Провадження № 11-сс/4820/262/20
Справа № 686/6011/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Московським районним судом м. Харкова матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000064 від 18.02.2020 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2020 року задоволено частково, погоджене з прокурором, клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області та обрано відносно підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх, працюючого водієм таксі, раніше не судимого
запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:
-не залишати місце свого постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду;
-не відлучатись із населеного пункту, в якому, він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-утриматись від спілкування із потерпілим та свідками в даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну ( в разі їх наявності).
Ухвала діє до 26 червня 2020 року включно.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що в період часу з листопада по грудень 2019 року в ОСОБА_10 перед ОСОБА_11 виникли цивільно-правові відносини, а саме боргове зобов`язання в сумі 1500 евро і 800 доларів США. Про вказане боргове зобов`язання ОСОБА_11 повідомив своїх товаришів ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , при цьому зазначивши, що ОСОБА_10 не погашає борг.
На це, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запропонували допомогти переконати ОСОБА_10 повернути кошти, на що ОСОБА_11 погодився.
З метою отримання коштів ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 15.02.2020 близько 23 год. прибули в місто Хмельницький та зупинилися в готелі «АвтоСпа», де в цьому ж приміщенні ОСОБА_10 останні запропонували повернути борг ОСОБА_11 , на що той погодився. Того ж дня, ОСОБА_10 залишився ночувати в готелі «АвтоСпа», оскільки 16.02.2020 він мав віддати заборговані кошти.
Наступного дня, не повідомивши ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , 16.02.2020 ОСОБА_10 в ранішній час поїхав в с.Лошківці Дунаєвецького району до свого батька ОСОБА_14 взяти кошти, які в подальшому мав повернути в якості боргу.
В той же час, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прокинувшись виявили відсутність ОСОБА_10 і в останніх виник умисел знайти, захопити та доставити потерпілого до м. Харкова, де тримати його як заручника з метою спонукання родичів затриманого до вчинення дії як умови звільнення заручника, а саме вимоги родичів передати грошові кошти.
В подальшому 16.02.2020 близько 15 год. ОСОБА_10 , отримавши від свого батька грошові кошти у сумі 1960 доларів США, перебуваючи у м. Хмельницькому, на перехресті вулиць Старокостянтинівське шосе - Зарічанська, знаходячись у салоні автомобіля марки «Ауді А6» д.н.з НОМЕР_1 , передав гроші у сумі 1960 доларів США ОСОБА_8 в якості боргу, а ОСОБА_8 попросив підвезти йбго до автомобіля марки «БМВ», який розташований неподалік магазину «Вінницький», що по проспекту Миру м. Хмельницького.
В цей час ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_12 перебували у салоні автомобіля марки «БМВ» номерний знак республіки Польща НОМЕР_2 , який стояв неподалік магазину «Вінницький», що по проспекту Миру м. Хмельницького та очікували на ОСОБА_8 із ОСОБА_10 , з метою захопити ОСОБА_10 та доставити його до м. Харкова, щоб тримати в заручниках аби спонукати родичів затриманого до вчинення дії як умови звільнення заручника, а саме вимоги родичів передати грошові кошти.
Коли ОСОБА_14 , спільно із ОСОБА_10 підвезли ОСОБА_8 до вказаного ним місця, де ОСОБА_13 для втілення у життя свого злочинного умислу, з метою захопити ОСОБА_10 та доставити його до м. Харкова, щоб тримати в заручниках аби спонукати родичів затриманого до вчинення дії як умови звільнення заручника, а саме вимоги родичів передати грошові кошти, за попередньою домовленістю із ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , застосовуючи фізичну силу, що виразилось у шарпанні за верхній одяг ОСОБА_10 , примусово посадив потерпілого до салону автомобіля марки «БМВ», номерний знак республіки Польща НОМЕР_2 та попри волю останнього, та повезли на автомобілі до м. Харкова, тим самим обмеживши права і свободи ОСОБА_10 визначені у ст. 33 Конституції України.
Після захоплення ОСОБА_10 у заручники, ОСОБА_12 , з метою досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на тримання особи як заручника, аби в подальшому отримати від родичів грошові кошти, кулаком правої руки, умисно наніс два удари в область обличчя потерпілого, тим сам пригнічуючи його волю.
Близько 07.00 год. 17.02.2020 по приїзду до м. Харків, а саме на територію за адресою: вул. Героїв Праці, 35-А, де розташовані гаражні бокси, ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , для забезпечення досягнення своєї кінцевої мети, спрямованої на незаконне заволодіння грошима у сумі 2000 доларів США, які належать близьким родичам ОСОБА_10 , через тримання останнього в якості заручника шляхом обмеження можливості вільно пересуватись, із погрозами застосування фізичного насильства до потерпілого, помістили його у приміщення гаражних боксів № НОМЕР_3 , в літ. «Б-1», після чого закрили двері на запірні пристрої, чим фізично унеможливили вільно вийти звідти ОСОБА_10 .
Перед закриттям і залишенням у вказаному вище гаражі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , з метою демонстрації своїх дійсних намірів, щодо застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_10 кулаками рук та ногами, наніс близько двадцяти ударів по різним частинам тіла ОСОБА_10 .
Внаслідок застосування відносно ОСОБА_10 фізичного насильства з боку ОСОБА_8 і ОСОБА_12 , ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження, виявлені станом на 24.02.2020, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Після захоплення у заручники ОСОБА_10 16.02.2020 близько 15.00 у м. Хмельницький поблизу магазину «Вінницький», що по проспекту Миру та продовження його утримання у період часу з 07.00 17.02.2020 по 20.00 18.02.2020 в якості заручника у м. Харків, а саме у приміщенні гаражних боксів № НОМЕР_3 , в літ. «Б-1», за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 35-А, ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_13 , із мобільних телефонів № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , неодноразово телефонували самі і примушували під погрозами фізичного насильства телефонувати ОСОБА_10 на мобільні номери № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , які належать дружині та тещі ОСОБА_10 - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 при цьому висували вимогу передачі 2000 доларів США як умову звільнення із заручників ОСОБА_10
18.02.2020 близько 21.00 год. ОСОБА_8 і ОСОБА_13 звільнили із заручників ОСОБА_10 після втручання працівників поліції Московського ВП ГУНП в Харківській області, куди із заявою звернулась ОСОБА_15 .
Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього визначених ст.194 КПК України обов`язків.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому вказує, що судом повною мірою не враховано те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, а також, перебуваючи на волі матиме змогу незаконно впливати як. особисто, так і через інших осіб, на свідків, потерпілих та інших підозрюваних щодо зміни їх показань в сторону його захисту, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цих ризиків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника на їх заперечення, слідчого, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За змістом положень ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у застосуванні тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що застосування більш-м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя відмовляючи в обранні запобіжного заходу вигляді тримання під вартою у своїх висновкам не навів переконливих мотивів чому вважає недоведеним клопотання слідчого про недостатність застосування менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч.1 ст.147, ч.2 ст.189 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.02.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.02.2020, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 24.02.2020, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 10.04.2020, копією квитанції про переказ коштів, протоколом огляду від 24.02.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.04.2020, висновком експерта № 179 від 16.03.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 06.03.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 09.04.2020, та іншими матеріалами кримінального провадження.

З врахуванням обставин, суспільної небезпеки та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , який є жителем іншого регіону України і який знаходиться на значній відстані від місця проведення досудового розслідування, його активна участь у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного, його роль у вчиненні злочинів, а також і те, що з метою уникнення відповідальності за вчинене, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, колегія суддів вважає, що є достатні підстави згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою
Наявність на утриманні у підозрюваного двох малолітніх дітей, позитивної характеристики не є переконливим доводом для відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту.
На думку колегії суддів, відмовляючи у обранні тримання під вартою щодо підозрюваного, слідчий суддя не в повній мірі взяв до уваги вказані обставини, а застосував до підозрюваного домашній арешт у нічний час, що не зможе запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.
Таким чином, вказана ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.
Керуючись ст.ст.418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 30 квітня 2020 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.
Постановити нову, якою клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 червня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді