н/п 1-кп/490/933/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2020 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0004154, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,
З участю сторін кримінального провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ; потерпілий ОСОБА_5 сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
01.06.2018 р. відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції в Миколаївській області №529 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_5 (0004962) призначено заступником командира батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області.
Так, 27.10.2018 р. ОСОБА_5 здійснював патрулювання Центрального району м. Миколаєва, відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» у форменому одязі із знаками розрізнення, у складі «Корвет 0052» разом з лейтенантом поліції ОСОБА_7 .
Того ж дня, приблизно о 00:05 годині, при патрулюванні території Центрального району м. Миколаєва, за порушення ПДР біля будинку №78 Олександрівське шосе в м. Миколаєві, зупинено автомобіль марки «Інфініті», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 . Під час складання адміністративних протоколів відносно останнього, до місця зупинки транспортного засобу, а саме: м. Миколаїв, Олександрівське шосе, 78, прибув ОСОБА_3 .
Під час спілкування з ОСОБА_8 , останній почав виражатися відносно працівників поліції нецензурною лайкою, у зв`язку з чим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було прийнято рішення про адміністративне затримання ОСОБА_8 , для подальшого його доставлення до Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.
В цей час, у ОСОБА_3 , який побачив, що ОСОБА_5 затримує ОСОБА_8 за вчинення адміністративних правопорушень, раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень співробітнику патрульної поліції ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 27.10.2018 р. приблизно о 00:30 годині, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що інспектор поліції ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу і виконує свої службові обов`язки, умисно, з метою заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 один удар правою ногою в область щелепи, внаслідок чого відповідно до висновку судово-медичного експерта, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла виличної кістки зі зміщенням уламків праворуч, що відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, струсу головного мозку та садни обличчя, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні спочатку визнав частково. В подальшому вказав, що вину визнає повністю. Суду пояснив, що в день події він дізнався про те, що його батька зупинили співробітники патрульної поліції, і він поїхав на місце пригоди, а саме до Олександрівського шосе, 78 у м. Миколаєві. Прибувши до вказаного місця ОСОБА_3 , будучи в схвильованому стані, побачив багато людей, відволікся на телефонний дзвінок та почув крики батька, і кинувся на допомогу, та наніс один удар ногою в обличчя потерпілому. З пояснень обвинуваченого слідує те, що він бачив потерпілого у форменому одязі, тобто розумів, що завдає тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу.
У вчиненому він щиро розкаюється, попросив вибачення у потерпілого.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується доказами, здобутими в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав покази, згідно яких слідує, що під час патрулювання в м. Миколаєві, мікрорайоні Тернівка, він помітив машину з ушкодженням у вигляді неробочої фари. Так як це було в темний час доби, то даний факт є порушенням правил дорожнього руху, тому ОСОБА_5 , зупинивши автомобіль, підійшов до водія, представився, назвавши прізвище, ім`я та по-батькові, посаду, і вказав на виявлене ним порушення. Під час спілкування ОСОБА_5 виявив стан сп`яніння у водія ОСОБА_9 , на що йому було вказано та запропоновано пройти тест на рівень алкогольного сп`яніння. Під час зупинки, між ОСОБА_5 та водієм ОСОБА_9 відбулась розмова, в ході якої останній пояснив, що вживав алкогольні напої на дні народження. Через деякий час, до водія ОСОБА_9 під`їхали його родичі, серед яких був ОСОБА_3 та його товариш. Після цього, водій ОСОБА_9 почав проявляти зухвалість у своїй поведінці, стукати по службовій патрульній машині, на зауваження не реагував. Потерпілий вимагав водія припинити продовження правопорушення, та про те, що в інакшому випадку, до останнього будуть застосовані засоби примусу. Оскільки дане попередження не було усвідомлене водієм ОСОБА_9 , то він прийняв рішення застосувати запобіжний захід у вигляді адміністративного затримання до водія ОСОБА_9 та вдягнути на нього кайданки. Під час того як ОСОБА_5 повалив ОСОБА_9 на землю з метою вдягнути кайданки, ОСОБА_3 наніс йому один удар ногою в обличчя, та пошкодив йому щелепу. У зв`язку із завданими йому фізичними пошкодженнями, потерпілому довелось лікуватися значний час. Крім того, йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у тому, що він відчував фізичний біль внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень, було порушено його нормальний спосіб життя, так як змушений був докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав та лікування, та поніс моральні страждання через розповсюдження інформації про вищевказану подію у ЗМІ.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 27.10.2018 р., коли він із колегою ОСОБА_5 заступили на нічну зміну, та опівночі, приблизно о 00:30 години ночі, в мікрорайоні Тернівка зупинили водія у зв`язку з порушенням ним правил дорожнього руху. Під час перевірки документів вони помітили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, і запропонували йому проїхати на обстеження, або провести обстеження на місці події за допомогою приладу «Драгер». Патрульні викликали додатковий екіпаж, які привезли їм прилад. Потім, під`їхали знайомі водія. Водій почав вести себе неадекватно, а коли підійшов обвинувачений, то взагалі почали лаятися і перешкоджати складанню адміністративного протоколу. Потім підійшла дружина водія, і вони почали блокувати автомобіль. Коли ОСОБА_5 почав застосовувати кайданки до водія, то обвинувачений наніс йому удар ногою в обличчя. Після удару, свідок ОСОБА_7 застосував сльозоточивий газ, відкинув ОСОБА_10 від ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 27.10.2018 р. приблизно о 00:30 год. він був викликаний на допомогу в оформленні адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_13 , за адресою Олександрівське шосе. ОСОБА_12 викликав потерпілий ОСОБА_5 для доставлення алкотестеру «Драгер», оскільки необхідно було провести тест на алкогольне сп`яніння водія на місці події. Так, по прибуттю на місце події було затримано ОСОБА_13 , від нього відчувався різкий запах алкоголю, і він поводив себе агресивно. Також, під час затримання був присутній ОСОБА_3 , який наніс ОСОБА_5 один удар ногою в область голови саме під час застосування ним відносно ОСОБА_9 кайданок, коли вони обидва знаходились на землі. Всі співробітники патрульної поліції були одягнуті у формений одяг з розпізнавальними знаками. В подальшому, після затримання було складено відповідний протокол за вчинення адміністративних правопорушень.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, крім показань потерпілого та свідків, підтверджується письмовими доказами, наданих стороною обвинувачення, а саме:
- наказом начальника ВКЗ УПП в Миколаївській області №529 о/с від 01.06.2018 р. про призначення лейтенанта поліції ОСОБА_5 заступником командира батальйону №3.
- посадовою інструкцією заступника командира батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, з викладеними завданнями, правами та обов`язками ОСОБА_5
- заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу для долучення до матеріалів кримінального провадження DVD-R диску з записом події 27.10.2018 р., а саме нанесення йому тілесних ушкоджень.
- протоколом огляду предмету від 27.10.2018 р. - DVD-R диску, на якому відображена подія від 27.10.2018 р. стосовно нанесення тілесних ушкоджень працівнику патрульної поліції ОСОБА_5 . ОСОБА_3 , вказаний диск був оглянутий в судовому засіданні. Так, на 50 секунді відеозапису працівник поліції ( ОСОБА_5 ) намагається покласти чоловіка ( ОСОБА_8 ) на землю та одягнути на нього кайданки. На 51 секунді відеозапису зафіксовано, як до працівника поліції, який тримає чоловіка ( ОСОБА_8 ) підбігає ОСОБА_3 та правою ногою наносить один удар в область обличчя працівника поліції та в цей час інший працівник поліції намагається затримати ОСОБА_3 , який при цьому виривається та тікає та ще один працівник поліції застосовує сльозоточивий балончик до ОСОБА_3

- протоколом огляду предмету від 30.10.2018 р. DVD-R дисків з відеозаписами з нагрудних реєстраторів, на яких відображена подія від 27.10.2018 р. стосовно нанесення тілесних ушкоджень працівнику патрульної поліції ОСОБА_5 , вказаний диск був оглянутий в судовому засіданні.
- висновоком експерта №1186 від 16.11.2018 р., відповідно до якого у гр. ОСОБА_5 , 1985 р.н., мають місце тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла виличної кістки зі зміщенням уламків праворуч, струсу головного мозку, садни обличчя, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів.
Дані тілесні ушкодження могли утворитися від не менш ніж двох ударних дій тупими твердими предметами, не виключено незадового до звернення у лікарню 27.10.2018 р.
По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться: перелом тіла виличної кістки зі зміщенням уламків праворуч до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (термін зростання кісток перевищує 21 добу), струсу головного мозку відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; садни обличчя до категорії легких тілесних пошкоджень.
Діагноз «травматичний підвивих скроневого нижнього щелепного суглоба справа, травматичний неврит верхнещелепного нерва зліва, ушиб нижнього краю очноямкового нерву зліва» при оцінці ступеню тяжкості тілесних пошкоджень до уваги не приймався, так як не підтверджений об`єктивними клінічними даними, згідно п. 4.6 «Правил встановлення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень». Діагноз: «Правобічний кохлеоневрит» при оцінці ступеню тяжкості тілесних пошкоджень до уваги не приймався, так як для його оцінки необхідно надати медичні документи після повного закінчення лікування, згідно п. 4.13.4 «Правил встановлення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень».
Тілесне пошкодження у вигляді садни в ділянці підборіддя могло утворитися при падінні тіла на площину з положення стоячи.
Всі тілесні ушкодження могли утворитися в один незначний проміжок часу.
Тілесне пошкодження у вигляді перелому тіла виличної кістки зі зміщення уламків праворуч могло утворитися від ударної дії тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги, обуті ноги, та інші в виличну ділянку обличчя праворуч.
При нанесенні тілесних ушкоджень потерпілий міг бути звернутий передньою стороною тіла до нападнику (нападникам).

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілого та свідків, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.
Дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України суд кваліфікує, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу середньої тяжкості тілесного ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків,
При цьому суд надає перевагу показам обвинуваченого, наданим в судовому засіданні про те, що він повністю визнає свою вину в інкримінованому правопорушенні, так як ці покази повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.
Так, потерпілий надав свідчення, згідно яких обвинувачений наніс йому удар ногою в область обличчя. Ці покази підтверджені показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , та відеозаписами подій, які здійснювались із нагрудних камер працівників поліції.
Вказані свідчення також узгоджуються з висновком експерта №1186 від 16.11.2018 р., з якого вбачається, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 , могли виникнути при обставинах, на які він вказує.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_15 суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, має певне місце проживання, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, обставин, що обтяжують покарання - судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді, підготовленої ст. інспектором Центрального РВ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_16 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги думку органу пробації, інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України, покарання у вигляді обмеження волі, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.
З урахуваннням тяжкості вчиненого злочину, зважаючи на те, що обвинувачений раніше не судимий, навчається. має певне місце проживання, розкаявся у вчиненому, беручи до уваги думку органу пробації, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Так, потерпілий просить суд стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 92 790,09 грн. і моральну шкоду в сумі 500 000 грн.
Свої вимоги потерпілий аргументує тим, що внаслідок дії обвинуваченого, у період з 30.10.2018 року по 14.11.2018 року, а також в період з 15.11.2018 року по 19.11.2018 року він знаходився на стаціонарному лікуванні ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» з діагнозом: Струс головного мозку (27.10.2018 року, зі слів, службова) з легкими клінічними проявами (ліквородинамічна цефалгія, вестибулярні прояви, асензація), забійна рана (1 см х 1 см) підборіддя (27.10.2018 року). Травма нижньої щелепи. Ангіопатія сітківки ОИ. Двобічний гострий кохлеоневрит. Згідно з результатами аудіометрії у потерпілого виявлено двостороннє зниження слуху, справа по змішаному типа, зліва по типу звукопроведення.
Вимоги, щодо заподіяння моральної шкоди, потерпілий ОСОБА_5 обґрунтовує наступним чином. Так, з пояснень потерпілого виходить, що завдана моральна шкода знаходить прояв в тому, що був порушений нормальний спосіб життя, оскільки потерпілий був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав та для лікування у закладі охорони здоров`я. Також, важкою психологічною травмою для потерпілого та його сім`ї стало розповсюдження в засобах масової інформації та соціальних мережах новин з публікаціями відео моменту його побиття, що супроводжувалось образливими та нецензурними коментарями на його алресу. Все це для потерпілого є важкою психологічною травмою.
У зв`язку з викладеним, потерпілий оцінює моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.
Розглядаючи вищевказаний цивільний позов, суд керувався наступним.
Згідно ч.5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Що стосується відшкодування моральної шкоди, під час вирішення вимог в цій частині суд виходить з приписів частини 3 ст. 23 ЦК України, враховує характер правопорушення обвинуваченого, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, наявність/відсутність погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також інші обставини, які мають істотне значення.
Відповідно роз`яснень, що містяться у п. 9,10 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Однак, потерпілий щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди, не надав суду жодних доказів на підтвердження того, які витрати та в якому розмірі він поніс, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню через їх недоведеність.
При цьому, підлягають частковому задоволенню вимоги в частині відшкодування моральної шкоди.
Так, виходячи із вимог розумності та справедливості, враховуючи встановлені вище обставини вчинення злочину обвинуваченим, характер та обсяг перенесених потерпілим душевних страждань, їх тривалість, ту обставину, що обвинуваченому призначається покарання за вчинення злочину відносно потерпілого, що само по собі є певною компенсацією завданої потерпілому моральної шкоди, суд вважає, що розмір відшкодування за заподіяну потерпілому моральну шкоду має становити 10 000 грн.
В задоволенні решти частини позову слід відмовити.
Речові докази по справі:
- DVD-R диск з відеозаписом, добровільно виданий ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження
- два DVD-R диски з відеозаписами, надані Департаментом патрульної поліції в Миколаївській області, з відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів працівників патрульної поліції за події 27.10.2018 р. залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн.

В задоволенні решти частини позову відмовити.

Речові докази по справі:
- DVD-R диск з відеозаписом, добровільно виданий ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження
- два DVD-R диски з відеозаписами, надані Департаментом патрульної поліції в Миколаївській області, з відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів працівників патрульної поліції за події 27.10.2018 р. залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного судучерез Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1