Справа № 461/1474/19
Провадження № 1-кп/461/293/20
УХВАЛА

28.01.2020 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000460 від 26.02.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України.

Так, ОСОБА_4 , 13 грудня 2016 року, з метою отримання щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг, які затверджено постановою Кабінету міністрів України №848 від 21.10.1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», перебуваючи у приміщенні Личаківського відділу соціального захисту Львівської міської ради, що знаходилось за адресою м.Львів, вул.Театральна, 10, підробила офіційний документ - «декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» від 13 грудня 2016 року, в яку внесла неправдиві дані, про витрати на придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень, які здійсненні протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, яку представила (пред`явила) в Личаківський відділ соціального захисту Львівської міської ради, хоча фактично, остання, згідно договору купівлі-продажу від 21 липня 2016 року придбала у власність квартиру, загальною площею 115,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, ОСОБА_4 , 13 грудня 2016 року, з метою отримання щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг, перебуваючи у приміщенні Личаківського відділу соціального захисту Львівської міської ради, що знаходилось за адресою м. Львів, вул. Театральна, 10, представила (пред`явила) в Личаківський відділ соціального захисту населення Львівської міської ради завідомо підроблений офіційний документ - «декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» від 13 грудня 2016 року, в яку внесла неправдиві дані, про витрати на придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень, які здійсненні протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, яку представила в Личаківський відділ соціального захисту Львівської міської ради, хоча фактично, остання, згідно договору купівлі-продажу від 21 липня 2016 року придбала у власність квартиру, загальною площею 115,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого, незаконно отримала соціальну допомогу за період з 01 грудня 2016 року по 31 січня 2018 року, на загальну суму 9926,23 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування у підробленні офіційного документу, який надає право, з метою використання його підроблювачем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 13 грудня 2016 року, з метою отримання щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг, які затверджено постановою Кабінету міністрів України №848 від 21.10.1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», перебуваючи у приміщенні Личаківського відділу соціального захисту Львівської міської ради, що знаходилось за адресою АДРЕСА_2 , заповнила офіційний документ - «декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» від 13 грудня 2016 року, в яку внесла неправдиві дані, про витрати на придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень, які здійсненні протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, яку представила (пред`явила) в Личаківський відділ соціального захисту Львівської міської ради, хоча фактично, остання, згідно договору купівлі-продажу від 21 липня 2016 року придбала у власність квартиру, загальною площею 115,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого, незаконно, шляхом обману, отримала соціальну допомогу.

В загальному, за період з 01 грудня 2016 року по 31 січня 2018 року, ОСОБА_4 незаконно, шляхом обману, отримала соціальну допомогу, на загальну суму 9926,23 гривень, тим самим, заволоділа коштами Державного Бюджету України у вищевказаній сумі.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, а саме у зв`язку із закінченням строку давності та про закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи без її участі. Крім того, зазначила, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 немає, оскільки кошти повернуто в повному обсязі.

Обвинуваченій судом роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Крім того, обвинуваченій роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав, не звільняє її від цивільно-правових наслідків вчинення кримінального правопорушення та від відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.

Обвинувачена пояснила, що суть пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення їй зрозуміла. Також розуміє, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав, не звільняє її від цивільно-правових наслідків вчинення кримінального правопорушення та від відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди. Відтак, не заперечувала проти закриття даного кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченої, суд вважає можливим звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності та закрити вказане кримінальне провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 285 ч.1 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України віднесені до злочинів невеликої тяжкості.

З обвинувального акту вбачається, що з моменту вчинення інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, тобто з 13.12.2016 року, минуло більше трьох років.

Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р. № 12, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст.11-1 КПК України таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано доказів про ухилення обвинуваченої від слідства, вчинення нею інших злочинів середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину, а так само відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч.2 ст.49 КК України.

Після роз`яснення судом обвинуваченій ОСОБА_4 підстав та наслідків звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України, а також права заперечувати проти цього і вимагати продовження судового розгляду на підставі обвинувального акту, остання не заперечила проти звільнення від кримінальної відповідальності із зазначених вище підстав і проти закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, є всі законні підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та для закриття кримінального провадження з цих підстав.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речових доказів по справі немає.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 314, 284, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Закрити кримінальне провадження №0000460 від 26.02.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, звільнивши її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1