У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області, капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виноградів, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у кримінальному провадженні № № 0000217 зареєстрованому в ЄРДР 19.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000217 від 19.08.2019 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області, до Єдиного реєстру досудових розслідувань «19» серпня 2019 року за № 0000217.

Підставою внесення відомостей до ЄРДР було те, що 19.08.2019 до СУ ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт заступника начальника відділу оперативних розробок Закарпатського управління ДВБ НП України, ОСОБА_7 про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що група осіб, з числа громадян: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 за попередньою змовою між собою, на території Закарпатської області займається вирощуванням конопель, виробництвом наркотичних засобів та психотропних речовин та їх збутом в країни Європейського Союзу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в 2019 році, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_14 та невстановленими досудовим слідством особами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою збуту, виготовили особливо небезпечний наркотичний засіб в особливо великих розмірах, обіг якого заборонений канабіс загальною масою 6736, 3734 грам, та придбали наркотичний засіб, в особливо великих розмірах, обіг якого обмежено кокаїн загальною масою 242,7016 грам, які умисно, незаконно, з метою збуту перемістили в орендоване ними підвальне приміщення нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , розташованому на земельній ділянці з кадастровим номером :00:012:0053, де в подальшому, умисно, з метою збуту, незаконно зберігали вказану кількість особливо небезпечних наркотичних засобів до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції, під час проведення огляду місця події 20.11.2019 у вказаному підвальному приміщенні нежитлової будівлі розташованої за адресою: вул. Меденція, 6 в м. Виноградів.

Згідно висновків експерта № 6/677 від 20.11.2019 та № 6/676 від 22.11.2019, виявлена та вилучена в ході огляду місця події суха подрібнена речовина зеленого кольору відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений канабіс.

Згідно висновків експерта № 6/675 від 20.11.2019 та № 6/676 від 22.11.2019, виявлена та вилучена в ході огляду місця події порошкоподібна речовина білого кольору відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежений кокаїн.

Цими умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів, з метою збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах та особливо небезпечні наркотичні засоби.

У вчиненні даного кримінального правопорушення органом досудового слідства підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Виноградів, Закарпатської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення сторона кримінального провадження підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий зазначає у клопотанні, що під час проведення досудового розслідування в тому числі і оперативно-розшукових заходів, було встановлено, що ОСОБА_6 за місцем проживання не з`являється.

У ході досудового розслідування, 22 листопада 2019 року відповідно до п. 3 ч. 1 ст.276, ч. 1 ст. 278 КПК України, було складено та погоджено прокурором, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Однак вручити останньому повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, на даний момент не представляється можливим, так-як останній переховується від органу досудового розслідування. В зв`язку з відсутністю ОСОБА_6 по місцю проживання та реєстрації, відповідно до вимого ст..111, 112, 135, 278 КПК України, повідомлення про підозру, вручене співмешканці ОСОБА_6 , ОСОБА_15 під відеозапис, яка спільно проживає з ОСОБА_6 має з ним спільну малолітню дитину та веде спільний побут.

29.11.2019 року слідчим суддею Ужгородським міськрайонного суду винесено ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 .

Також в ході проведення досудового розслідування встановлено що підозрюваний ОСОБА_6 виклики слідчого ігнорує, по місцю проживання відсутній, місце його перебування невідоме у зв`язку з чим його оголошено у розшук. Зазначене підтверджується матеріалами кримінального провадження.Для організації здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 матеріали скеровано до УКР ГУНП в Закарпатській області.

17.01.2020 до СУ ГУНП в Закарпатській області надійшов лист заступника начальника УКР ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_16 , в якому вказано, що під час проведення розшукових заходів по встановленню місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_6 , встановлено, що останній переховується на території Угорської республіки з використанням паспорту вказаної країни. Таким чином виникли обставини для оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук. Однак, однією з умов оголошення підозрюваного в міжнародний розшук є наявність ухвали суду про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна.

Відтак, сторона кримінального провадження вважає, що обрання таких запобіжних заходів, як особиста порука, особисте зобов`язання, домашній арешт, застава не зможе забезпечити усунення всіх існуючих ризиків оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність постійного джерела доходів та той факт, що останній переховується від органу досудового розслідування виїхавши за кордон, створюють реальні підстави вважати, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового слідства та суд з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни показів, для уникнення ним в подальшому від кримінальної відповідальності за вчинений злочин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_6 знаючи які склались для нього обставини та що йому загрожує позбавлення волі може здійснювати будь які дії спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності; вчиняти інші кримінальні правопорушення; знищити або спотворювати речові докази, які можуть підтвердити вину ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, які на даний час органом досудового розслідування ще не встановлені.

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що орган досудового розслідування вивчивши докази здобуті під час досудового розслідування, а також дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178, п.1 ч.2 ст. 183 КПК України, приходить до висновку про неможливість забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а також запобігти існуючим ризикам, а тому ставлять питання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без його участі у зв`язку з оголошенням підозрюваного у міжнародний розшук.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у його змісті.

Слідчий підтримав думку прокурора.

Заслухавши пояснення прокурора слідчого, вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.

Органом досудового слідства - слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000217 від 19.08.2019 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

За версією органу досудового розслідування в 2019 році, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_14 та невстановленими досудовим слідством особами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою збуту, виготовили особливо небезпечний наркотичний засіб в особливо великих розмірах, обіг якого заборонений канабіс загальною масою 6736, 3734 грам, та придбали наркотичний засіб, в особливо великих розмірах, обіг якого обмежено кокаїн загальною масою 242,7016 грам, які умисно, незаконно, з метою збуту перемістили в орендоване ними підвальне приміщення нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , розташованому на земельній ділянці з кадастровим номером :00:012:0053, де в подальшому, умисно, з метою збуту, незаконно зберігали вказану кількість особливо небезпечних наркотичних засобів до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції, під час проведення огляду місця події 20.11.2019 у вказаному підвальному приміщенні нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення сторона кримінального провадження підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами оглядів місця події, показами свідків, протоколами обшуків, висновками експертиз та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Підставою для звернення із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий органу досудового слідства зазначає наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд із цим слідчий зазначає, що у зв`язку із переховуванням ОСОБА_6 та відсутністю достовірної інформації про його місцезнаходження, з 26.02.2020 оголошено його міжнародний розшук. Повідомлення про підозру у зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, направлено останньому у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, зокрема повідомлення про підозру вручене співмешканці ОСОБА_6 . ОСОБА_15 під відеозапис, яка спільно з ним проживає та має спільну з підозрюваним малолітню дитину, веде спільний побут.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

З огляду на те що ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Крім наведеного, ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного можливе у разі якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок здійснення повідомлень передбачений ст. 135 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Із матеріалів клопотання вбачається, що 22.11.2019 старшим слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області, капітаном поліції ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. У зв`язку із відсутністю відомостей про місцезнаходження ОСОБА_6 та неможливістю вручення йому повідомлення про підозру особисто, воно було вручено співмешканці ОСОБА_6 , ОСОБА_15 під відеозапис, яка спільно проживає з ОСОБА_6 має з ним спільну малолітню дитину та веде спільний побут.
Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області, капітана поліції ОСОБА_5 від 26.02.2020 оголошено міжнародний розшук ОСОБА_6 .
Вказане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

З огляду зазначене слідчий суддя зазначає, що КПК України пов`язує набуття процесуального статусу підозрюваного, місцезнаходження якого не встановлено, саме з вжиттям заходів з вручення повідомлення про підозру, а не з фактичним отриманням повідомлення про підозру.

Виходячи із положень ст. 135 КПК України можна дійти висновку, що дотримання прав особи, яка тимчасово не проживає за місцем реєстрації, не повідомляє про зміну місця свого проживання або переховується від органів досудового розслідування полягає не в обов`язку осіб, якими отримано процесуальний документ, що призначений для такої особи, повідомити її про надходження процесуального документу, а в тому що про надходження цих процесуальних документів особа може дізнатися не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел.

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_6 має у цьому кримінальному провадженні процесуальний статус підозрюваного, а тому щодо нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу.

Вивчивши доводи сторони кримінального провадження щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя виходить із наступного.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

В судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину:

-Протокол огляду місця події від 19.11. 2019 року;

-Протокол огляду місця події від 20.11. 2019 року;

-Протокол обшуку від 25.11. 2019 року;

-Протокол огляду місця події від 03.12. 2019 року;

-Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_14 від 20.11. 2019 року;

-Повідомлення про зміну підозри ОСОБА_14 від 27.11. 2019 року.

Дослідження цих доказів формує у слідчого судді внутрішнє переконання щодо можливої причетності ОСОБА_6 до злочину, вчинення якого інкримінується йому органом досудового розслідування.

Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-ризик незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні;

- ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий судді вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_6 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, з огляду на таке.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. Звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення цього злочину КК України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Наявність цього ризику підтверджується і фактом його перебування за межами України.

Відтак з урахуванням тяжкості злочину вчинення якого інкримінується ОСОБА_6 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризику переховування від органів досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що цього достатньо для можливості обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Інші запобіжні заходи, на думку слідчого судді, не забезпечать його належну процесуальну поведінку і не зменшать встановленого ризику.

Із матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого ОСОБА_5 від 26.02.2020 року ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного можливе у разі якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Тобто, положення ч. 6 ст. 193 КПК України не зобов`язують при вирішення питання про обрання запобіжного заходу доводити факт перебування особи в розшуку, йдеться лише про оголошення в міжнародний розшук.

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України).

Винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою - при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.

Слідчий (детектив) вправі здійснювати дії з розшуку підозрюваних осіб як в системі організації Інтерпол так і поза нею.

Так за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не перебуває в міжнародному розшуку, оскільки компетентні органи країни мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.

Міжнародна організація кримінальної поліції - Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності.

Відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи не свідчить про відсутність її міжнародного розшуку, оскільки наявність/відсутність такої інформації не є обов`язковою умовою міжнародного розшуку особи.

Положення Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України № 3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 не регулює питання оголошення осіб у міжнародний розшук.

На думку слідчого судді, звернення правоохоронного органу із запитом до НЦБ для проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій є формою реалізації (виконання) рішення про оголошення особи в міжнародний розшук.

Отже, з урахуванням викладеного слідчий суддя вважає доведеним той факт, що ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у випадку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, після затримання цієї особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Аналіз положень наведеної статті дає підстави для висновку, що у разі оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, остаточно питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному вирішується після його затримання та доставки до суду, а за такого строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою підозрюваному, якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком встановленим ч.1 ст.197 КПК України.

Отже, з урахуванням тяжкості злочину вчинення якого інкримінується ОСОБА_6 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризику переховування від органів досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя також враховує, що відповідно п.п. 4 розділу VІ Наказу Міністерства Юстиції України від 19.08.2019 № 2599/5 «Про затвердження Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження» підставою для здійснення екстрадиції розшукуваного в Україну для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або його зміну на більш м`який запобіжний захід є саме ухвала компетентного суду про тримання особи під вартою.

Викладене дає підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під варто щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 281, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області, капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виноградів, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000217 зареєстрованому в ЄРДР 19.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання і не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин з часу доставки ОСОБА_6 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1