Справа № 635/7125/18
Провадження № 1-кп/635/858/2020
У Х В А Л А
09 липня 2020 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000346 від 17.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000346 від 17.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,оскільки обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.ст. 291, 292 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачений п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України судом не встановлено.

В підготовчому судовому засіданні прокурор надав до суду клопотання про продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на теперішній час є необхідність продовження раніше обраного відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки усі ризики, які існували на момент обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, останні можуть переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 січня 2017 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку, що характеризує особу як таку, що схильна до вчинення кримінальних правопорушень. ОСОБА_5 раніше засуджений за вироком Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2017 року за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку, що також характеризує його як особу, що схильна до вчинення кримінальних правопорушень. Отже, існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, у вигляді домашнього арешту, зазначив, що має неповнолітню дитину та матір похилого віку, за якими необхідний догляд. Щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 просив вирішити питання на розсуд суду. Крім того, просив призначити захисника у кримінальному провадженні для захисту своїх інтересів у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив вирішити питання щодо продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуд суду, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту підтримав.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, щодо вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_5 поклались на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року вирок Харківського районного суду Харківської області від 05 липня 2019 року по даній справі скасовано з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою обрано строком до 10 квітня 2020 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2020 року запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів, строком до 16 липня 2020 року.

У зв`язку із спливом строку запобіжного заходу прокурор звернувся із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, суд погоджується з доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від суду, оскільки вказаним ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їм злочинів можуть вдатися до відповідних дій, оскільки обвинувачуються у вчиненні кримінальних првопрушень у період іспитового строку та усвідомлюють можливість призначення реального покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуються обвинуваченим, наслідків злочину, даних про особи обвинувачених, які не мають міцних соціальних зв`язків, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілого.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 схильні до вчинення кримінальних правопорушень, а тому існує ймовірність вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, дані про осіб обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також ту обставину, що розгляд судового провадження не розпочатий, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та виправдовують тримання осіб під вартою.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків шляхом застосування до них більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Під час підготовчого засідання обвинувачений ОСОБА_4 просив призначити захисника у кримінальному провадженні для захисту його інтересів у судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 48 КПК України, захисник може у будь-який момент бути залученим обвинуваченим за його проханням для участі у кримінальному провадженні. Суд зобов`язаний надати особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 тримається під вартою, а тому не може самостійно залучити захисника, суд вважає клопотання обвинуваченого таким, що підлягає задоволенню та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 КПК України, залучає до участі у кримінальному провадженні захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 314-317 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000346 від 17.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у відкритому судовому засіданні на 17 липня 2020 року на 13 годину 00 хвилин суддею одноособово.
В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 06 вересня 2020 року включно.
Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях призначити ОСОБА_4 захисника для здійснення захисту його інтересів за призначенням під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та забезпечити його прибуття у судове засідання, яке відбудеться 17 липня 2020 року на 13 годину 00 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення в частині продовження запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 09 липня 2020 року.
Головуючий суддя ОСОБА_1