12.05.2020 Справа № 490/2403/18
н/п 1-кп/490/290/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України

12 травня 2020 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 , та його захисника адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000333, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ракове, Вознесенського району Миколаївської області, є громадянином України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, виконує будівельні роботи, одруженого, має малолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.01.2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва, за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, виконує будівельні роботи, неодруженого, без постійного місця проживання, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.11.2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва, за ч.1 ст.187 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 11.05.2012 року;

- 06.02.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва, за ч.2 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 23.04.2014 року відповідно до ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області відповідно до Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
26 січня 2018 року, у ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_12 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення.

Реалізуючи вказаний умисел, будучи раніше засудженими за вчинення корисливих злочинів, діючи повторно, 26.01.2018 року приблизно о 21 год. 30 хв. обвинувачені підійшли до місця проживання ОСОБА_12 кв. АДРЕСА_4 , у якій на той час перебували ОСОБА_12 та орендар однієї з кімнат квартири - ОСОБА_13 .

Підійшовши до вхідних дверей квартири, обвинувачені розташувались таким чином, щоб їх неможливо було розгледіти у вічко дверей, та подзвонили у дзвінок.

Коли ОСОБА_12 підійшов до дверей та запитав, хто прийшов, обвинувачені повідомили, що прийшли «свої». ОСОБА_12 , будучи введеним в оману щодо осіб, які дзвонять до його квартири, не маючи змоги переконатись у тому, хто до нього прийшов, відчинив двері.

Після того як, обвинувачені зайшли до квартири ОСОБА_12 , між ними зав`язалась боротьба, в процесі якої обвинувачені розбили скло дверей, які розташовані між коридором та кімнатою квартири, внаслідок чого ОСОБА_6 поранив палець руки та заштовхали ОСОБА_12 у вітальну кімнату квартири. Побачивши це, ОСОБА_13 злякалась та спробувала забарикадуватись у своїй кімнаті. Тим часом, обвинувачені, які разом з ОСОБА_12 опинились у вітальній кімнаті, продовжували долати його спротив. Так, ОСОБА_6 з метою придушення спротиву ОСОБА_12 , силою утримував його на дивані, після чого обвинувачені разом нанесли ОСОБА_12 , з метою подолання його спротиву, близько 10 (десяти) ударів руками по обличчю, голові та рукам. Після цього, ОСОБА_9 зв`язав руки та ноги ОСОБА_12 кабелями від оргтехніки, які знайшли в квартирі, а потім запхав ОСОБА_12 до рота кляп з наволочки.

Внаслідок зазначених вище дій обвинувачених, ОСОБА_12 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої щоки, голови, саден верхніх кінцівок, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тим часом, ОСОБА_6 увірвався до кімнати ОСОБА_13 та наказав мовчати. Після повного подолання спротиву ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинуваченими, ОСОБА_9 почав збирати майно ОСОБА_12 по його квартирі, яким збирався заволодіти разом із ОСОБА_6 , складаючи його до кишень та пакуючи у сумки. Збираючи речі по квартирі, ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_12 з вимогою надати йому сумку. ОСОБА_12 , за допомогою жестів вказав ОСОБА_9 на дальню кімнату, як на місце, де знаходиться сумка. Після цього ОСОБА_9 пішов у вказаному ОСОБА_12 напрямку. Скориставшись тим, що ОСОБА_9 пішов до дальньої кімнати, а ОСОБА_6 перебував у іншій кімнаті разом із ОСОБА_13 , яка в той час перебинтовувала йому порізаний, у ході боротьби із ОСОБА_12 , палець, ОСОБА_12 звільнився від дротів, якими був зв`язаний, вибіг до під`їзду будинку та почав кликати на допомогу.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , злякавшись бути викритими, покинули місце вчинення злочину, утримуючи при собі майно, яким встигли заволодіти, а саме мобільним телефоном ОСОБА_12 - «Мейзу М 5 Ноте» імей: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартістю 3799 гривень, двома жорсткими дисками, батареєю від ноутбука та іншими речами, які майнової цінності для ОСОБА_12 не мають.

Після цього, обвинувачені з місця вчинення злочину зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду у загальному розмірі 3799 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, винним себе не визнав та пояснив суду, що він працював разом з ОСОБА_9 та вони робили ремонт в сусідній квартирі в будинку АДРЕСА_5 . У вказаній квартирі вони встановлювали керамічну плитку, і в цей час в них пропало світло, а тому власник квартири викликав ОСОБА_12 , який здійснив ремонт електропостачання. Через деякий час знову пропало світло, та вони вже самі покликали ОСОБА_14 , але в ході роботи в них виникла сварка. Через декілька днів обвинувачений разом з ОСОБА_9 пішли до магазину купляти речі, та після цього поїхали до ОСОБА_14 додому. Ініціатором поїздки був ОСОБА_9 , який запропонував обвинуваченому поїхати з ним та поговорити щодо невиконаних зобов`язань. При цьому, вони були вдягнуті в гольфи та шапки, які хоча і прикривали частину обличчя, але мети маскуватися у них не було. Обвинувачені подзвонили в двері потерпілого, той спитався хто там, вони відповіли хто, після цього ОСОБА_14 відкрив двері, та вони увійшли в квартиру. Одразу почалася сварка, в ході якої ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_12 , а він намагався їх розборонити, та вдарився рукою об розбите скло в дверях, від чого розрізав руку. Він підійшов до дівчини ОСОБА_15 , яка перебувала в сусідній квартириі, та попросив її щоб та допомогла йому забинтувати поранену руку на що остання погодилася. Жодних тілесних пошкоджень ОСОБА_12 він не наносив, умислу на заволодіння майном потерпілого він не мав. Він не зв`язував потерпілого. Увесь час знаходився у кімнаті ОСОБА_16 . Коли він вийшов з неї, то бачив як закривались вхідні двері квартири, так як ОСОБА_14 чомусь вибіг. Пояснив, що обвинувачені приїхали поговорити з ОСОБА_14 щодо невиконаних обов`язків повязаних із ремонтом, нічого з його квартири не крали, хоча у них була така можливість. Наступного дня обвинувачені приходили до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 щоб мирно вирішити конфлікту ситуацію, але вони просили багато грошей, які в них не було можливості відшкодувати. При цьому вартість мобільного телефону відшкодувала його мати.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, визнав себе винним в частині власних злочинних дій та пояснив, що він разом з ОСОБА_6 робили ремонт в квартирі сусіда потерпілого за адресою: АДРЕСА_5 . В них з потерпілим виник конфлікт. 26 січня 2018 року він разом з ОСОБА_6 прийшли до потерпілого в квартиру, вони були в шапках та гольфах, щоб не побачили їх обличчя. Зайшли в квартиру, та почалась бійка. Бійка виникла внаслідок того, що потерпілий був поручителем за сусіда, який не доплатив обвинуваченим за ремонт квартири. ОСОБА_9 перший вдарив ОСОБА_12 , в цей час ОСОБА_6 їх розбороняв. При цьому ОСОБА_9 заперечував участь ОСОБА_6 у вчиненні злочинних дій щодо ОСОБА_12 . Обвинувачений не хотів нічого красти, так вийшло само по собі. При цьому вартість викраденого майна повністю відшкодувана потерпілому. У вчиненому каявся та просив вибачення у потерпілого.

Захисник ОСОБА_7 під час судового розгляду звернув увагу, що обвинувачені 26 січня 2018 року прийшли до квартири ОСОБА_12 , якого вони раніше знали, оскільки саме потерпілий їм знайшов клієнта для виконання будівельних робіт у сусідній квартирі по АДРЕСА_5 . Зазначені роботи обвинувачені виконали, однак з ними не розрахувались в повному обсязі, через що вони були обурені та були вимушені звернутися до потерпілого ОСОБА_17 , щоб вирішити цю ситуацію. Обвинувачені вважали, що гроші які їм не було доплачено міг взяти саме потерпілий. Захисник зазначав, що проникнення до житла не було, оскільки потерпілий сам відкрив обвинуваченим двері. Мети заволодіння майном потерпілого також не було. ОСОБА_18 не було відомо що ОСОБА_9 взяв телефон потерпілого, який останній потім викинув. Захисник зазначив, що покази свідка ОСОБА_13 виникають сумніви оскільки вона весь час була в кімнаті на ліжку та не бачила, що відбувалась в коридорі. Покази потерпілого ОСОБА_12 є також сумнівними, через певні негативні риси його особистості. Вважав, що стороною обвинувачення не доведена вина ОСОБА_6 за ч.3 ст.186 КК України. Просив при ухваленні вироку врахувати, що у ОСОБА_6 двоє дітей, він має позитивні характеристики, в нього є хвороби, та він хотів отримати статус інваліда, однак йому відмовили. Вважав за можливе призначити покарання в межах строку попереднього ув`язнення ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_8 під час судового розгляду пояснила, що зібрані в ході судового розгляду докази підтверджують недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.186 КК України, а тому просила його виправдати.

Захисник ОСОБА_10 просив суд при призначені ОСОБА_9 покарання врахувати, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро покаявся, відшкодував збитки, а також позицію потерпілого і на цих підставах застосувати ст.69 КК України.

Окрім часткового підтвердження власними показаннями обвинувачених, їх вина у вчиненні вищезазначеного злочину підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_12 який пояснив суду, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 він знав раніше, оскільки вони робили ремонт в його сусіда. 26.01.2018 року близько 21 год. 00 хв. він перебував у власній квартирі АДРЕСА_4 . Йому подзвонили у дзвінок вхідних дверей, обвинувачені стали так, що їх неможливо було розгледіти через двірне вічко, він спитав хто прийшов, на що невідомі особи йому відповіди: «свої», тому він подумав що прийшов його кум, а тому відкрив двері. В квартиру урірвалися два чоловіки ОСОБА_6 - першим, другим - ОСОБА_9 , які натягнули шапки на обличчя. Він намагався закрити двері, однак його відштовхнули. Одразу після цього він став кричати ОСОБА_13 , яка орендувала у нього кімнату, щоб та викликала поліцію, проте вона сприйняла це як жарт. Після цього в коридорі почалась бійка, його почали «скручувати» та тягнути до вітальної кімнати. За цей час обвинувачені вдарили його близько 10 разів, били в різні місця, в тому числі по голові, плечам, тулубу, ногам. Після цього обвинувачені продовжували бити його на дивані, ОСОБА_9 зв`язав його дротами від оргтехніки, а ОСОБА_6 в цей час завдавав йому удари щоб «заспокоїти» та вставив кляп у рота. Під час бійки розбили скло в дверях коридору. Об розбите скло ОСОБА_19 порізав руку. Обвинувачені вимагали повернути їм гроші, а він сказав, що грошей в нього немає, тільки на банківській картці. Литвин пішов в кімнату в якій була ОСОБА_20 , вона йому забинтувала руку, оскільки вся квартира була в крові. В цей час ОСОБА_9 ходив по квартирі збирав речі. Він взяв телевізор, ноутбук, жорсткі диски, значки, батареї від ноутбуку. Потапський спитав де в нього є сумки, коли він йому відповів, що сумки в дальній кімнаті, він розв`язався та вибіг в під`їзд та почав кричати про допомогу, спустився сходами вниз на перший поверх, йому відкрив двері сусід ОСОБА_21 , який і викликав поліцію. Внаслідок злочинних дій обвинувачених в нього були викрадені мобільний телефон, два жорсткі диска, батарея від ноутбуку. Крім того, потерпілий в суді пояснив, що обвинувачені робили ремонт у його сусіда, а він цьому сусіду зробив електрику, у зв`язку з чим їм не заплатили за цю частину робіт, а тому обвинувачені вважали, що потерпілий винен їм за це гроші. До цього випадку випадку обвинувачені вже одного разу вривались в його квартиру, під час чого розбили йому носа. Але тоді ситуацію вирішили без звернень до правоохоронних органів. Матеріальних та моральних претензій він не має, частину речей йому повернули працівники поліції, вартість телефону йому компенсували грошима. У зв`язку з цим просив суворо не карати обвинувачених.

Суд приходить до висновку, що покази потерпілого є достовірними, так як вони є логічними та послідовними, не суперечать показам, які надавалися ним під час попереднього судового розгляду в суді першої інстанції, а також узгоджуються із показами свідка ОСОБА_13 та письмовими доказами. Крім того, покази потерпілого в цілому підтвердив обвинувачений ОСОБА_9 . Також суд звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_12 під час судового розгляду фактично примирився з обвинуваченими, просив їх суворо не карати, а тому у нього не має підстав оговорювати обвинувачених.

- показами свідка ОСОБА_13 , яка пояснила суду, що вона знімала кімнату у потерпілого ОСОБА_12 у квартирі АДРЕСА_4 . 26 січня 2018 року близько 21 год. 30 хв. вона перебувала в своїй кімнаті, та почула як в квартиру хтось постукав, двері відкрив ОСОБА_12 , оскільки він подумав, що прийшов його друг. В цей момент вона почула крики потерпілого з коридору: " ОСОБА_22 , визивай поліцію", але на них не відреагувала, вважаючи, це жартом. В двері увійшли два чоловіки в балаклавах, обличчя вона не бачила, чула, що високий назвав іншого - « ОСОБА_23 ». Коли вони увійшли, то потерпілий їх виштовхував з квартири, а двоє чоловіків почали наносити удари потерпілому: по голові, тілу, плечах, ногах, били переважно руками та може декілька разів ногами. Після цього вони зв`язали потерпілого та почали ходити по квартирі збирати різні речі, а саме плазмений телевізор, мікрохвильову піч, взяли ноутбук та жорсткі диски. Вона намагалася підперти двері, але нападники увірвалися і до її кімнати та сказали - "не дзвонити в поліцію, бо вб`ють". Пізніше ОСОБА_6 попросив її перебинтувати йому руку, яку він пошкодив під час конфлікту, коли розбилося скло в дверях, під час боротьби. Коли обвинувачені ходили по квартирі та збирали речі, потерпілий вибіг в під`їзд та почав кричати, що його вбивають. Після цього обвинувачені почали вибігати з речами потерпілого на вулицю, а через 10 хв. приїхала поліція. Через декілька днів після події вона дізналась, що обвинувачені приходили до потерпілого, через те, що робили ремонт у сусіда, а той не заплатив їм за електрику, оскільки її зробив потерпілий, а тому вони вважали, що потерпілий винен їм гроші.

Суд приходить до висновку, що покази свідка ОСОБА_13 є достовірними, так як вони є логічними та послідовними, не суперечать її показам, які надавалися нею під час попереднього судового розгляду в суді першої інстанції, а також узгоджуються із показами потерпілого ОСОБА_12 та іншими письмовими доказами. Крім того, покази потерпілої частково підтвердили і обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Також суд звертає увагу, що свідок ОСОБА_13 під час обставин, що відбувалися 26 січня 2018 року добровільно надавала медичну допомогу ОСОБА_6 , а тому у неї не має підстав оговорювати обвинувачених.

- показами свідка ОСОБА_24 , який пояснив суду, що потерпілий ОСОБА_12 є його сусідом, він проживає вже довгий час в багатоквартирному будинку АДРЕСА_5 . 26 січня 2018 року близько 22 год він був вдома та відпочивав. Почув якийсь шум та топот в під`їзді будинку. Він виглянув у під`їзд та побачив, як ОСОБА_12 біжить та прохає на допомогу. Він впустив потерпілого додому, та останній пояснив йому, що до нього в квартиру подзвонило два чоловіки, він відкрив їм двері, ті увійшли та почали бити його, після чого зв`язали та почали збирати речі. Потерпілий звільнив руки та вибіг з квартири. Вислухавши потерпілого, він викликав поліцію;

- показами свідка ОСОБА_25 , який пояснив суду, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 він знає особисто, так як вони разом працювали, в тому числі робили ремонт у ОСОБА_26 в квартирі АДРЕСА_6 . ОСОБА_9 мешкав разом з ним. 27 січня 2018 року близько 3-4 годин ранку ОСОБА_9 прийшов до нього додому з білим пакетом в ньому були якісь речі. Пакет залишався вдома. Наступного дня до нього прийшли працівники поліції та за його згодою вилучили цей пакет. В ньому були жорсткий диск, батарея від ноутбуку, та ще щось точно не пам`ятає. Крім того, співробітники поліцї вилучили куртку та кросівки. Він та його дружина підписували протокол про вилучення цих речей.

- показами свідка ОСОБА_27 , який пояснив суду, що 26 січня 2018 року близько 21 год. він був вдома та відпочивав. Він почув якийсь шум в коридорі, але поки вдягнувся та дійшов до дверей вже була тиша, сусіди сказали йому, що на другому поверсі, де орендована квартира, намагалися когось пограбувати. Через годину до нього подзвонили працівники поліції та питали відносно події;

- показами свідка ОСОБА_28 який пояснив суду, що 26 січня 2018 року близько 21год він був вдома дивився телевізор. До нього прийшли працівники поліції, які питали про крадіжку на 2 поверсі. Він мешкає на 3 поверсі, тому нічого не бачив, лише чув якусь сварку від сусідів знизу, вона тривала близько 5-10хв.;

Крім цього вина обвинувачених підтверджується наступними письмовими та речовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.01.2018 року, згідно якого ОСОБА_12 просив прийняти заходи до невідомих осіб, які 26.01.2018 року біля 21год 36хв. проникли в кв. АДРЕСА_4 , де відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя, заволоділи майном потерпілого. При цьому потерпілий детально вказав майно, що стало предметом злочину, характер та кількість отриманих ударів, а також свідка вчиненого злочину. Зазначений доказ повністю узгоджується із показами потерпілого та свідка ОСОБА_13 наданими ними в судових засіданнях (а.с.53, т.1);

- протоколом огляду місця події від 26.01.2018 року з таблицями зображень, згідно якого було оглянуто кв. АДРЕСА_4 . З цього доказу вбачається, що станом на 22 годину 45 хвилин 26 січня 2018 року обстановка в квартирі АДРЕСА_4 була порушеною: -в коридорі на підлозі перед дверима до вітальної кімнати знаходяться фрагменти розбитого скла; -на дверях до вітальної кімнати одна скляна вставка відсутня; -у вітальній кімнаті обстановка повністю порушена, панує безлад; в кімнаті лежать сумки, у які складена побутова техніка; -при вході до спальної кімнати № 2 та у самій цій кімнаті наявні сліди крові на підлозі та на ліжку; -на вході до спальної кімнати № 2 лежить бинт; -у кухонній кімнаті та вітальній кімнаті лежали лижні рукавички; -обстановка у кухонній кімнаті та спальній кімнаті № 1 є частково порушеною; -мікрохвильова піч знаходиться в коридорі. Зазначений доказ узгоджується із показами свідка ОСОБА_13 стосовно дій ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , обставин отримання травми руки ОСОБА_6 , намаганнями останніх забрати у потерпілого цінні речі, зокрема мікрохвильову піч. (а.с.54-69, т.1);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №118 від 26.03.2018 року з ілюстративними таблицями, згідно якого у змиві речовини бурого кольору з підлоги (об`єкт №1) виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки, які належать невстановлені особі чоловічої генетичної статі.(а.с.71-77,т.1);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №119 від 27.03.2018 року з ілюстративними таблицями, згідно якого на фрагменті тканини жовтого кольору (об`єкт №1) та фрагменті тканини зеленого кольору ( об`єкт №2) виявлено сліди крові, клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами виявлених на фрагменті тканин жовтого кольору (об`єкт №1) та фрагменті тканин зеленого кольору (об`єкт №2) збігаються між собою та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статті. (а.с.83-89, т.1);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №120 від 28.03.2018 року з ілюстративними таблицями, згідно якого на перчатці №2 (об`єкт №2) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки. На перчатці №1 (об`єкт №1) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації не придатні. Генетичні ознаки клітин виявлених на печатці №2 (об`єкт №2) є змішаними і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин, що домінують серед змішаних генетичних ознак в об`єкті №2, а саме перчатці №2, належить невстановленій особі чоловічої генетичної статі.(а.с.96-102, т.1);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 22.03.2018 року, згідно якого було відібрано зразки букального епітелію у ОСОБА_6 на 2 ватних паличках (а.с.108, т.1);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 22.03.2018 року, згідно якого було відібрано зразки букального епітелію у ОСОБА_9 на 2 ватних паличках (а.с.111, т.1);

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №319 від 29.03.2018 року з ілюстративними таблицями, згідно якого встановлено генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (об`єкти №1,2). Генетичні ознаки крові людини, виявлені у змиві речовини бурого кольору з підлоги , слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на фрагменті тканини жовтого кольору та на фрагменті тканини зеленого кольору збігаються між собою та збігаються з генетиіними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 і не збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 . Походження крові, виявленої у змиві речовини бурого кольору з підлоги, слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на фрагменті тканин жовтого кольору та на фрагменті тканини зеленого кольору від ОСОБА_9 виключається. Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_6 та в об`єкті № 1 висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України від 26.03.2018 № 118, об`єктах №№ 1,2 висновку експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України від 27.03.2018 № 119 складає 8,82 х 10*23. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,13 х 10*22 осіб. Генетичні ознаки клітин, що домінують серед змішаних генетичних ознак на перчатці №2 збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт №1) і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 (об`єкт №2). Походження клітин, генетичні ознаки яких домінують серед змішаних генетичних ознак на перчатці №2 від ОСОБА_6 виключається.(а.с.114-125, т.1);

- висновком судової дактилоскопічної експертизи №125 від 01.02.2018 року згідно якого на таблиці до протоколу огляду місця події від 26.01.2018 за фактом грабежу відносно ОСОБА_12 , містяться двадцять слідів папілярних узорів, з яких сім слідів папілярних узорів пальців рук (руки) з розмірами 24 х 12 мм, 28 х 17 мм, 35 х 14 мм, 30 х 15 мм, 32 х 15 мм, 30 х 20 мм та 18 х 12 мм, відкопійовані на відрізки клейкої прозорої стрічки з розмірами сторін 52 х 24 мм, 65 х 24 мм, 82 х 24 мм, 70 х 24 мм, 56 х 24 мм, 79 х 24 мм та 64 х 24 мм, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), а вісім слідів папілярних узорів пальців рук (руки) з розмірами 19 х 7 мм, 16 x10 мм, 24 х 16 мм, 35 х 17 мм, 13 х 7 мм, 13 х 12 мм, 12x11 мм, 15 х 10 мм та п`ять слідів папілярних узорів з розмірами 12 х 10 мм, 12 х 10мм, 22 х 14 мм, 15 х 10 мм та 18x12 мм, відкопійовані на відрізки клейкої прозорої стрічки з розмірами сторін 52 х 24 мм, 42 х 24 мм, 52 х 24 мм, 55 х 24 мм, 58 х 24 мм, 42 х 24 мм, 70 х 24 мм, 88 х 24 мм, 64 х 24 мм та 55 х 24 мм, не придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Слід папілярного узору пальця руки з розмірами 24х12мм, залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_12 , слід папілярного узору пальця руки з розміром 28.17мм, залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_12 , слід папілярного узору пальця руки з розміром 35х14мм, залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_12 , слід папілярного узору пальця руки з розмірами 30х15мм, залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_12 , слід папілярного узору пальця руки з розмірами 32х15 мм, залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_12 , слід папілярного узору пальця руки з розмірами 30х20 мм, залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_12 , слід папілярного узору пальця руки з розмірами 18x12 мм, залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_12 (а.с.202-217, т.1);

Зазначені письмові докази достоменно підтверджують обставини знаходження ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у житлі ОСОБА_12 26 січня 2018 року.

- висновком судово-медичної експертизи №153 від 31.01.2018 року, згідно якого у ОСОБА_12 , 1982 р.н. мають місце тілесні пошкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої щоки, голови, саден верхніх кінцівок. Дані тілесні пошкодження утворилися від не менш ніж чотирьох ударних дій тупим твердим предметом, яким могли бути руки, ноги та інші, з давністю утворення біля 4-х діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне). Тілесні пошкодження встановлені зазначеною експертизою за своєю локалізацією та кількістю відповідають показам потерпілого, наданими в судовому засіданні. (а.с.132-133, т.1);

- протоколом огляду місця події від 31.01.2018 року з фототаблицями, згідно якого було оглянуто житловий будинок АДРЕСА_7 . Під час огляду було виявлено та вилучено куртка, пакет з запчастинами від комп`ютера. (а.с.152-159, т.1);

- заявою ОСОБА_25 від 31.01.2018 року відповідно до якої свідок добровільно видав пакет з двома жорсткими дисками, двома кришками з пластмаси, батарею від ноутбуку, два значки, дві сім-карти, рекламний лист медичного центру доктора ОСОБА_29 , які залишив йому на зберігання ОСОБА_9 27.01.2018 року (а.с.160, т.1)

- протоколом огляду предметів від 01.02.2018 року із фототаблицею, згідно якого було оглянуто предмети, які було вилучено, а саме білий поліетиленовий пакет з написами синього кольору «Спортмастер», в пакеті знаходяться: жорсткий диск з металу сірого кольору та пластмаси чорного та зеленого кольору, жорсткий диск з металу сірого кольору та пластмаси чорного та зеленого кольору, батарея для ноутбука, корпус з пластмаси чорного кольору. Дві пластмасові кришки прямокутної форми, чорного кольору. Одна кришка більша за розміром, має фабричну наліпку, інша менша та має два ряди однакових паралельних отворів; Сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон», на ній наявний номер НОМЕР_3 , при поміщенні сім-карти до слоту телефону, зазначено, що сім-карта не справна; Сім-карта оператора мобільного зв`язку (російський оператор) «Теле2», на ній наявний номер НОМЕР_4 , при поміщенні її до слоту мобільного телефону. (а.с.162-176, т.1);

Зазначені докази узгоджуються із показами свідки ОСОБА_25 та підтвержують заволодіння ОСОБА_9 майном потерпілого ОСОБА_12 .

Відомості, що містяться у цих доказах, є отриманими у встановленому законом порядку, компетентними особами та з надійних джерел, які можуть бути перевіреними та на підставі досліджень, проти наукової обґрунтованості яких ніхто не заперечує. Достовірність та допустимість цих відомостей також ніким не заперечується.

Щодо показів ОСОБА_6 про його непричетність до відкритого заволодіння майном ОСОБА_12 , то суд критично їх оцінює з наступних підстав.
Зазначені покази спростовуються показами потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 , які є послідовними та докладними, а також письмовими доказами, які визнані судом достовірними та допустимими.Доводи обвинувачених про те, що ОСОБА_6 не приймав участі у злочинних діях, а просто був присутній на місці злочину фактично як свідок не відповідають дійсності, адже не узгоджуються ані із показами потерпілого, ані із показами свідка ОСОБА_16 , які прямо вказали і на ОСОБА_30 і на ОСОБА_19 , як на осіб, котрі наносили потерпілому удари, зв`язували його. Більш того, активні дії ОСОБА_19 підтверджуються тим, що він навіть порізав руку в боротьбі із потерпілим. Також ОСОБА_19 , утримував в кімнаті свідка ОСОБА_16 , погрожував їй та спостерігав щоб остання не викликала поліцію.
Крім того, обставини безпосереднього вчинення злочину, зокрема - проникнення до квартири потерпілого, дії кожного з обвинувачених під час такого проникнення та після нього - поза розумним сумнівом свідчать, що обвинувачені діяли узгоджено, при цьому кожен з них виконував окрему частину об`єктивної сторони відкритого заволодіння майном потерпілого із застосуванням насильства.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину за викладених вище обставин. При цьому, дії ОСОБА_6 та ОСОБА_9 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний корисливий насильницький тяжкий злочин проти власності, його особу, а саме те, що він є раніше судимим відповідно до вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 січня 2018 року за аналогічний корисливий злочин проти власності, офіційно не працює, із середньою освітою, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, має малолітнього сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно матеріалів досудової доповіді від 12.11.2019 р. ОСОБА_31 , має середню ймовірність до вчинення повторного правопорушення.
Відповідно до довідки обласного наркологічного диспансеру №659 від 31.01.2018р. обвинувачений ОСОБА_6 на обліку не знаходиться. Відповідно до довідки Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 №460 від 31.01.2018р. ОСОБА_6 на обліку не знаходиться.
Обставини, що пом`якшують покарання судом не встановлені. Суд не визнає як таку обставину - добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, через те, що відшкодування шкоди потерпілому не було добровільним, а було пов`язано із притягненням обвинувачених до кримінальної відповідальності, активними діями правоохоронних органів щодо встановлення місцезнаходження викраденого майна ОСОБА_12 , його вилученням та поверненням останьому(батарея Fujitsy та дві кришки від ноутбука). Крім того, як вбачається із матеріалів справи шкоду потерпілому відшкодувала мати обвинуваченого в той час, коли останній утримувався під вартою (а.с.244;т.1)
Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.
Підстави для застосування ст.ст. 69,75 КК України відсутні.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд також враховує, що обвинувачений вчинив злочин майже одразу після його звільнення від відбування покарання з випробуванням за аналогічний злочин. До того ж, за тривалий час судового розгляду ОСОБА_6 так і не зрозумів наслідків та суспільної небезпеки своїх протиправних дій, не вибачився перед потерпілим за свої дії, жодним чином не висловив каяття.
Оцінюючи вищезазначені обставини, що впливають на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у їх сукупності, суд вважає, що йому слід призначити покарання у межах санкції частини 3 статті 186 Кримінального Кодексу України - у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_6 вчинив новий злочин не відбувши частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2018 року, за ч.1 ст.186 КК України призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, звільнено з випробувальним терміном на 1 рік, за такого, на підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом поглинання менш суворого з вказаних покарань більш суворим, за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання та остаточно призначити ОСОБА_6 для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_6 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 07 лютого 2018 року по день набрання вироком законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив умисний корисливий насильницький тяжкий злочини проти власності, його особу, а саме те, що він офіційно не працює, не має постійного місця проживання, є раніше судимим відповідно до вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.02.2013 р. за вчинення корисливого злочину проти власності. Згідно матеріалів досудової доповіді від 12.11.2019 р. ОСОБА_9 , має середню ймовірність до вчинення повторного правопорушення. Відповідно до довідки обласного наркологічного диспансеру №660 від 31.01.2018р. обвинувачений ОСОБА_9 на обліку не знаходиться. Відповідно до довідки Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 №459 від 31.01.2018р. ОСОБА_9 на обліку не знаходиться.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.
Підстави для застосування ст.ст. 69,75 КК України відсутні.
При призначенні покарання суд також враховує, що ОСОБА_9 під час досудового розслідування та судового розгляду надавав послідовні покази щодо своїх злочинних дій, попросив вибачення у потерпілого, який його прийняв, що в певній мірі свідчить про усвідомлення цим обвинуваченим наслідків своїх дій та бажання їх виправити.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 за злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України, покарання у виді позбавлення волі ближче до нижчої межі санкції статті строком на 5 (пять) років, яке вважає таким, що відповідає особі підсудного та тяжкості вчиненого ним злочину.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_9 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 07 лютого 2018 року по день набрання вироком законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.
Цивільний позов заявлений під час судового розгляду потерпілим ОСОБА_12 про стягнення 20 000 грн з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , потерпілий не підтримав, у зв`язку із чим він підлягає залишенню без розгляду.
Як слідує зі змісту ч. 2ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Стороною обвинувачення надано довідку щодо вартості проведення у кримінальному провадженні судової експертизи, якою документально підтверджуються процесуальні витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 125 вартість якої складає 2 002грн., на проведення молекулярно-генетичної експертизи № 118 вартість якої складає 3167 грн., на проведення молекулярно-генетичної експертизи № 119 вартість якої складає 4469,23 грн., на проведення молекулярно-генетичної експертизи № 120 вартість якої складає 4706,21 грн., на проведення молекулярно-генетичної експертизи № 319 вартість якої складає 4494,47 грн., на загальну суму 18 838 грн. 91 коп.
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених підлягають стягненню на користь держави 18 838 грн. 91 коп. в рівних частках в рахунок відшкодування вказаних витрат.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази, а саме: дві рукавички, зимову шкіряну чоловічу куртку "Hestovrviilo", конверт стартового пакету "Lifecell", в якому знаходиться сім-картка "Київстар", чотири пластикові скреч-картки від сім-картки "Київстар" з номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та одну пластикову скреч-картку від сім-картки "Lifecell" з номером НОМЕР_9 ; кредитний договір ЛК-0007689 на ім`я ОСОБА_9 від 28.01.2018 року; додаткову угоду № 5 (продовження терміну) з чеком, товарний чек № 810-0000177 від 28.01.2018 року - слід повернути їх власнику - ОСОБА_9 .. Жорсткий диск "Seagate", жорсткий диск "WD", батарею для ноутбуку "Futjitsu", дві пластмасові кришки прямокутної форми, сім-картку оператора мобільного зв`язку "Водафон", сім-картку оператора мобільного зв`язку "Теле2", рекламний лист медичного центру доктора ОСОБА_29 , два значки прямокутної форми з металу жовтого кольору "СССР 50 лет" та "Загорск", підвіску з пластмаси жовтого кольору - слід повернути його власнику - ОСОБА_12 . CD-диск - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання; змиви речовини бурого кольору в пакеті експертної служби № 2953427; два фрагмента тканини (простирадла) з нашаруванням речовини бурого кольору в пакет експертної служби під № 3599829; зразки букального епітелію ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , поміщені до пакету експертної служби № 3599802, слід знищити.
Оскільки цим вироком кожен з обвинувачених засуджується до покарання у вигляді позбавлення волі та це покарання кожен з них має в подальшому відбувати реально, підстави для зміни раніше обраного відносно кожного з них запобіжного заходу наразі є відсутніми. Отже, до набрання вироком чинності обраний відносно кожного з обвинувачених запобіжний захід слід залишити попереднім - тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-324, 330-335, 337, 338, 343 КПК України,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2018р., за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.
Строк початку відбуття покарання ОСОБА_6 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто 07 лютого 2018 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_6 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 07 лютого 2018 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - залишити попереднім.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Строк початку відбуття покарання ОСОБА_9 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто 07 лютого 2018 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_9 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 07 лютого 2018 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили - залишити попереднім.
Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користь держави витрати Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на проведення експертиз по 9419 грн. 95 коп. (дев`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн. 95 коп. із кожного обвинуваченого.
Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:
- дві рукавички, зимову шкіряну чоловічу куртку "Hestovrviilo", конверт стартового пакету "Lifecell", в якому знаходиться сім-картка "Київстар", чотири пластикові скреч-картки від сім-картки "Київстар" з номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та одну пластикову скреч-картку від сім-картки "Lifecell" з номером НОМЕР_9 ; кредитний договір ЛК-0007689 на ім`я ОСОБА_9 від 28.01.2018 року; додаткову угоду № 5 (продовження терміну) з чеком, товарний чек № 810-0000177 від 28.01.2018 року - повернути ОСОБА_9 ;
- жорсткий диск "Seagate", жорсткий диск "WD", батарею для ноутбуку "Futjitsu", дві пластмасові кришки прямокутної форми, сім-картку оператора мобільного зв`язку "Водафон", сім-картку оператора мобільного зв`язку "Теле2", рекламний лист медичного центру доктора ОСОБА_29 , два значки прямокутної форми з металу жовтого кольору "СССР 50 лет" та "Загорск", підвіску з пластмаси жовтого кольору - повернути ОСОБА_12 ;
- CD-диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- змиви речовини бурого кольору в пакеті експертної служби № 2953427; два фрагмента тканини (простирадла) з нашаруванням речовини бурого кольору в пакет експертної служби під № 3599829; зразки букального епітелію ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , поміщені до пакету експертної служби № 3599802 - знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченим право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Роз`яснити обвинуваченим право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Центрального районного
суду міста Миколаєва ОСОБА_1