Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року місто Луць Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року (ЄРДР № 0003321),

В С Т А Н О В И В

Слідча СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька, Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працює, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року клопотання слідчої задоволено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 лютого 2020 року включно. Строк тримання під вартою визначено обчислювати з моменту постановлення ухвали 09 грудня 2019 року. Розмір застави не визначався.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які, у відповідності до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості, відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, за вчинення тяжчого із яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до від 4 до 6 років. Також підозрюваний раніше неодноразово судимий, має не зняту та непогашену судимість за вчинення тяжких злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини в період іспитового строку. Попередньо, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, після внесення якої останній переховувався від органів досудового розслідування, на виклики до слідчого без поважних причин не з`являвся, що свідчить про доведеність ризиків заявлених стороною обвинувачення та передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчої відмовити. Вказує на її незаконність через порушення порядку повідомлення про підозру, відсутність будь-яких даних про порушення підозрюваним процесуальних обов`язків, покладених на нього попередньо під час дії запобіжного заходу у вигляді застави, формальний розгляд клопотання, без врахування віку та стану здоров`я підозрюваного, міцності його соціальних зв`язків.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який відносно її задоволення заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Як убачається з матеріалів клопотання, 02 вересня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а 05 грудня 2019 року про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, оскільки постановою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 11 листопада 2019 року досудове розслідування щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України об`єднане в одне кримінальне провадження за № 0003321. Після чого, слідча звернулась до суду із клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу та дійшовши висновку про підставність заявленого клопотання, слідчим суддею не враховано вимог кримінального процесуального закону, яке регулюють розгляд зазначеного питання.
Встановлено, що попередньо ухвалою цього ж слідчого судді від 03 вересня 2019 року у кримінальному провадженні №0003321 за ч.2 ст.186 КК України щодо ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави. Також встановлено, що після внесення застави 09 вересня 2019 року останнього було звільнено з ДУ «Луцький слідчий ізолятор».
Тобто, як на момент звернення із даним клопотанням, так і на момент його розгляду по суті, підозрюваний перебував під дією запобіжного заходу у вигляді застави. У зв`язку із чим, задоволення слідчим суддею даного клопотання, фактично призвело до застосування щодо підозрюваного двох запобіжних заходів у кримінальному провадженні, що є неприпустимим.
Окрім того, вважаючи, що останній порушує покладені на нього процесуальні обов`язки, які виникли у нього після внесення ним застави, слідча, з урахуванням вимог ст.200 КПК України та за наявності відповідних доказів в підтвердження такого факту, повинна була ініціювати питання про зміну запобіжного заходу, а не його застосування, як у зазначеному випадку, ще й за відсутності достатніх доказів в підтвердження порушення підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків. Звертає апеляційний суд увагу і на те, що відповідно до ч.1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень. Днем початку досудового розслідування у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше. Тоді як обрахований відповідно до частини четвертої статті 219 КПК України, загальний строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні визначається прокурором, зазначеним у частині четвертій статті 295 цього Кодексу, про що ним виноситься відповідна постанова.
У п.84 рішення у справі «Макаренко проти України» (Makarenko v. Ukraine) від 30 січня 2018 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «… обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади».
Матеріалами клопотання стверджується, що по факту вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відомості до ЄРДР за № 0003321 внесено 01 вересня 2019 року, а 02 вересня 2019 року ОСОБА_8 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину.

Слідча до суду апеляційної інстанції на розгляд даного клопотання не з`явилась, матеріали кримінального провадження не надала, що позбавило апеляційний суд можливості перевірити наявність відповідної постанови прокурора із визначеним ним загальним строком досудового розслідування, з огляду на те, що слідчий суддя процесуально не вправі застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід поза межами строку досудового розслідування. Тоді як зміст наявних матеріалів вказує, що запобіжний захід строком на 60 днів, у розглядуваному випадку, застосований поза межами досудового розслідування даного кримінального провадження.

При розгляді даного клопотання, не перевірено належним чином слідчим суддею і доведеність наявної обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів, в об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити дані злочини.
Неповнота судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у зазначеному випадку, перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку із чим, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів щодо ОСОБА_8 скасувати.
В задоволенні клопотання слідчої СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів щодо ОСОБА_8 відмовити.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: