Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2525/20
Провадження № 1-кп/644/574/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2020 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
представника ДУ «ХВК №43» - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова обвинувальний акт, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000598 від 21.03.2020 року, що надійшов від заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , затверджений прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого, засудженого останній раз 22.03.2019 року Вільнянським районним судом Запоріжської області за ст. 391 КК України,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ст.391 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, встав на шлях злісної непокори законним вимогам представників адміністрації установи виконання покарання, за що має дванадцять дисциплінарних стягнень, з яких два рази у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО) та один раз у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ), в зв`язку з чим, відповідно до ст.133 Кримінально-виконавчого кодексу України, він є злісним порушником режиму утримання як засуджений, який не виконує законні вимоги адміністрації та який на протязі року вчинив більше трьох порушень режиму відбуття покарання, за кожне з яких постановою начальника установи були накладені стягнення, які не були достроково зняті та не були погашені у встановленому законом порядку.

Під час відбуття покарання в умовах Державної установи «Харківська виправна колонії (№ 43)» засуджений ОСОБА_4 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме 04.02.2020 року - поміщення до ДІЗО строком на 7 діб; 06.02.2020 року - догана, 06.02.2020 року - сувора догана; 11.02.2020 року - сувора догана; 12.02.2020 року - сувора догана; 12.02.2020 року - сувора догана, 12.02.2020 року - поміщення до ДІЗО строком на 7 діб; 19.02.2020 року - сувора догана; 19.02.2020 року - сувора догана; 19.02.2020 року - переведено до ПКТ строком на 1 місяць; 16.03.2020 року - сувора догана; 16.03.2020 року - сувора догана.

Після відбуття терміну дисциплінарного стягнення в вигляді переведення до ПКТ засуджений ОСОБА_4 позитивних висновків для себе не зробив та продовжив порушувати встановлений режим утримання.

Так, 20.03.2020 о 16 год. 40хв. в приміщенні чергової частини колонії представником адміністрації Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» начальником відділення СПС лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНіБ старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , відповідального по колонії підполковника внутрішньої служби ОСОБА_11 , а також засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , було запропоновано засудженому ОСОБА_4 , після відбуття останнім дисциплінарного покарання в вигляді поміщення до ПКТ на термін 1 місяць, прослідувати до визначеного йому місця у відділенні соціально-психологічної служби. При цьому засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював. Однак, засуджений ОСОБА_4 демонстративно, відкрито та зухвало в категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» начальника відділення СПС лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 щодо слідування до відділення СПС, пояснивши причину своєї поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.

Після цього начальником відділення СПС лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 було роз`яснено засудженому ОСОБА_4 , що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності в вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.

В свою чергу засуджений ОСОБА_4 знову відмовився від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи, після чого вказаними посадовими особами засудженому ОСОБА_14 був наданий час для обмірковування своєї поведінки.

20.03.2020 року о 17год.40хв. в приміщенні чергової частини колонії представником адміністрації Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» начальником відділення СПС лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНіБ старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , відповідального по колонії підполковника внутрішньої служби ОСОБА_11 , а також засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вдруге було запропоновано засудженому ОСОБА_4 , після відбуття останнім дисциплінарного покарання в вигляді поміщення до ПКТ на термін 1 місяць, прослідувати до визначеного йому місця у відділенні соціально-психологічної служби. Засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював. Однак засуджений ОСОБА_4 демонстративно, відкрито та зухвало вдруге в категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» начальника відділення СПС лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 щодо слідування до відділення СПС, пояснивши причину своєї поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.

Після цього начальником відділення СПС лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 було вдруге роз`яснено засудженому ОСОБА_4 , що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності в вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 знову відмовився від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи, після чого вказаними посадовими особами засудженому ОСОБА_4 був наданий час для обмірковування своєї поведінки.

20.03.2020 року о 18 год.40хв. в приміщенні чергової частини колонії представником адміністрації Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» начальником відділення СПС лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНіБ старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , відповідального по колонії підполковника внутрішньої служби ОСОБА_11 , а також засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , втретє було запропоновано засудженому ОСОБА_4 після відбуття останнім дисциплінарного покарання в вигляді поміщення до ПКТ на термін 1 місяць прослідувати до визначеного йому місця у відділенні соціально-психологічної служби. Засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював. Однак засуджений ОСОБА_4 демонстративно, відкрито та зухвало втретє в категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» начальника відділення СПС лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 щодо слідування до відділення СПС, пояснивши причину своєї поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.

Після цього начальником відділення СПС лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 було втретє роз`яснено засудженому ОСОБА_4 , що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності в вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.

В свою чергу засуджений ОСОБА_4 вчергове відмовився від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи, на що начальник відділення СПС лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , пояснив останньому, що про його дії буде поінформовано Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, посадовими особами якого буде вирішене питання про внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо притягнення ОСОБА_15 до кримінальної відповідальності за ст.391 КК України.

У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_4 оглядався черговим лікарем медичної частини №43 Державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Харківській та Луганській областях ОСОБА_16 та під час медичних оглядів скарг на поганий стан здоров`я не висловлював. Черговий лікар медичної частини №43 ОСОБА_16 засвідчив, що засуджений ОСОБА_14 за станом свого здоров`я може виконувати вимоги представників адміністрації установи.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст.391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді (обмеження волі) або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.

31 березня 2020 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника обвинуваченого, була укладена Угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України. У судовому засіданні 24.04.2020 року Прокурором була подана уточнена Угода про визнання винуватості з урахуванням уточнення прізвища захисника адвоката як ОСОБА_17 .

Згідно даної угоди прокурор і обвинувачений, за участю захисника обвинуваченого, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 391 КК України та покарання, яке повинен нести ОСОБА_4 за ст. 391 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, в силу ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_18 за даною угодою, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.03.2019 року за ст.391 КК України, призначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, щиро розкаювався, повністю визнав свою вину, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, і наслідки укладання та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Судом установлено, що умови Угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення визначеного сторонами Угоди, покарання.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 і прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, оскільки в судовому засіданні не встановлено передбачених законом обставин, які б перешкоджали затвердженню судом даної Угоди, і призначити покарання в межах узгодженого за Угодою.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 373 ч. 2 ст. 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 31 березня 2020 року, укладену між прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000598 від 21.03.2020 року, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ст.391 КК України- затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (ОДИНОГ) року позбавлення волі, в силу ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.03.2019 року за обвинуваченням за ст.391 КК України, призначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 2 (ДВОХ) років позбавлення волі.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Термін відбуття покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.03.2019 року.
Головуючий суддя ОСОБА_1