справа № 178/1426/18
провадження № 1-кп/208/309/19
УХВАЛА

30 вересня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її адвоката ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, не працюючої, розлучена, маючої середньо-спеціальну освіту, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених п.6,п.12, ч.2 ст.115, ч.1 ст.185, ч.3 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченій обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченої заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від суду з огляду на покарання яке їй загрожує у разі визнання винною, знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжить вчинення інших кримінальних правопорушень. ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені особливо тяжких злочинів, за одне із числа яких передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. При наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, наявності обґрунтованого обвинувачення, застосування менш суворого запобіжного заходу на його думку не можливе, що у повній мірі відповідає правовим позиціям практики ЄСПЛ.
Захисник обвинуваченої заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши що для продовження відносно строку тримання ОСОБА_7 під вартою не має ніяких підстав. ОСОБА_7 тривалий час утримується під вартою. Під час досудового слідства потерпілі та свідки допитані, попереджені про кримінальну відповідальність. ОСОБА_7 знаходячись на свободі ніяким чином не зможе спотворити їх свідчення. Ризики та підстави продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, зазначені прокурором, нічим не підтверджено. Просив обрати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді ці лободового домашнього арешту за місцем мешкання.

Обвинувачена підтримала думку свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від на строк до 15 років, або пожиттєве ув`язнення.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику.

Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Суд, також вважає, необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та не можуть бути прийняті судом, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, відносно особи обвинуваченої, суд вважає обґрунтованим клопотання про необхідність продовження щодо обвинуваченої виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні низки злочинів, один з яких є особливо тяжким, а інший будучі особливо тяжким, передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі, з огляду на термін покарання який їй загрожує у разі визнання винною, що є відповідним ризиком ухилення від суду, враховує, що знаходячись на свободі ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, тому, застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, забезпечити її належну процесуальну поведінку та створити необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями ст. 2 КПК України, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строком до 27 листопада 2019 року.

У клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7-днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1