Справа № 645/241/20
Провадження № 1-кс/645/134/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000109 від 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, що було вилучено під час огляду місця події від 15.01.2019 року в період часу з 17 години 10 хвилин до 17 години 50 хвилин перед під`їздом № 3 будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 ..

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_6 про те, що 15.01.2020 року близько 16 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлений чоловік перебуваючи у неї в квартирі відкрито викрав її грошові кошти в сумі 8000 грн., чим завдав матеріальну шкоду.

За даним фактом відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 16.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 15.01.2020 року ОСОБА_4 виконуючи обов`язки кур`єра за попередньою домовленістю з невстановленою особою прибув до квартири АДРЕСА_3 , де мав забрати у раніше незнайомої ОСОБА_6 грошові кошти нібито на лікування її племінниці. Перебуваючи у вказаній квартирі ОСОБА_4 побачив в руках у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 8000 гривень, які вона збиралася йому передати як кур`єру для подальшої передачі своїй племінниці. В цей час ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, вихопив з рук ОСОБА_6 її грошові кошти в сумі 8000 гривень, поклав їх до себе в кишеню куртки та направився на вихід з квартири. ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 її ошукав та не передасть гроші племінниці, почала вимагати щоб він повернув їй гроші, на що ОСОБА_4 вибіг з квартири ОСОБА_6 та з місця вчинення злочину зник, маючи реальну можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

15.01.2020 року в період часу з 17 години 10 хвилин до 17 години 50 хвилин в ході огляду місця події перед під`їздом № 3 будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено майно (згідно наведеного у клопотанні переліку).

Враховуючи, що вилучені вищезазначені речі є мають доказове значення у кримінальному провадженні, що сприятиме розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мати важливе значення для встановлення істини під час досудового розслідування, слідчий просив накласти на них арешт.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти клопотання слідчого не заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторони кримінального провадження, підозрюваного, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, вважає необхідним зазначити наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що згідно протоколу огляду місця події від 15.01.2020 року, що долучений до матеріалів клопотання, на ділянці місцевості перед під`їздом № 3 будинку № 52 по вулиці Амосова в м. Харкові у ОСОБА_4 , проведений огляд місця події, в ході огляду було виявлено та вилучено: 1470 гривень, мобільний телефон «Samsung» (imei: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ), мобільний телефон «Samsung» imei: НОМЕР_3 , картку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 .
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином, мається правова підстава, передбачена п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України для накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події 15.01.2020 року.

Арешт тимчасово вилученого майна полягає в забороні користуватися та розпоряджатися ним володільцю та власнику.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки на виконання вимог ст. 172 КПК України слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має значення для досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, що тимчасово вилучене під час огляду місця події від 15.01.2019 року в період часу з 17 години 10 хвилин до 17 години 50 хвилин перед під`їздом № 3 будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , а саме: 1470 гривень, мобільний телефон «Samsung» (imei: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ), мобільний телефон «Samsung» imei: НОМЕР_3 , картку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 .

Місцем зберігання вищепереліченого виявленого та вилученого під час огляду місця події від 15.01.2020 року майна визначити Немишлянський ВП ГУ НП в Харківській області, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст складено 23 січня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1