Справа №487/2431/20
Провадження №1-кс/487/2922/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 24.12.2019 про закриття кримінального провадження №0000180,

В С Т А Н О В И В:

30.04.2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 24.12.2019 про закриття кримінального провадження №0000180 від 27.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 364 КК України.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначив, що він не погоджується із постановою слідчого та вважає, що вона підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що слідчий не дав розумних висновків відносно документів, наданих заявником, не провів службову перевірку стосовно працівника поліції, проти якого відкрито дане кримінальне провадження та інше.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що Першим СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000180 від 27.02.2018 щодо можливих протиправних дій службових осіб СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Відомості про дане кримінальне провадження внесено до ЄРДР прокуратурою Одеської області на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2018 у справі №522/1908/18 за скаргою ОСОБА_3 .

З матеріалів зазначеного кримінального провадження вбачається, що СВ Київського ВП ГУНП в Одеській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001245 від 08.05.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Слідчим, у ході досудового розслідування кримінального провадження №0001245 від 08.05.2016, ОСОБА_5 вчинялося ряд наступних слідчих дій: складення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 , оголошення останнього у розшук, а також складання відносно заявника обвинувального акту та направлення його до суду.

Так, з матеріалів кримінального провадження №0000180 від 27.02.2018 вбачається, що ОСОБА_3 вважає, що слідчим СВ Київського ВП м. Одеси ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 стосовно нього сфабриковано кримінальне провадження №0001245 від 08.05.2016, оскільки слідчий неправомірно оголосив його у розшук чим завдав йому матеріальної та моральної шкоди.

В подальшому, постановою слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 24.12.2019 кримінальне провадження №0000180 від 27.02.2018 було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу у діях складу кримінального правопорушення.

Вищевказана постанова слідчого мотивована тим, що ОСОБА_3 не надано жодних відомостей про зловживання слідчим ОСОБА_5 службовим становищем, тобто факти умисного, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи інших фізичних або юридичних осіб, використання службовою особою становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державних чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, наявність яких необхідна, як кваліфікуюча ознака зазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч. 1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У відповідності до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, з оглянутого в судовому засіданні кримінального провадження №0000180 від 27.02.2018 вбачається та в судовому засіданні встановлено, що протягом досудового розслідування, слідчим було встановлено відсутність у діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, оскільки ОСОБА_3 фактично не згідний з процесуальними діями слідчого, який здійснював досудове розслідування відносно нього, яке закінчилося направленням обвинувального акту до суду.

За такого, встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим ОСОБА_4 повно та всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, а тому дана скарга задоволенню не підлягає.

Що стосується посилання заявника на бездіяльність слідчого, щодо невиконання певних слідчих дій, то воно є безпідставними, оскільки згідно положень ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 24.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000180 відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню в 5 денний строк з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1