Справа № 461/1256/20
Провадження № 1-кс/461/1252/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2020 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000876 від 19.12.2019 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Борислав, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, розлученому, не працюючому, має на утриманні неповнолітню дитину -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого2020 року до суду надійшло клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч.1 ст.321 КК України ОСОБА_5 .
Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000876 від 19.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.321 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.321 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду покупця від 27.01.2020 року, протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів від 27.01.2020 року, протоколом огляду (добровільної видачі товару) від 27.01.2020 року, висновком експерта №13/175 від 05.02.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що 19 лютого 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст.321 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. На даний час, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти, в тому числі, спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_5 підозрюється. Незаконно впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом.
Слідчий зазначає, що із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , а також те, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній відноситься до категорії тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, направлене проти здоров`я нації, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства, наявність ознак справжнього інтересу, придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, що призводить до суттєвого погіршення криміногенної обстановки як в масштабах Львівської області, так і всієї держави, призводить до формування негативного іміджу держави на міжнародній арені та на шляху європейської інтеграції в контексті неспроможності держави ефективно протидіяти організованій злочинності, незаконному постачанню наркотичних засобів як в межах України, так із сусідніх держав України, а тому жоден інший м`який запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню. Обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Також може незаконно впливати на свідків даного кримінального правопорушення, оскільки їм відомі обставини збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів обвинуваченим ОСОБА_5 . Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_5 необхідно визначити розмір застави еквівалентну 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання. Надали пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Захисник частково заперечив клопотання. Просив обрати ОСОБА_5 домашній арешт, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, не оспорює обставин підозри, визнає вину та щиро розкаюється у вчиненому.
Підозрюваний повністю підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора та слідчого щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
ОСОБА_5 , підозрюється органом досудового розслідування у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України та у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті сильнодіючих лікарських засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.321 КК України.

При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом огляду покупця від 27.01.2020 року, протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів від 27.01.2020 року, протоколом огляду (добровільної видачі товару) від 27.01.2020 року, висновком експерта №13/175 від 05.02.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 .

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .
Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, може бути більш ретельно досліджено в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Прокурором доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні в тому числі тяжкого злочину у вчиненні сфері обігу наркотичних засобів, вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки. Санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. ОСОБА_5 розлучений, що свідчить про неміцні соціальні зв`язки обвинуваченого. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Також слідством доведено, що підозрюваний може вчиняти раніше розпочате кримінальне правопорушення, оскільки не працює та не має постійних, законних джерел доходу. Як вбачається з витягу УІАП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 раніше судимий Бориславський районним судом Львівської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн., що свідчить про те що останній не встав на шлях виправлення.
Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, не має законних джерел доходів, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Раніше судимий Бориславським районним судом Львівської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. У разі визнання винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на термін від 4 до 8 років і це може стимулювати підозрюваного до втечі. Все вищезазначене в сукупності підтверджує ризики переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, суду та продовження останнім вчиняти раніше розпочате кримінальне правопорушення.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують вищезазначені ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цих ризиків.
Стороною захисту не доведено наявність вагомих характеризуючих особу підозрюваного доказів, які дають підстави вважати про виконання ним обов`язків в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За вказаних обставин, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.
Ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Визначаючи розмір застави суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів. У разі визнання винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на термін від 4 до 8 років. Слідчий в клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 особисто незаконно збував наркотичні засоби, що дає підстави вважати про значні доходи від такої злочинної діяльності. ОСОБА_5 слід обрати такий розмір застави, який зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 101050 грн.
Таке рішення на думку суду узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, оскільки небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною ,що це не може служити виправданням утримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 28 січня 1993 року у справі W. проти Швейцарії).
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
При цьому підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на строк до 17.04.2020 року включно покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації у Львівській області; р/р 0757; банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172; .
На підставі викладеного,керуючись ст. ст.176, 183, 193, 194, 196, 197, 369, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 17.04.2020 року включно.
Визначити ОСОБА_5 заставу в сумі 101050 грн.
У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації у Львівській області; р/р 0757; банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172; .
У разі застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 17.04.2020 року включно покласти на нього наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із м. Борислав Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_7 . ОСОБА_10
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1