Справа №631/373/20
Провадження № 1-КП/639/357/20
У Х В А Л А
щодо дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого

15 липня 2020 року м. Харків
Колегія суддів Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 22.03.2020 року за №0000099 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває вказане кримінальне провадження

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачена та захисник при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши прокурора, обвинувачену, її захисника, судова колегія приходить до такого.

Ухвалою Нововодолажзького районного суду Харківської області від 22.03.2020 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.05.2020 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.05.2020 року обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.07.2020 року.

Згідно п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

При цьому обвинувачена ОСОБА_6 до затримання не була офіційно працевлаштована, розлучена, дітей на утриманні не має, позбавлена батьківських прав стосовно сина ОСОБА_8 , 2011 року народження, отже у неї відсутні міцні соціальні зв`язки.

Судом враховується, що на даний час, з огляду на дані про особу обвинуваченої, її вік, репутацію, відсутність даних про наявність тяжких захворювань, конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є наявними вищезазначені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачена може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_6 , її вік та стан здоров`я, відомості про особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що застосування відносно обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів на даний час є неможливим, у зв`язку з чим необхідно продовжити її тримання під вартою.

Щодо доводів сторони захисту про можливість зміни обвинуваченій запобіжного заходу на домашній арешт, то необхідно відзначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

З огляду на те, що злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , вчинено із застосуванням насильства щодо потерпілого, суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає обвинуваченій альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Керуючись ст. ст. 177, 327, 331, 369, 372, 376 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої задовольнити.
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який відмовити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 12 вересня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019р. №4-р/2019 до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3