Код суду 233 Справа № 233/1006/20
Вирок
Іменем України
16 березня 2020 року м. Костянтинівка
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має базову середню освіту, розлучений, має двох неповнолітніх дітей, працює за трудовим договором у ГКП «РСС», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-24.06.2019 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки;
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд -
ОСОБА_6 , маючи незняту та непогашену судимість за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та знову скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого злочину повністю доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 є її колишнім чоловіком, шлюб між ними розірвано в 2010 році, але вони мають двох спільних дітей. Вона проживає разом з дітьми у будинку, який належав її померлій матері, за адресою: АДРЕСА_3 . У ОСОБА_6 були ключі від будинку, оскільки вона дозволяла йому приходити та спілкуватись з дітьми. В грудні 2019 року вона виявила, що з шафи у дальній кімнаті, яка використовуються, як комора, зник монітор для комп`ютера марки «LG» в корпусі чорного кольору. Цей монітор купувала її мати у 2011 році для неї та для дітей, але останнім часом ним вони не користувались. Вона зрозуміла, що його взяв ОСОБА_10 , одразу не стала звертатись до поліції, просила йог повернути монітор або гроші, однак ОСОБА_10 їй відмовив. Тоді в січні 2020 року вона звернулась із заявою до поліції. Монітор їй повернули, цивільний позов не заявляла.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 28.01.2020 року місцем скоєння злочину є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Під час проведення огляду присутня ОСОБА_4 показала шафу у кладовій кімнаті, де знаходився монітор «LG» чорного кольору.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 28.01.2020 року на ділянці місцевості біля будинку №7 по вул. Молодіжна в м. Костянтинівка Донецької області було оглянуто монітор комп`ютерний в корпусі чорного кольору марки «LG» моделі «22EN33SA» номер НОМЕР_1 , який добровільно надала для огляду ОСОБА_11 . Як пояснила присутня при огляді ОСОБА_11 , зазначений монітор вона купила у раніше знайомого їй ОСОБА_12 за 500 грн. наприкінці жовтня 2019 року. Після закінчення огляду монітор був вилучений до Костянтинівського ВП.
Відповідно до протоколу огляду від 07.02.2020 року в приміщенні Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Злагоди, 2, був оглянутий монітор марки «LG» моделі «22EN33SA» номер НОМЕР_1 у корпусі чорного кольору. Присутня при огляді ОСОБА_4 упізнала оглядаємий монітор як власний за маркою, кольором, розмірами та плямами від клею за задній поверхні.
В ході проведення слідчого експерименту 13.02.2020 року ОСОБА_6 детально розказав та показав на місці про обставини скоєння ним злочину, а саме про те, як він власними ключами відчинив вхідні двері будинку за адресою: АДРЕСА_3 , звідки з шафи у коморі викрав комп`ютерний монітор чорного кольору.
Суд оцінює зібрані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Всі досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного злочину і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.
Враховуючи викладене, суд прийшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, встановлених в судовому засіданні, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він має одну незняту та непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, офіційно працевлаштований, на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має обов`язок по утриманню двох неповнолітніх дітей.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
При таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше був засуджений за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.06.2019 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, і в період іспитового строку він знову скоїв новий злочини, а тому суд, при призначенні йому покарання відповідно до ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 неможливо без реального відбування призначеного покарання та не знаходить підстав для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки до нього судом раніше вже неодноразово застосовувалося звільнення від відбування покарання з випробуванням, але він не виправдав довіру суду і знову вчинив умисний злочин.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову експертизу фахівцями Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі 1570,00 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.06.2019 року, остаточно призначивши до відбування ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня фактичного затримання.
Виконання вироку в частині затримання засудженого та доставки до відповідної виправної установи управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області доручити Костянтинівському відділенню поліції Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) грн. 00 коп. процесуальних витрат.
Речові докази: монітор «LG», повернутий під розписку ОСОБА_4 вважати повернутим за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1