ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/561/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 643/2446/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України

УХВАЛА
23 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилався на необгрунтованість повідомлення про підозру від 06.12.2019 та не відповідність зазначеним в ній відомостям фактичним обставинам справи. Зазначив, що в суді було зазначено , що обґрунтованість підозри фактично нічим не підтверджена. Жодних посилань на докази слідчим не вказано. Все базується на поясненнях ОСОБА_7 , особи, яка двічі становилася фігурантом кримінальних проваджень за 2019 рік та за одним із них 13 серпня 2019 року отримала обвинувальний вирок та знаходиться на випробувальному терміні. Жодних доказів про наявність в діях ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України немає. ОСОБА_7 в своїх поясненнях спростовує наявність складу злочину в діях ОСОБА_6 , що також підтверджують в своїх поясненнях свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили лише той факт, що він займав ОСОБА_7 грошові кошти, намагаючись заручитися його заручитися підтримкою для надання ним оперативної інформації щодо осіб, які пов`язані з незаконним збутом наркотиків. Проте, слідчий суддя не взяв до уваги твердження скаржника, що сам ОСОБА_7 надавав свідчення щодо іншого складу кримінального правопорушення. Також ОСОБА_6 посилався на свої досягнення в професійній сфері та на розлади здоров`я, які виникли на підставі безпідставного звинувачення, на його думку. Зазначив, що постійно змушений приймати ліки, відвідувати лікарні, проходити лікування, тощо. Вважає, що в його діях повністю відсутній склад кримінального правопорушення.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
13.02.2020 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення його про підозру від 06.12.2019 р. в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій посилався на необґрунтованість повідомленої підозри за ч.2 ст. 369-2 КК України. Зазначав, що викладені в повідомленні про підозру відомості не відповідають фактичним обставинам та не підтверджуються достатніми й належними доказами. Підозра базується виключно на показаннях ОСОБА_7 особи, яка двічі фігурувала у кримінальних провадженнях та була засуджена у 2019 році. Проте навіть в своїх показаннях ОСОБА_7 спростовує наявність інкримінованого ОСОБА_6 складу злочину, так як за змістом підозри, що складається виключно з обставин, повідомлених ОСОБА_7 , злочин вчинено в автомобілі, в якому перебував ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 особа, на яку мав здійснити вплив підозрюваний з метою прийняття ним рішення, що виключає склад зазначеного вище злочину. Крім того, в обґрунтування скарги ОСОБА_6 послався на свій послужний список, шкоду, яку завдано його здоров`ю в наслідок наклепу з боку ОСОБА_7 .
Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_6 , слідчий суддя мотивував таке рішення тим, що надані матеріали кримінального провадження, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя вважав, що не можна оцінювати на даному етапі кримінального провадження очевидну неналежність чи недостатність такого доказу, як показання ОСОБА_7 або оцінювати за вказаними критеріями показання інших свідків. На теперішній час досудове розслідування триває, підстави вважати невідповідність змісту підозри вимогам ст. 277 КПК України слідчий суддя вважав відсутніми, враховуючи, що її може бути змінено в ході подальшого розслідування, а також враховуючи обставини кримінального правопорушення, які мають встановлюватись та конкретизуватись в подальшому, а наявні докази оцінюватись у сукупності з іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і стороною захисту.
Колегія суддів з такими висновками слідчого судді погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до положень ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.
Згідно приписів ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадках неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, колегія суддів вважає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення. Як вбачається із повідомлення про підозру від 06.12.2019 р., в ній вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність у діяннях ОСОБА_6 провини у вчинені інкримінованого йому злочину на даному етапі провадження не вирішується, так само, як і врахування особистих даних підозрюваного і його позитивної характеристики і значного послужного списку. Вказані питання повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду, не дає підстав для скасування підозри.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді