Справа №705/5508/19
1-кп/705/663/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 06 липня 2018 року, №0000113 від 26 січня 2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 31.03.2005 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки; 2) 23.01.2007 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання 3 роки за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31.03.2005 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії мінімального рівня безпеки з загальними умовами тримання. Звільнений 27.05.2010 за постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 19.05.2010 на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково з не відбутим терміном 1 рік; 3) 19.02.2013 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання 1 місяць позбавлення волі за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.01.2007 року, остаточно призначено покарання у вигляді 6 років 1 місяця позбавлення волі із конфіскацією особистого майна з відбуванням покарання у виправній колонії середнього рівня безпеки для раніше судимих. Звільнений 27.02.2016 за постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із зарахуванням попереднього ув`язнення з 23.05.2013 по 18.08.2013 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі; 4) 18.03.2019 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, судимості у встановленому законом порядку не зняті і не погашені,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 05 липня 2018 року близько 03 год. 51 хв. діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, повторно, проник через відчинене вікно до приміщення кафе «Слобода», що по АДРЕСА_2 , де з барної стійки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 5S» imei: НОМЕР_1 , вартістю 5000 грн., в якому знаходилася сім карта «Київстар» за номером телефону НОМЕР_2 вартістю 25 грн., мобільний телефон марки «NOMI I5013» imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , вартістю 2500 грн., в якому знаходилася сім карта «Київстар» з номером телефону НОМЕР_5 , вартістю 25 грн., чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 7550 грн., після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Він же, у ніч з 22.01.2020 на 23.01.2020, перебуваючи біля будинку №1, що за адресою: м. Умань вул. Успенська, Черкаська область, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно, таємно викрав з кишені гр. ОСОБА_6 бувший у використанні мобільний телефон синього кольору, марки «Huawei Psmart», який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість якого, відповідно до висновку експерта №10-000201 від 18.02.2020 року могла становити 2840 гривень та гаманець з картками «Приват Банку» та дисконтними картками, що належать ОСОБА_6 та не представляють матеріальної цінності для останнього, чим завдав потерпілому матеріального збитку на суму 2840 гривень.

Він же, 23.01.2020, відразу після вчинення викрадення майна серед якого була банківська картка «Приватбанку» ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Умань вул. Небесної сотні, 28, діючи умисно та цілеспрямовано, з ціллю збагачення, повторно, за допомогою банківської картки «Приватбанк», зареєстрованої на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку попередньо викрав в останнього разом з іншим майном, таємно викрав кошти в сумі 3000 гривень та використав дані кошти на власні потреби, чим спричинив останньому матеріального збитку на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення; вчинена повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочинів відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що він в липні 2018 року, в нічну пору доби, проходив біля кафе «Слобода», що по вул. Київській, 11а м. Умань, побачив відчинене вікно та вирішив залізти в середину щоб щось викрасти. Він заліз через вікно до приміщення кафе, де з барної стійки взяв два мобільних телефони та так само через вікно покинув приміщення. Викрадені телефони продав по 500 грн. кожен, кошти витратив на власні потреби. Також, в січні 2020 року, точної дати не пам`ятає, він йшов неподалік технікума, що в м. Умань та побачив як якись чоловік впав на землю та до нього підійшли ще двоє чоловіків та він вирішив також підійти до вказаних осіб. Коли підійшов, побачив знайомого, який по даній справі є потерпілим, ОСОБА_6 .. Потім, вони разом із потерпілим та ще двома чоловіками пішли щоб випити. Так після вживання алкогольних напоїв, двоє чоловіків, що були присутні пішли, а він побачивши, що потерпілий в сильному стані сп`яніння, вирішив викрасти його майно. Він з кишені ОСОБА_6 витягнув телефон та гаманець в якому були дві банківські картки. Потім пішов до банкомату, що розташований неподалік базару та з банкомату, за допомогою телефона потерпілого, зняв кошти з банківської карти потерпілого більше 2000 грн., які використав на власні потреби. Телефон він того ж дня продав за 1000 грн., а кошти використав на власні потреби. Про вчинене щиро шкодує та просить суд суворо не карати.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочинів, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого та досудовою доповіддю. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, з яких злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжкого злочину; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів.

Враховуючи обставини справи, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але належних висновків для себе не зробив, вчинив кримінальне правопорушення в період відбування покарання з випробуванням, що свідчить про асоціальність його особи, злісне небажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах позбавлення волі, так як менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченого та з метою попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Водночас, судом встановлено, що вироком Уманського міськрайонного суду від 18.03.2019, ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину передбаченого за ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 3 роки.
Крім того, після ухвалення вище зазначено вироку ОСОБА_4 в період іспитового строку, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до положень п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, коли після вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах,одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку, після цього-за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім-за сукупністю злочинів,вчинених після постановлення першого вироку ; і остаточно-за сукупністю вироків відповідно до ст.71 цього Кодексу.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явлених йому обвинуваченнях у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання.

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів за цим вирком та за вироком Уманського міськрайонного суду від 18.03.2019 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 років позбавлення волі.

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати частину не відбутого покарання за вироком Уманського міськрайонного суду від 18.03.2019 року у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, і остаточно призначити до відбуття 5 років 2 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати після вступу вироку в законну силу та фактичного його затримання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів на проведення експертизи № 10-000397 від 12.04.2019 року в сумі 1287,00 грн., №10-001022 від 22.10.2019 в сумі 1413,09 грн. та №10-000201 від 18.02.2020 в сумі 628,04 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: 10 слідів пальців рук, які поміщені до сейф пакета №2675216, залишити при матеріалах кримінального провадження; бувший у використанні мобільний телефон синього кольору, марки «Huawei Psmart» та картки «Приват Банку» № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , які зареєстровані на ОСОБА_6 , які передані потерпілому ОСОБА_6 на зберігання під розписку залишити потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_7