Справа № 278/3368/19
В И Р О К
Іменем України

16 січня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, розлучного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

1 листопада 2019 року близько 17 год. 20 хв. на 160 км автодороги "Київ Чоп", поблизу с. Березівка Житомирського району та області, поліцейськими взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за порушення п. 31.4.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), зупинено автомобіль ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 .
Під час спілкування із водієм та перевірки документів поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено також порушення водієм ОСОБА_4 п. 2.5 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим прийнято рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та складення відповідних процесуальних документів.
В подальшому, того ж дня, в період часу між 17 год. 30 хв. та 17 год. 40 хв., перебуваючи на вищевказаній ділянці автодороги "Київ Чоп" поблизу с. Березівка Житомирського району та області, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що порушив Правила дорожнього руху, діючи умисно, розуміючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як працівники поліції є представниками влади, а тому являються службовими особами, уповноваженими на прийняття відповідних рішень, тримаючи в правій руці 400 гривень, запропонував їх поліцейським, висловивши тим самим пропозицію надати неправомірну вигоду за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, оскільки обвинувачений скористався своїм правом не давати показання.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 369 КК як пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням влади.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК, є корупційним злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, розлучений, працює неофіційно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, на яку відсутні компрометуючі матеріали.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.
Враховуючи наведене, відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію державного обвинувача, суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 достатнім буде найм`якіше покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 369 КК, а тому призначає покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, відомості про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Арешт, накладений на дві грошові купюри номіналом 200 грн. кожна, на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню, а зазначені речові докази на підставі ч. 1 ст. 96-1 та п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України підлягають спеціальній конфіскації, оскільки вказані гроші призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення злочину, а також були предметом умисного злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Інші речові докази підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.
Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісім тисяч п`ятсот гривень.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 не обирати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 5.11.2019 на грошові кошти у сумі 400 грн., а саме дві грошові купюри номіналом 200 грн. кожна (перша купюра серії "КБ 7216607", друга купюра серії "УТ 9015424") скасувати, до вказаних речових доказів застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувавши їх в дохід держави.
Інші речові докази: копії матеріалів та документів, оптичний носій інформації, копії постанови та витягу з бази "Армор" залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1