Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/403/20
У Х В А Л А

"08" квітня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області
в складі слідчого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Літині клопотання слідчого СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Копайгород Барського району Вінницької області, громадянина України, українець, непрацюючий, не одружений, з середньою освітою, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395 та ч. 4 ст. 296 КК України в межах кримінального провадження за № 0000046,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . В клопотанні зазначається, слідчим відділенням Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 від 01.03.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395 тач. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 30.01.2020 відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд терміном на 12 місяців із обов`язками та обмеженнями, а саме: знаходитися вдома за адресою: АДРЕСА_1 з 23 години до 6 години наступної доби; заборона виїзду за межі Літинського району Вінницької області по особистих питаннях без дозволу поліції; прибувати на відмітку до Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області кожну останню п`ятницю місяця; заборона відвідувати місця зі значним скупченням населення, кафе, бари, ресторани, інші заклади де здійснюється реалізація спиртних напоїв на їх розлив.

Так, ОСОБА_4 будучи 30.01.2019 ознайомленим з вищевказаною ухвалою Літинського районного суду Вінницької області про встановлення адміністративного нагляду від 30.01.2019, та про наявність покладених на нього обов`язків і обмежень, не бажаючи стати на шлях виправлення, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних на те причин, самовільно в невстановлений слідством час 10.02.2020 залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та був відсутній за місцем свого проживання до 20.02.2020. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, тобто у самовільному залишені особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що приблизно о 20.30 год. 28.02.2020, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці - на вулиці поряд з приміщенням магазину «Продукти» в смт. Літин Вінницької області по вул. Шевченка, 52, підійшли до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які сиділи на лавці біля магазину та спілкувалися між собою.
Після чого, діючи спільно та узгоджено, грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських мотивів, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм і правил поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці, використовуючи нікчемний привід - відмову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пригостити ОСОБА_6 спиртними напоями, використовуючи заздалегідь заготовлені предмети для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яні палиці, які вони заздалегідь взяли на території домогосподарства ОСОБА_6 , викрикуючи нецензурну лексику, безпідставно почали наносити удари дерев`яними палицями по голові та тулубу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Причому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, безпідставно, наніс більше п`яти ударів дерев`яною палицею по різних частинах тіла, голови та кінцівок ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани голови, лівої кисті, синців задньої поверхні грудної клітки, лівого стегна, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 266 від 13.03.2020 належать до легких тілесних ушкоджень.
В ході того, як ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_8 , ОСОБА_6 в свою чергу усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, безпідставно наносив удари дерев`яною палицею по різних частинах тіла та голови ОСОБА_7 .
Після того, як ОСОБА_8 , перелізши через металевий паркан, зміг втекти з місця скоєння злочину ОСОБА_4 маючи на меті продовжити свої злочинні дії, спрямовані на вчинення хуліганських дій приєднався до ОСОБА_6 та спільно з останнім продовжили наносити удари дерев`яними палицями по різних частинах тіла та голови ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани голови, синців грудної клітки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 267 від 06.03.2020, належать до легких тілесних ушкоджень.
Побачивши, що ОСОБА_7 , не чинить жодного опору, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 викинувши дерев`яні палиці залишили місце скоєння злочину та пішли до місця проживання ОСОБА_6 розташованого, за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Тому просять обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявна обгрунтована підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та ризики передбачені ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просить не застосовувати до нього запобіжний захід у виді взяття під варту та обрати йому домашній арешт, оскільки йому необхідно лікуватися. Зобов`язується виконувати покладені на нього судом обовязки та прибувати на виклики слідства та суду.

Вивчивши документи, які є у матеріалах клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст. 395 та ч. 4 ст. 296 КК України. Так злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України відноситься до категорії тяжких оскільки за його вчинення, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
Підозра обґрунтовується витягом з ЄРДР, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілих, протоколом про прийняття заяви, висновками експерта.

Суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий, судимість не знята та не погашена, на розгляді Літинського районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження відносно нього за ст.185 ч.2 КК України. відповідно до ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 30.01.2020 року встановлений адміністративний нагляд.
Також судом враховано, що він ніде не працює, відповідно до довідки Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області (а.с.29) проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 , не одружений, дітей не має, а також загроза покарання від 3 до 7 років позбавлення волі дає суду підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків та потерпілих, вчиняти інші правопорушення тобто наявні ризики передбачені ст.177 КПК України.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу
Відповідно до ч.5 п.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що є наявні реальні ризики переховування ОСОБА_4 , від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Не підлягає застосуванню до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки у останнього відсутнє постійне місце проживання.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що оскільки є наявні ризики, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких вчинений із-за застосування насильства, а тому керуючись п.1 ч.4 ст. 183 КПК України не визначати йому розмір застави.

Також, слід зазначити що Європейський суд з прав людинив своємурішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особливатяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства ісоціальні наслідки, які виправдовують попередні ув`язнення, як виключну міру.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п 34. передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, шо з метою попередження можливості ОСОБА_4 переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків, потерпілих, а також відсутність у ОСОБА_4 соціально стримуючих чинників дає підстави для задоволення клопотання.

За таких підстав, суд вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Копайгород Барського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів тобто до 06 червня 2020 року, включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

С Суддя: ОСОБА_1