до проведення даної слідчої дії також не було.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 кожен окремо суду пояснили, що влітку 2019 року були присутні в якості понятих при проведенні слідчої дії. За результатами слідчої дії був складений протокол, де все відображене відповідало дійсності про що всі учасники підтвердили своїм підписом. Зауважень до проведення даної слідчої дії та до складеного протоколу не було. Крім того свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що працює в дитячій лікарні, що по вул. Руській в м. Чернівці, і в червні 2019 року вона була свідком як жінка дуже сильно кричала та плакала, що в неї невідомий чоловік через незачинене вікно викрав сумку зі грошима.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що у червні 2019 року перебувала разом дитиною на лікуванні в обласній дитячі лікарні і приймала участь у проведенні слідчої дії впізнання особи за фотознімками, під час якої впізнала особу чоловічої статі, який в той день перебував на території лікарні, розмовляв по мобільному телефону, був з бородою та у чорній кепці. Слідчий пред`являв для впізнання 4 фото осіб чоловічої статі, серед яких були і чоловіки з бородою. Обвинуваченого за фотознімками впізнала одразу, оскільки добре його запам`ятала. Протокол підписала особисто, оскільки все що відбувалося під час даної слідчої дії відповідало дійсності, в інших учасників зауважень не було.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2019 року був присутнім в якості понятого при проведенні слідчої дії впізнання за фотознімками. Під час цієї слідчої дії працівники поліції пред`явили особі фото і вона впізнала одного з тих чоловіків. За результатами слідчої дії був складений протокол, де все відображене відповідало дійсності про що всі учасники підтвердили своїм підписом. Зауважень до проведення даної слідчої дії та до складеного протоколу не було.

В судовому засіданні був також допитаний свідок ОСОБА_18 за участю свого захисника ОСОБА_19 , до показань якого суд відноситься критично та визнає їх неправдивими з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що 20.06.2019 року знаходився на території обласної дитячої лікарні близько 10-15 хвилин та з підвіконня відчиненого вікна непомітно для всіх викрав сумку синього чи чорного кольору в якій знаходилися кошти в сумі 10000 грн., купюрами по 200 та по 500 грн. та спокійно пішов в сторону району Кемпінг що в м. Чернівці. На досудовому слідстві він розповідав про це працівникам поліції, однак вони чинили на нього фізичний та психологічний тиск.

Показання вказаного вище свідка суперечать показанням:

-потерпілої ОСОБА_7 , в яких вона вказувала, що впізнала саме обвинуваченого ОСОБА_8 , як саму ту особу, яка вчинила відносно неї злочин, після вчинення ним злочину бігла за обвинуваченим та кричала йому в слід вимогу повернути сумку, викрадені грошові кошти були в купюрах по 200 грн., а не по 200 і 500 як це стверджує свідок ОСОБА_18 , викрадена сумку була чорного кольору, а не синього;

-свідка ОСОБА_11 , яка при проведенні слідчої дії пред`явлення особи для впізнання беззаперечно впізнала саме обвинуваченого ОСОБА_8 , який в той день перебував на території лікарні, проходив декілька разів протягом 30-40 хвилин під її вікнами, розмовляючи по телефону;

-свідка ОСОБА_16 , яка, як в судовому засіданні, так і на досудовому слідстві під час проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання впізнала обвинуваченого ОСОБА_8 .

Крім того, з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2020 року вбачається, що старший слідчий Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області на виконання ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.01.2020 року в порядку ст. 333 КПК України у присутності понятих за участю потерпілої ОСОБА_7 провів слідчу дію пред`явлення особи для впізнання під час якої потерпіла ОСОБА_7 серед пред`явлених їй 4-х фото не впізнала серед них особу, яка вчинили відносно неї кримінальне правопорушення. Згідно довідки слідчого від 04.03.2020 року на фотознімку під №1 розміщено зображення ОСОБА_18 (т.2 а.с.207-208).

Таким чином, суд приходить до висновку, що показання свідка ОСОБА_18 є неправдивими та суперечливими з іншими доказами, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 , які судом досліджені, проаналізовані під час судового розгляду та покладені в основу доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України підтверджується також наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі.

З протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.06.2019 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 звернулася 20.06.2019 року о 20 год. 06 хв. до правоохоронних органів із заявою про те, що перебуваючи по вул. Руській 207 в м. Чернівці, невстановлена особа відкрито заволоділа її сумкою в якій були кошти в сумі 10000 грн., дві банківські картки, дисконтні картки, чим сприщила їй матеріальну шкоду (т.1 а.с.9).

З протоколу огляду місця події від 20.06.2019 року з фото таблицями вбачається, що слідчий Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області в присутності понятих за участю потерпілої ОСОБА_7 та спеціаліста ОСОБА_20 інфекційне відділення «Обласної дитячої лікарні», яке розташоване за адресою м. Чернівці вул. Руська 207. Під час огляду встановлено, що вікно 1 поверху не пошкоджене, складається з двох частин (глухої та робочої) двох підвіконь (внутрішнього та зовнішнього) (т.1 а.с.10-15).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.06.2019 року вбачається, що свідок ОСОБА_16 у присутності понятих серед пред`явлених їй фотознімків чотирьох осіб чоловічої статі впізнала чоловіка на фотознімку № 3, якому жінка кричала і просила зупинитися ( т.1 а.с. 25-27).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.06.2019 року вбачається, що свідок ОСОБА_11 у присутності понятих серед пред`явлених їй фотознімків чотирьох осіб чоловічої статі впізнала чоловіка на фотознімку № 3, який 20.06.2019 року перебував біля вікон лікарні та поводив себе підозріло (т.1 а.с. 32-33).

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується також протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24.06.2019 року з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 у присутності понятих серед пред`явлених їй чотирьох осіб чоловічої статі впізнала чоловіка під №1 ОСОБА_8 , який 20.06.2019 року з підвіконня відкрито викрав її сумку. Дану особу впізнала за формою обличчя (т.1 а.с. 37-39).

Таким чином, суд критично відноситься до невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та розцінює це як обраний спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки покази обвинуваченого спростовуються вищенаведеними по справі доказами, а саме, показами потерпілої, свідків та іншими доказами, які були досліджені судом та узгоджуються між собою.

Інші досліджені в судовому засіданні письмові та речові докази, в тому числі і ті, які були подані в судовому засіданні сторонами кримінального провадження не містять будь-які фактичні дані, не спростовують і не підтверджують обставин, які підлягають встановленню в даному кримінальному провадженні.

Суд відхиляє доводи захисника про визнання недопустимими наступних доказів: протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_16 від 21.06.2019 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_11 від 24.06.2019 року та протоколу пред`явлення особи для впізнання потерпілої ОСОБА_7 від 27.06.2019 року які на його думку були здобуті в порушення вимог КПК України та за наслідками допущених порушень під час проведення вказаних слідчих дій з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом. Перелік випадків, в яких суд зобов`язаний визнати недопустимими докази, отриманні внаслідок істотних порушень прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, зазначено в ст.87 КПК України, відповідно до якої недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит.

Статтею 228 КПК України передбачено, що перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються. Особі, яка впізнає, пропонується вказати на особу, яку вона має впізнати, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала. За необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання. Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню. Матеріали відеозапису з зображенням особи, яка підлягає впізнанню, можуть бути пред`явлені лише за умови зображення на них не менше чотирьох осіб, які повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.
Враховуючи вищевказані норми права суд не вбачає підстав для визнання неналежними окремих письмових доказів на які посилався адвокат, як усно в судовому засіданні, так і в письмовому клопотанні, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження вказані вище протоколи з додатками до них відповідають вимогам ст. 104, 105, 228, 231 КПК України. Крім того дані протоколи у відповідності до вимог КПК України були підписані усіма учасниками слідчих дій, жодних зауважень, заяв, застережень, скарг до них внесено не було.
За таких обставин, на думку суду, дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки в ході судового розгляду з достовірністю встановлено, що він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за кваліфікуючою ознакою: вчинено повторно.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, особу винного та його відношення до скоєного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Зокрема, обираючи обвинуваченому ОСОБА_8 міру покарання, суд у відповідності до вимог ст.12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів.
Також судом враховуються і дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі і за корисливі злочини, даний злочин вчинив в період не знятої та непогашеної судимості, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, не працює, за місцем тримання під вартою характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 не можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим не вважає за необхідне застосування ст.ст. 69,75,76 КК України. Саме таке покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, судом також встановлено, що обвинувачений 19 липня 2019 року був визнаний винним та засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України який він вчинив 17.05.2019 року і за даним вироком йому було призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 був звільнений від відбуванням призначеного покарання з випробуванням з однорічним іспитовим строком.

У відповідності до вимог п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів
рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням
приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті
70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й
розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення,
вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за
який вона засуджується до покарання, що належить відбувати
реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного
складання призначених покарань не допускається. За таких умов
кожний вирок виконується самостійно.
За таких обставин суд вважає, що вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.07.2019 року підлягає до самостійного виконання.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити обрану - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 відраховувати з моменту його затримання 24 липня 2019 року 11 год. 00 хвилин.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 1099,07 грн.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.07.2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік визначити до самостійного виконання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1