Дата документу 08.04.2020
Справа № 334/6517/19
Провадження № 1-кп/334/470/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя. який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

09.12.2010р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 190, 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

22.09.2011р. Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 1 ст.122 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, від 09.12.2010 року, остаточне покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 25.09.2013 умовно-достроково, не відбутий термін 11 місяців 10 днів;

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2018 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 знаходився біля парку «Піонер» розташованого за адресою: м. Запоріжжя, площа Запорізька, буд. 1, де також перебували неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та

ОСОБА_11 цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, з метою реалізації якого ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи за вищевказаною адресою в зазначений день та час підійшов до неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в яких попрохав мобільний телефон для здійснення дзвінку, на що неповнолітній ОСОБА_5 дав свою згоду та передав ОСОБА_7 власний мобільний телефон «Мейзу М5с» у корпусі синього кольору вартістю 2000 гривень, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім карта оператора «Лайфсел», яка матеріальної цінності для неповнолітнього потерпілого не представляє.

Використавши обман неповнолітнього ОСОБА_5 як спосіб доступу до вищезазначеного мобільного телефону, ОСОБА_7 , утримуючи його у своїй руці та маючи реальну можливість розпорядитися ним став імітувати здійснення дзвінку другу та одночасно віддалятися від неповнолітнього ОСОБА_5 який в свою чергу тричі висловив ОСОБА_7 , вимогу повернути мобільний телефон, проте останній усвідомлюючи що його дії є відкритими для вищезазначених неповнолітніх осіб, ігноруючи вимоги ОСОБА_5 та тримаючи у своїй руці належний останньому мобільний телефон Мейзу М5с» у корпусі синього кольору вартістю 2000 гривень, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 22 січня 2019 року, в денний час, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні кімнати квартири за місцем свого мешкання, а саме, за адресою: АДРЕСА_2 , де переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаоті». моделі Redmi «А5», в корпусі сірого кольору, 1МЕ1 1: НОМЕР_3 , 1МЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить 3 ОСОБА_13 , вартість якого відповідно до висновку експертизи №10 - 172 під 26.02.2019 складає 2416 гривні 67 копійок, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях, які йому інкримінують, визнав у повному обсязі, та підтвердив, обставини, викладені в обвинувальних актах. Крім того пояснив, що він добровільно повернув мобільний телефон «Мейзу М5с», в судовому засіданні просив вибачення у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та щиро розкаявся в скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив призначити ОСОБА_7 покарання на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_7 злочин за ч.2 ст.185 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, злочин за ч.2 ст.186 КК України відносяться до тяжкого злочину.

ОСОБА_7 раніше судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, свою вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся, добровільно відшкодував завданий збиток, шляхом повернення майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_7 , враховуючи його відношення до скоєного, визнання ним вини та щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди, думку потерпілого щодо призначення покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 змінити, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно, на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 строк перебування його під вартою з 05.09.2019 по 08.04.2020 року.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №10-1427 від 19.11.2018 у сумі 286,00 грн. та судової товарознавчої експертизи №10-172 від 26.02.2019 у сумі 429,0 грн., що становить всього 715,0 грн., у відповідності до вимог ст. 124 КПК належить покласти на обвинуваченого, стягнувши їх на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:

ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два ) роки;

ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки;

На підставі ч. 1 ст..70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки.

На підставі ст..75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 змінити, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно, на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 строк перебування його під вартою з 05.09.2019 по 08.04.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №10-1427 від 19.11.2018 у сумі 286,00 грн. та судової товарознавчої експертизи №10-172 від 26.02.2019 у сумі 429,0 грн., що становить всього 715,0 грн. (сімсот п`ятнадцять гривень).

Речові докази: мобільний телефон «Мейзу М5с» у корпусі синього кольору, який належить ОСОБА_5 ,, та який переданий на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_6 залишити за належністю.

мобільний телефон марки «Хіаоті». моделі Redmi «А5», в корпусі сірого кольору, який належить ОСОБА_14 та який переданий їй на відповідальне зберігання - залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1