УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/2246/20

Провадження № 1-кс/638/622/20

24.02.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю заявника ОСОБА_3
з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0002647 від 06.02.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0002647 від 06.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України.Так, постановою слідчого закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002647 від 06.02.2019 року у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України.Заявник з постановою слідчого не згодна, вважає, що воно суперечить діючому законодавству та підлягає скасуванню. Досудове розслідування фактично не проводилось, її, як заявника, не допитано, слідчі дії не проводились. Закінчення досудового розслідування у формі закриття провадження у справі є незаконним. Просить суд скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а матеріали повернути для проведення досудового розслідування.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала у повному обсязі, просила суд скаргу задовольнити, а постанову слідчого начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0002647 від 06.02.2019 року скасувати.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, просили суд відмовити у її задоволенні.
Суд, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши доводи, викладені у скарзі, вважає встановленим наступне.
Відповідно до статті 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у статті 284 КПК України.
Згідно вимог пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (стаття 110 КПК України).
Разом тим, відповідно до частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Вказані вимоги закону слідчим належним чином не виконані.
Так, постановою слідчого начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.11.2019 року кримінальне провадження №0002647 від 06.02.2019 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України.
Зокрема, слідчим зазначено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами у сумі 15 грн., які належать ОСОБА_3 , встановлено відсутність складу кримінального правопорушення.
Матеріали провадження окрім допиту свідка ОСОБА_6 не містять відомостей про проведення інших слідчих дій, а також відомостей, що підтверджували б факт ухилення заявника ОСОБА_3 від викликів на допит, що в свою чергу свідчить про неповноту слідства, адже для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів справи та встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо (рішення у справі «Кулік проти України»).
Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).
Слідчий суддя, виходячи з приписів частини 5 статті 40 КПК України, позбавлений змоги надати вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Таким чином, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, за якими слідчий 30.11.2019 року виніс постанову про закриття кримінального провадження №0002647 від 06.02.2019 року, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, оскільки не були належним чином перевірені всі доводи заявника, викладені у її заяві.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною і такою, що суперечить вимогам ст.ст.283, 284 КПК України, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню. Слідчому необхідно ґрунтовно проаналізувати всі доводи, викладені в заяві ОСОБА_3 та перевірити слідчим шляхом її показання і підтвердити або належним чином спростувати їх.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 283, 284, 303-307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0002647 від 06.02.2019 року, - задовольнити.
Постанову слідчого начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0002647 від 06.02.2019 року у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1