Справа № 495/799/20
№ провадження 1-кс/495/483/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2020 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
10.02.2020 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на слід папілярних узорів вилучений на двох відрізках липкої стрічки, запакований до спеціального пакету з маркуванням «Національна поліції України» № ІNZ1098811, речовину бурого кольору, з якої здійснено змив на марлевий тампон та запаковано до паперового конверту умовно позначеного під № 1.
В клопотанні слідчого зазначено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені 07.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України за наступним фактом: 07.02.2020 року о 05 годині 40 хвилин, невстановлена особа, перебуваючи на залізничному вокзалі у м. Білгород-Дністровський, вул. Портова, 27, шляхом вільного доступу проникла у залізничну касу №2 АТ "Укрзалізниця" та застосовуючи насильство що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої касира ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрито заволоділа коштами з каси у сумі 1948 гривень.
В ході першочергових слідчих розшукових дій, 07.02.2020 було проведено огляд приміщення залізничної каси № 2 по вул. Портовій, 27, в м. Білгород-Дністровський Одеської області, в ході якого було виявлено та вилучено: слід папілярних узорів вилучений на двох відрізках липкої стрічки, запакований до спеціального пакету з маркуванням «Національна поліції України» № ІNZ1098811, речовину бурого кольору, з якої здійснено змив на марлевий тампон та запаковано до паперового конверту умовно позначеного під № 1, відповідно підписаний та опечатаний.
На підставі наведеного слідчий просить задовольнити клопотання.

Слідчий надав заяву, відповідно до якої просив розглянути дане клопотання у його відсутність. Клопотання просив задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна, відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту є збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Слідчим суддею встановлено, що слідчий у клопотанні зазначає, що метою арешту, про який він клопоче, є забезпечення збереження речових доказів.
У такому випадку, відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до цієї норми речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберегли на собі його сліди.
Слідчий суддя вважає, що слід папілярних узорів вилучений на двох відрізках липкої стрічки, запакований до спеціального пакету з маркуванням «Національна поліції України» № ІNZ1098811, речовину бурого кольору, з якої здійснено змив на марлевий тампон, які були вилучені 07.02.2020 року в ході огляду місця події, арешт на які просить накласти слідчий, не є матеріальними об`єктами, які належать будь якій особі на праві власності, у зв`язку з чим у слідчого не має обов`язку повертати їх власнику після вилучення.
Крім того у клопотанні не доведені будь які ризики щодо можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказано майна, оскільки, як вже зазначалося раніше воно не належить будь-кому як матеріальний об`єкт, у зв`язку із чим не має необхідності у позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування таким майном
Крім того, визначення майна як об`єкта права містить ст. 190 ЦК України. Так, майно - це окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. В свою чергу, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).
Таким чином, слідчий суддя констатує, що зразки папілярних узорів пальців рук та долонь рук та змиви з поверхонь долонь рук за умови їх вилучення не відповідають критерію тимчасово вилученого майна, вони не є майном ні в розумінні КПК України, ні в розумінні інших нормативних актів, вказані зразки є речовими доказами, які здобуті слідчим шляхом.
Ці зразки здобуті слідчим безпосередньо під час слідчої дії в порядку, визначеному КПК України, без втручання у право власності підозрюваного чи будь-якої іншої особи, зберігаються стороною обвинувачення як речові докази, у відповідності за до Порядку зберігання речових доказів, тому слідчий суддя вважає за можливе збереження вилученого майна без накладення на нього арешту. оскільки підстав для їх арешту немає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України (ч. 1 ст. 173 КПК України).
На підставі вищенаведеного слідчий суддя вважає , що у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1