УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/1135/20

Провадження № 1-в/638/156/20

27.05.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1981 року народження, про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, -

встановив:
В січні 2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_4 , 1981 року народження з клопотанням прозарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року., який просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день за два.
Засуджений подав заяву про слухання клопотання без його участі.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вказав, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Суд, вислухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що задоволенню не підлягає.
У відповідності до вимог ч. 5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведення судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова 11.06.2018 року за ч. 2 ст.186 КК України. Затримано ОСОБА_4 було 20.03.2018 року. Злочин вчинено 20.02.2018 року.
ОСОБА_4 було попередньо ув`язнено лише 20.03.2018 року, і злочин він вчинив 20.02.2018 року, тобто після того як, набув чинності Закон України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Відповідно до Правового висновку Великої палати Верховного суду, п. 103. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

п. 106. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Тобто аналізуючи правовий висновок ВП ВС можливо дійти висновку, що для застосування Закону № 2046-VIII повинна бути наявна сукупність таких факторів як: 1) злочин повинен бути вчинений до 20.06.2017 року; 2) до особи повинні застосовуватись заходи попереднього ув`язнення, або щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення.

Однак до ОСОБА_4 станом на набрання законом Закон № 838-VIII законної сили (21.06.2017 року) заходи попереднього ув`язнення не застосовувались, а тому до ОСОБА_4 не може застосовуватись Закону № 2046-VIII.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, про відмову ОСОБА_4 у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72 КК України, ст. 369, 371, 372 КПК України, суд,
постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1981 року народження, про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: