ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

з участю потерпілої ОСОБА_10

з участю представника потерпілої ОСОБА_11

з участю обвинуваченого ОСОБА_12

з участю захисників обвинуваченого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003015 від 15.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня, не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2017 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_12 , знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої зі своїм знайомим ОСОБА_16 .. В ході розпиття спиртного, між останніми виник словесний конфлікт. Під час конфлікту, який виник на ґрунті неприязних стосунків у ОСОБА_12 раптово виник умисел, спрямований на спричинення смерті ОСОБА_16 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті, будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_12 взяв дерев`яну палицю, яка знаходилась у кімнаті, та почав наносити удари по голові ОСОБА_16 , завдавши не менше десяти ударів, чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи №1650-Дм/17, закриту травму голови у вигляді закритого перелому носа з наявністю синця на спинці носа, крововиливів в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні у лівій тім`яній та у правій скронево-тім`яній ділянках; забитих ран у правій та лівій надбрівних ділянках, синців на обличчі, синця на верхній губі та забитої рани на нижній губі.

Після того, як ОСОБА_12 побачив, що ОСОБА_16 не подає ознак життя, перестав наносити удари.

В результаті отриманого тілесного ушкодження у вигляді закритого перелому носа з наявністю синця на спинці носа, крововиливів в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні у лівій тім`яній та у правій скронево-тім`яній ділянках, ОСОБА_16 помер.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України визнав частково, та пояснив, що 15 червня знаходився вдома, дружина пішла на роботу, йому зателефонував ОСОБА_17 та запропонував зустрітись. Вони почали думати, куди йти, та пішли в кафе. ОСОБА_17 запропонував випити, на що ОСОБА_12 відмовився, сказав візьме каву-лимонад. Потім вони пішли на літню площадку, сіли та почали розмовляти, потерпілий налив собі та ОСОБА_12 на що ОСОБА_12 знову відмовився випити. Потім ОСОБА_12 пішов в аптеку за аспірином, а коли повернувся, то побачив там ще одного хлопця, сиділи всі розмовляли. ОСОБА_12 запропонував збиратись додому, сказав, що чекає дружина, ОСОБА_17 сказав нічого страшного, почекає. Потім разом пішли в магазин, по дорозі зустріли знайомого потерпілого, вони розмовляли хвилин 20-30 про свої справи, на що ОСОБА_12 сказав, що потрібно йти уже. Зайшли в «АТБ», ОСОБА_17 купив продукти, біля каси сказав, що потрібно взяти ще горілки, на що ОСОБА_12 сказав, що не потрібно, він не буде пити. Доходячи до під`їзду, ОСОБА_18 сказав, що додому не піде ще, попросив взяти планшет. Коли ОСОБА_12 повернувся, побачив відкриту бутилку, та налив потерпілому, який випив, та вони почали розмовляти. Потім підійшла ОСОБА_19 , сіла на лавку, посиділи, послухала їх та сказала, щоб ОСОБА_12 йшов додому. Він сказав ОСОБА_20 , щоб той йшов додому, а то жінка буде переживати, на що він сказав, що хоче їсти та вони пішли додому ОСОБА_21 . ОСОБА_18 піднявся швидке, за ним ОСОБА_12 . Вони сиділи, їли, ОСОБА_17 знову запропонував випити, на що ОСОБА_12 відмовився, сказав, що не хоче. Ірина слухала, а потім покликала ОСОБА_12 та сказала, що потрібно відправити ОСОБА_22 додому, адже його дружина ОСОБА_23 переживає, на що йому ОСОБА_18 сказав, що він підкаблучник, після чого ОСОБА_24 пішла, а ОСОБА_12 запитав, навіщо ти так говориш. Потім ОСОБА_18 запропонував йому влаштуватись на роботу водієм, на що він сказав, що він інвалід, що хворе серце, та переживає за життя інших, сказав, що не піде на це. Вони стояли біля вікна курили, нормально все було, потім ОСОБА_18 почав дуже сильно ображали ОСОБА_19 , на що ОСОБА_12 сказав, для чого ти це говориш, що у них все нормально, що це неприємно для нього та сказав йому йти додому. Він повернувся, щоб дати йому сумку та відчув з правої сторони удар кулаком в тулуб, та запитав, що сталось, навіщо ти це робиш, однак ОСОБА_17 продовжив наносити удари ногами, кулаком. Журба схопив, що потрапило під руку палку та відштовхнув ОСОБА_22 і сказав відійди, можливо вона потрапила по обличчю. Він відійшов, ОСОБА_21 палку тримав у руках, та говорив, для чого він це все влаштував, все ж було нормально, для чого він провокує, на що почув нецензурну лексику, а потім ОСОБА_17 знову почав битись. Журба вимушений був оборонятись, та наніс потерпілому декілька ударів. Куди само, та кількість ударів сказати не зміг. Потім ОСОБА_12 побачив, що ОСОБА_17 припинив нападати та присів, він запитав, чи все нормально, той сказав що ми натворили. Після цього, ОСОБА_21 стало погано, він взяв куртку та пішов на вулицю. Коли вийшов з під`їзду, то побачив там швидку та був здивований, що вона приїхала. На вулиці стояли ОСОБА_24 , ОСОБА_25 і ОСОБА_26 , а потім швидка повезла його в 4-у лікарню, медичну допомогу йому не надавали там, потім він вийшов покурити та приїхала поліція. Алкогольних напоїв в той день не вживав, лише квас та лимонад, таблетки, а ОСОБА_18 вживав. У його комунальній квартирі перебували тільки він та ОСОБА_17 , ОСОБА_19 була вдома, вона накрила стіл, з алкоголю тільки те, що ОСОБА_18 приніс. Коли він покидав квартиру, ОСОБА_19 там не було. ОСОБА_12 вчиняв самозахист, у нього не було мети позбавити ОСОБА_22 життя, не було приводів, він був його другом, та щиро жаліє про те, що сталось.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення-злочину об`єктивно підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме:

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду, що померлий ОСОБА_16 був її рідним батьком, доброю та чуйною людиною, не конфліктував, алкоголем не зловживав. Коли батько не повернувся додому, вони обдзвонили усі лікарні та уже потім дізнались, що він у моргу, та його вбили. Жодного співчуття з боку обвинуваченого та його родини не було, хоча її батько та ОСОБА_12 товаришували.

Свідок ОСОБА_27 пояснила суду, що померлий був її цивільним чоловіком, який того дня 15 червня мав вихідний день, та був у гостях у ОСОБА_12 .. Алкоголем не зловживав, адже 2 дні працював, а 2 дні мав вихідні. Її померлий чоловік вважав обвинуваченого ОСОБА_12 своїм найкращим другом.

ОСОБА_28 , допитана судом в якості свідка, не була свідком фактичним обставин, а лише надала характеристику батьку ОСОБА_16 та пояснила суду, що він був не конфліктною людиною, дуже відповідальною, багато працював, алкоголем не зловживав, пив тільки пиво.

Свідок ОСОБА_29 пояснила суду, що її співмешканець ОСОБА_12 спілкувався з ОСОБА_16 , той часто був у них в гостях. Того дня вона поверталась додому та побачила ОСОБА_12 та ОСОБА_16 на лавочці біля будинку, вони сиділи та випивали, на що вона зробила зауваження. Після цього вони кудись пішли, а вона піднялась додому та подзвонила дружині ОСОБА_16 та сказала, що він уже пішов додому. Після цього, ОСОБА_16 повернувся до неї додому, та вона йому пояснила, що ОСОБА_12 вдома немає, проте він якраз в той момент повернувся додому. Вони сиділи та випивали горілку. Після чого вона вийшла на вулицю за сигаретами, прогулялась, вечоріло уже та пішла до під`їзду, де сиділа її сусідка ОСОБА_25 , до якої вона підсіла. Після чого до них підсів знайомий її сусідки, ОСОБА_30 та вони сиділи і спілкувались. Через деякий час вона піднялась в під`їзд, а за нею пішли ОСОБА_25 та ОСОБА_30 . Коли вона піднялась на 5 поверх та зайшла в квартиру, побачила що ОСОБА_31 лежить на підлозі з розбитим обличчям, їй здалось, що він мертвий та не дихав, а ОСОБА_21 стояв біля вікна, більше нікого в кімнаті не було, на підлозі була палиця. Вона не розуміла, що відбулось, та запитала, а ОСОБА_21 почав вибігати з кімнати, а вона за ним, та десь на 4 поверсі зустріла ОСОБА_25 та ОСОБА_32 . Коли вона вийшла на вулицю, то відразу ж подумала, що треба щось робити, викликати швидку, але думала, як це зробити з мобільного, після чого подзвонила дочці, яка і викликала швидку. Коли швидка приїхала, з`явився ОСОБА_33 та поїхав у цій машині, після цього вона викликала поліцію. ОСОБА_12 характеризує з позитивної сторони, він добре ставився до неї та до її сім`ї. Після вживання алкоголю він не агресивний, лише може гучно розмовляти. Щодо характеристики потерпілого, то він був доброю людиною, нічого поганого сказати не може.

Свідок ОСОБА_34 пояснила суду, що 15.06.2017 року у період часу 19-20 години вечора їй зателефонувала мама - ОСОБА_29 та попросила викликати швидку та сказала, що ОСОБА_33 побився зі своїм другом, який тепер без свідомості, після чого вона викликала швидку. ОСОБА_12 вона може охарактеризувати з позитивної сторони.

Показами свідка ОСОБА_35 встановлено, що він є сусідом обвинуваченого ОСОБА_12 , якого інколи зустрічав у під`їзді в стані алкогольного сп`яніння. 15 червня 2017 року вони разом з колегою ОСОБА_36 були біля під`їзду, до них підсіла співмешканка обвинуваченого, вони сиділи та розмовляли, а потім вона перша піднялась додому, а хвилин через десять і вони піднялись, зустрівши по дорозі ОСОБА_12 , який спускався вниз, а за ним побачили ОСОБА_29 . Більше осіб там не було. ОСОБА_12 є його сусідом, бачив його інколи в стані алкогольного сп`яніння та в стані агресії.

Свідок ОСОБА_37 пояснила суду, що 15 червня 2017 року близько 18 години вечора вона йшла з роботи разом з сусідом, підійшли до лавочки та присіли біля під`їзду. До них підійшла дружина обвинуваченого, яка також прийшла з вулиці, вони посиділи хвилин 5-7 та пішли додому. Вони дійшли десь до 3-го поверху та назустріч їм біг ОСОБА_12 , пошкоджень на ньому вона не замітила, був спокійний та випивший, одежа на ньому чиста, а дружина запитала ти що вбив його, на що він відповів, що йде викликати швидку та поліцію. Він спустився вниз, а вона піднялась наверх. Потім через вікно вона побачила швидку та поліцію, уже потім прийшов слідчий.

Пояснення свідків ОСОБА_38 та ОСОБА_39 суд до уваги не бере, оскільки вони не стосуються обставин кримінального провадження, а отже ні підтверджують, ні спростовують будь-які факти, що його стосуються.

Даними протоколу огляду місця події та трупу від 15.06.2017 року, відповідно до якого слідчим Шевченківського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_40 15.06.2017 року у період часу з 21 год. 20 хв. до 23 год. 30 хв. оглянуто квартиру АДРЕСА_3 , у якій виявлено та вилучено змиви речовини бурого кольору з тумби та дверей, палицю дерев`яну з-під стола, пляшку горілки з двома стопками та палицю дерев`яну з металевими кінцями. У ході огляду місця події сфотографовано труп невідомого чоловіка на вигляд 60-65 років, зріст приблизно 185 см., худорлявої статури, знаходиться на підлозі у положенні лежачи, обличчям догори.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2017 року по справі №638/9133/17, якою клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_41 про огляд житла задоволено та надано слідчому Шевченківського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_42 дозвіл на проведення огляду у приміщенні кімнати №2, квартири АДРЕСА_4 , яка відповідно до витягу з ЄДРРПНМ належить гр. ОСОБА_12 та у якій виявлено та вилучено палицю дерев`яну з слідами нашарування речовини бурого кольору; палицю з металевим кінцем; пляшку горілки «Козацька рада», об`ємом 0,5 л., яка на чверть заповнена прозорою рідиною; дві стопки об`ємом 100 мл.; мобільний телефон «Samsung», IMEI НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператора «Life»; товарні чеки на продукти у кількості 2-х штук , які мають доказове значення.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.06.2017 року вбачається, що слідчий СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_43 16.06.2017 року о 00 год. 52 хв. затримав особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично затриманий о 21 год. 00 хв. на зупинці громадського транспорту, розташованої поблизу КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. О.І. Мещанінова, що розташована за адресою: м. Харків, пров. Балакірєва, 3-А. Підозрюваний ОСОБА_12 пояснив, що 15.06.2017 року, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у нього виникла сварка з ОСОБА_16 , в ході якого ОСОБА_12 наніс йому удар палицею по обличчю, в результаті чого ОСОБА_16 помер. Під час обшуку затриманої особи ОСОБА_12 виявлено та вилучено: футболку червоного кольору, шорти синього кольору з білою полоскою збоку, капці домашні сірого кольору з написом «Sports», мобільний телефон «Nokia», модель 311 в копусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , майстерку чорного кольору з написом «Adidas».

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 242 КПК України, тяжкість та характер тілесних ушкоджень обов`язково встановлюються на підставі відповідної експертизи.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для встановлення причин смерті, тяжкості й характеру тілесних ушкоджень призначення експертизи є обов`язковим. Водночас треба мати на увазі, що висновки судово-медичних експертиз містять лише медичну оцінку наслідків злочинного діяння і саме в такому розумінні вони повинні оцінюватися судами при вирішенні питання про доведеність винуватості особи у злочині, обставин його вчинення та про його кримінально-правову кваліфікацію.

Відповідно до висновку експерта №71/1650-ДМ/17 від 19.06.2017 року, на підставі даних судово-медичної експертизи трупа гр-на ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням даних судово-медичної експертизи №1650-Дм/17, при експертизі трупа було встановлено асфіктичні ознаки рясні зливні трупні плями, пиловидні крововиливи у слизові оболонки очей, рідкий стан крові, венозне повнокров`я внутрішніх органів, емфізема легень з розривами між альвеолярних перетинок, та крововиливи на їх поверхнях й на поверхні серця у вигляді крапок; набряк м`яких мозкових оболонок та тканини головного мозку, набряк легенів з ділянками ателектаза; наявність у дихальних шляхах, крупних та середніх бронхах рідкої крові, що підтверджується даними судово-гістологічної експертизи («...Під плеврою альвеоли розширені і виконані еритроцитами... У дрібних бронхах десквамація пластів епітелію з домішкою деякої кількості чітких еритроцитів...»). Крім того при судово-медичній експертизі на трупі були встановлені наступні ушкодження: голови: закрита травма голови у вигляді закритого перелому кісток та хрящів носа з наявністю синця на спинці носа, крововиливів в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні у лівій тім`яній та у правій скронево-тім`яній ділянках; забитих ран у правій та лівій надбрівних ділянках, синців на обличчі, синця на верхній губі та забитої рани на нижній губі. Враховуючи вищевказане, слід вважати, що встановлена травма носу, що супроводжувалась кровотечею, в своєму перебігу призвела до аспірації крові, що й стало безпосередньою причиною смерті гр-на ОСОБА_16 . Встановленні ушкодження прижиттєвого характеру й могли бути отримані незадовго до настання смерті, у один період часу. Вищевказана травма носу (у комплексі) утворилась у результаті травматичної дії тупого твердого предмету, індивідуальні властивості якого у пошкодженні не відобразились, й має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя (згідно п.2.1.1.а, 2.1.2, 2.1.3.у., п.4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р.). Забиті рани у правій та лівій надбрівних ділянках утворились у разі травматичної дії тупого (-их) твердого (-их) предмету -(ів), який (-і) у поперечному перерізі має форму, наближену до округлої й мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3. п.4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р.). Інші ушкодження утворились у разі неодноразової травматичної дії тупих твердих предметів, індивідуальні властивості яких у пошкодженнях не відобразились й мають ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5, п.4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р. Враховуючи кількість ушкоджень, встановлених при експертизі трупа гр-на ОСОБА_16 , слід вважати, що йому було спричинено не менш ніж десять травматичних впливів. Кров від трупа гр-на ОСОБА_16 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В. Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ, встановлених при огляді трупа на місці події, слід вважати, що смерть гр-на ОСОБА_16 настала не більш ніж за 2 години до огляду трупа на місці події. При судово-медичної експертизи крові громадянина ОСОБА_16 , виявлено етиловий спирт у кількості 3,8 о/оо, що відповідає його вмісту при тяжкому ступеню алкогольної інтоксикації. Інші спирти не виявлені. Смерть гр-на ОСОБА_16 після отриманої травми носа настала через короткий проміжок

часу, обчислюваний хвилинами-першими десятками хвилин (згідно результатів судово-гістологічної експертизи). Враховуючи характер та локалізацію встановлених при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_16 тілесних ушкоджень, у комплексі, маловірогідним є їх отримання у разі падіння потерпілого на площині.

Згідно постанови старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_41 від 05.09.2017 року, футболка червоного кольору, шорти синього кольору з білою полоскою збоку, капці домашні сірого кольору з написом «Sports», мобільний телефон «Nokia», модель 311 в копусі чорного кольору, майстерка чорного кольору з написом «Adidas», мобільний телефон «Nokia», модель «6700», визнані речовими доказами по кримінальному провадженню №0002008 від 25.04.2017 року.

Згідно висновку експерта №798-Ц/2017 відділення судово-медичної цитології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 28.08.2017 року, групова належність крові від трупу громадянина ОСОБА_16 - А (II) ізогемаглютиніном анти-В («Висновок експерта №1131-1/17 від 16.06.2017 р.); групова належність крові підозрюваного громадянина ОСОБА_12 - В (III) ізогемаглютиніном анти-А («Висновок експерта №1292-1/17 від 05.07.2017 р.); в результаті проведення судово-медичної експертизи дерев`яної палиці (біті (об`єкти №№1-3), вилученої під час затримання громадянина ОСОБА_12 , встановлено наступне: в об`єктах №№2, 3 знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні в крові виявлені антигени А та В, ізогемаглютиніни не виявлені. Таким чином, враховуючи результати досліджень, а також групи крові осіб, які проходять по справі, можна припустити змішення слідів крові від будь-якої особи з груповою належністю крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, яким міг бути потерпілий громадянин ОСОБА_16 та від будь-якої особи з груповою належністю крові В (III) з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі від підозрюваного громадянина ОСОБА_12 (за умови наявності у нього зовнішньої кровотечі на момент вищезазначених подій).

Згідно висновку експерта №1294-И/17 відділення судово-медичної імунології Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 26.07.2017 року, кров від трупа гр-на ОСОБА_16 , 1962 р.н., відноситься до групи А з ізогемагглютиніном анти-В; кров гр-на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи В з ізогемагглютиніном анти-А; в змиві з тумби (об`єкт №1), вилученому в ході огляду місця події, знайдена кров людини групи А з ізогемагглютиніном анти-В, походження якої від ОСОБА_16 не виключається. Від ОСОБА_12 дана кров походити не може.

Відповідно до положень частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні, до якого належить і судове, підлягають доказуванню ряд обставин, що мають для нього значення, зокрема: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення тобто подія кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення; форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, і ці обставини, згідно пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України, повинні бути наведені у сформульованому у мотивувальній частині вироку обвинувачені, визнаному судом доведеним.

Про це ж зазначено у роз`ясненнях, які містяться в п.п.8, 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ и постановлення вироку» від 29.06.1990 року №5, згідно яких суди у кожній справі повинні встановлювати відмічені вище обставини, а також спрямованість умислу підсудного.

Суд відноситься критично до версії обвинуваченого ОСОБА_12 стосовно обставин, зазначених, зокрема, у судовому засіданні 10.03.2020 року, з приводу того, що ОСОБА_12 вчиняв самозахист, та що у нього не було мети позбавити ОСОБА_16 життя, адже версія обвинуваченого не відповідає фактичним обставинам, встановлених по справі та спростовується послідовними та стабільними показами потерпілої та свідків, даними під час розгляду справи у суді, даними протоколів слідчих дій, висновками судово-медичних експертиз, які в повній мірі співпадають один з одним та матеріалами справи. Зазначені доводи обвинуваченого розцінюється судом як засіб захисту, та спосіб уникнути відповідальності за вчинене діяння чи пом`якшити покарання, При цьому показання обвинуваченого в цій частині не підтверджуються жодними доказами.

Таким чином, аналіз усіх досліджених в суді доказів дозволяє суду дійти висновку про те, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення цих доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі зазначені вище докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

За таких обставин, аналізуючи та оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_12 та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_44 , та вирішуючи питання про направленість умислу обвинуваченого, суд враховує знаряддя злочину, кількість ударів, характер та локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, а також поведінку винного після події, що відбулася.

Так, мотивацією дій обвинуваченого стали особисті відносини з потерпілим ОСОБА_16 , з яким виник раптовий словесний конфлікт, що переріс у побиття потерпілого, під час якого ОСОБА_45 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з раніше знайомим йому ОСОБА_16 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті особи та бажаючи їх настання, використовуючи дерев`яну палицю, що знаходилася у приміщенні квартири, тримаючи її в руці, наніс ОСОБА_16 множинні (в кількості не менше десяти) травматичні впливи, а встановлена травма носу, що супроводжувалась кровотечею, та утворилась у результаті травматичної дії тупого твердого предмету в своєму перебігу призвела до аспірації крові, що й стало безпосередньою причиною смерті гр-на ОСОБА_16 . При цьому, враховуючи, що смерть гр-на ОСОБА_16 після отриманої травми носа настала через короткий проміжок часу, обчислюваний хвилинами-першими десятками хвилин (згідно результатів судово-гістологічної експертизи), завдання таких ушкоджень належить кваліфікувати за наслідками, що настали, тобто як умисне вбивство.

При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку в обласному наркологічному, психіатричному диспансерах не перебуває, згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №208533 ОСОБА_12 є інвалідом ІІ групи, причина інвалідності загальне захворювання.

Згідно характеристики Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» ОСОБА_12 вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушує, стягнень не має, адміністрацією не заохочувався, до суспільно-корисної праці не залучався, не конфліктний, тактовний та виконує вимоги представників адміністрації.

Як вбачається із висновку Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.06.2017 року №1546, ОСОБА_12 під час огляду 15.06.2017 року перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №628 від 05.09.2017 року, ОСОБА_12 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_12 у період часу, якому відповідає правопорушення, перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_12 на теперішній час відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до статті 66 КК України, обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_12 , судом не встановлено.

У відповідності до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_12 суд визнає вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_12 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим, так і іншими особами.

Також, за приписами частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України (зі змінами у відповідності до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом встановлено, що згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2017 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та протягом усього судового розгляду кримінального провадження обвинувачений знаходився під вартою.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, справа №13-31-кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону №838-VIII. У такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до частини 2 статті 5 Кримінального кодексу України не допускається.

Відповідно до ч.ч. 5,6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки епізод злочинної діяльності ОСОБА_12 , що є предметом даного судового розгляду, мав місце 15 червня 2017 року, тобто кримінальне правопорушення-злочин було вчинено до 20 червня 2017 року, та щодо нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення, то зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання щодо нього повинно здійснюватись з урахуванням положень частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, у зв`язку з чим строк попереднього ув`язнення з 15.06.2017 року (з дати затримання) повинен бути зарахований у строк покарання за даним вироком по дату його ухвалення.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_10 з приводу відшкодування матеріальної чи моральної шкоди не заявлявся.

Витрати, пов`язані із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, відсутні.

Питання про долю речових доказів і документів вирішити на підставі статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог статті 374 КПК України, суд при постановленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

В ході досудового розслідування відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2017 року накладено арешт на вилучені 15.06.2017 року під час проведення огляду місця події та трупу у приміщенні №2 квартири АДРЕСА_4 палицю дерев`яну з слідами нашарування речовини бурого кольору, палицю з металевим кінцем; мобільний телефон «Samsung», IMEI НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператора «Life»; та вилучені під час обшуку ОСОБА_12 , у приміщенні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103 футболку червоного кольору; шорти синього кольору з білою смугою з боку; капці домашні сірого кольору, з написом «Sports»; мобільний телефон «Nokia», модель «311», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Київстар» т. НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість скасування арешту майна, оскільки в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 15.06.2017 року.

Відповідно до частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України (в ред. Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року) зарахувати в строк покарання ОСОБА_12 строк його попереднього ув`язнення з 15.06.2017 року по 12.03.2020 року включно із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.06.2017 року (справа №638/9133/17, провадження №1-кс/638/1769/17) на вилучені 15.06.2017 року під час проведення огляду місця події та трупу у приміщенні №2 квартири АДРЕСА_4 палицю дерев`яну з слідами нашарування речовини бурого кольору, палицю з металевим кінцем; мобільний телефон «Samsung», IMEI НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператора «Life»; та вилучені під час обшуку ОСОБА_12 , у приміщенні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103, футболку червоного кольору; шорти синього кольору з білою смугою з боку; капці домашні сірого кольору, з написом «Sports»; мобільний телефон «Nokia», модель «311», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Київстар» т. НОМЕР_3 .

Речові докази футболку червоного кольору, шорти синього кольору з білою полоскою збоку, капці домашні сірого кольору з написом «Sports», мобільний телефон «Nokia» модель 311, мобільний телефон «Nokia» модель 6700, майстерку чорного кольору з написом «Adidas», після набрання вироком законної сили повернути їх законному власнику ОСОБА_12 .

Речовий доказ DVD-R диск фірми «Axent», на якому маються аудіозаписи телефонних викликів служби «103» після набрання вироком законної сили залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий:

Судді: