Провадження №1-кс/369/3965/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що ОСОБА_3 є власником автомобіля «BMW 318i», сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , згідно договору купівлі-продажу від 10 березня 2017 року, на який 03 травня 2019 року накладено арешт Києво-Святошинським районним судом Київської області.
Заявник вказує, що жодним чином не має відношення до вчинення злочину, який було скоєно, що авто заявника не було задіяно в злочині, що внесений до ЄРДР за № 0001965. Вказував, що слідчим було вилучено автомобіль без дозволу на проведення обшуку. Власнику майна не було надано протоколу вилучення майна.
А тому, заявник просив повернути вилучене в ході огляду місця події речі та предмети.
До судового засідання скаржник не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі.
До суду надійшла заява слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про розгляд скарги без його участі. Зазначає при цьому, не заперечує щодо зняття арешту з автомобіля, ключів та свідоцтва про реєстрацію до вказаного автомобіля.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 №369/5531/19 від 03.05.2019 року, накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001965 від 22.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме:
- автомобіль марки «BMW 318і», сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ,
- чоловічі кросівки червоного кольору з логотипом «Ferrari»,
- чоловічі кросівки чорного кольору з логотипом «Puma»,
- пластикова банка з-під морозива «Кокос» марки «Соссо», з залишками речовини білого кольору, невідомого походження,
- картонну коробку в середині якої знаходяться гумові рукавиці чорного кольору марки «Care365»,
- упаковку з під шоколаду «Hazelnut», марки «САСНЕ», з залишками шоколаду в середині,
- упаковку з-під чіпсів «Pringles», відчинену, з залишками чіпсів в середині,
- упаковку з пазовою застібкою з-під горішків «Happy Nuts чарівний кедр»,
- упаковку з-під чаю «Mahmood tea», відчинена, з чайними пакетиками в середині,
- запаковану упаковку з-під чаю «Ahmad tea»,
- автомобільні номерні знаки « НОМЕР_3 »,
- дві фотографії особи жіночої статі 3х4,
- автомагнітола «BMW Business CD» s/n RA,
- дві упаковки з одноразовими пластиковими стаканчиками,
- пару чорних гумових рукавиць,
- упаковку зі снеком марки «Tarczynski Kabanos mini GO»,
- пластикову банку з-під жувальної гумки «Orbit»,
- металеву біту з чорною ручкою,
- металевий предмет схожий на «зубило», коричневого кольору,
- водійське посвідчення видане на імя ОСОБА_6 , серії НОМЕР_4 ,
- банківську картку «monobank» № НОМЕР_5 ,
- реєстраційний талон на автомобіль марки «BMW», н.з. НОМЕР_6 , НОМЕР_2 ,
- ліхтарик чорного кольору з перемотаною ручкою, синьою ізоляційною стрічкою,
- три ключі в звязці з брелком чорного кольору та магнітним ключем,
- мобільний телефон марки «Doogee», з imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , та номером мобільного оператора: НОМЕР_9 ,
- картонку пошкоджену з написом: «Pikok kabanosy z serem»,
- ключ від автомобіля марки «BMW», н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, з брелком у вигляді літака.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В цей же час, відповідно до вимог частин першої та другої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вищевказані положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на вільне володіння своїм майном.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в якій заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Обмеження в одній із складових права власності на необмежений час (права користування, володіння річчю), порушує принцип правової визначеності та право власності володільця (користувача) майна, яке гарантується ЦК України, Конституцією України, ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини.
На сьогоднішній день відсутні обґрунтовані підстави накладення арешту на автомобіль , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Тому, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя вважає за доцільне скасувати частково арешт на автомобіль марки «BMW 318і», сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ключ від автомобіля марки «BMW», н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, з брелком у вигляді літака, реєстраційний талон на автомобіль марки «BMW», н.з. НОМЕР_6 , НОМЕР_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 26, 132, 170-175, 309 372, КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити частково.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.05.2019 року у справі № 369/5531/19, на автомобіль марки «BMW 318і», сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ключ від автомобіля марки «BMW», н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, з брелком у вигляді літака, реєстраційний талон на автомобіль марки «BMW», н.з. НОМЕР_6 , НОМЕР_2 .
У решті клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1