ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року смт. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

сторони захисту адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000226 від 02 червня 2019 року відносно обвинуваченого :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, українця, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з вищою освітою, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 01.06.2019 року, керуючи технічно справним автомобілем марки HYUNDAI Elantra, р.н. НОМЕР_1 та рухаючись з одним пасажиром автодорогою Т-20-10 сполученням «Збараж - Підволочиськ», неподалік с. Скорики Підволочиського району у напрямку від м. Збараж в бік м. Підволочиськ під час керування не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі ПДР України).

Проїжджаючи 29 км + 600 м вказаної автодороги, що неподалік с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_5 , керував транспортним засобом в межах своєї смуги для руху, не врахувавши дорожньої обстановки та стан дорожнього покриття, із швидкістю 100 км/год, чим порушив вимоги п.12.1, 12.6 (ґ) ПДР України, які зобов`язують водія поза межами населеного пункту рухатися із швидкістю не більше 90 км/год, та обрати в установлених межах безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним.

Унаслідок проявленої під час керування автомобілем HYUNDAI Elantra неуважності та не обранням безпечної швидкості і порушення вимог п.п. 14.6 (г), 11.3 ПДР України, водій ОСОБА_5 на вказаній ділянці автодороги 01.06.2019 року о 19 годині 55 хвилини на крутому повороті ліворуч, у місці де обгін заборонено, виїхав автомобілем на зустрічну смугу, та розпочав маневру обгону попутного маршрутного автобуса марки «Mercedes - Benz» рейсом «Щаснівка Тернопіль». Під час виконання маневру обгону водій ОСОБА_5 внаслідок порушення вказаних пунктів правил та не обрання правильних прийомів керування, втратив контроль над керованістю транспортним засобом, з початку безпричинно виїхав на ліве узбіччя де допустив занос автомобіля, а потім через проїзну частину дороги та праве збіччя, поза межі проїзної частини дороги, де допустив перекидання автомобіля.

В результаті такого перекидання пасажир автомобіляHYUNDAI Elantra ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала в АДРЕСА_2 , отримала тілесні ушкодження, а саме поєднану травму голови та грудей з численними переломами кісток черепа, крововиливами під оболонку головного мозку та в його речовину, численними двосторонніми переломами ребер та переломом грудини, ушкодженнями пристінкового листка плеври і масивними крововиливами в плевральні порожнини, крововиливами в тканину легень, переломом грудного відділу хребта та переломами лопаток, що призвело до внутрішньої та зовнішньої кровотечі масивної крововтрати, а також порушення функцій внутрішніх органів від яких загинула на місці події.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.6 (ґ) ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_6 .

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що 01.06.2019 року, керуючи технічно справним автомобілем марки HYUNDAI Elantra, р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись з одним пасажиром, своєю тещею, автодорогою Т-20-10 сполученням «Збараж - Підволочиськ» неподалік с. Скорики Підволочиського району не був достатньо уважним і під час виконання маневру обгону, автомобіль втратив керованість та злетів з дороги, допустивши перекидання. Після того вийшов із автомобіля та викликав швидку допомогу, проте лікарі констатували смерть потерпілої. У вчиненому щиро розкаявся та просить його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки це є єдине джерело доходу його сім`ї.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_7 суду пояснила, що 01 червня 2019 року її чоловік поїхав із матір`ю в село. Надалі по дорозі вона із нею спілкувалась по телефоні, а через деякий час зателефонував її чоловік та повідомив, що він із матір`ю потрапили у аварію. Коли вона приїхала, мати була уже не жива. Претензій матеріального та морального характеру немає та просить суворо не карати, а також не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки у них на утриманні двоє неповнолітніх дітей і робота чоловіка являється єдиним реальним джерелом їх доходів.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_5 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні злочину, згідно обвинувального акту за ч.2 ст.286 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані докази в їх повній сукупності, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч. 2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, котрий відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів тяжких злочинів, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також, беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяних збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання думки потерпілої щодо призначеного обвинуваченому покарання, враховуючи те, що джерелом доходу сімї обвинуваченого являється його робота водія, з урахуванням фактичних обставин справи,суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення передбаченої ч2 ст. 286 КК України без позбавлення права керування транспортним засобом, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши обвинуваченого від призначення основного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків передбачених п.1, 2, ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов зі сторони потерпілого ОСОБА_7 не заявлявся, запобіжний захід відносно обвинуваченого втратив чинність17 вересня 2019 року. Клопотань зі сторони обвинувачення щодо продовження чи заміну до суду не надходило.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог 100 КПК України.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в користь держави процесуальні витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 в період дії іспитового строку, відповідно до п.1, 2, ч.1 ст. 76 КК України, слід покласти обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальні витрати, а саме :

- інженерно транспортної експертизи «експертизи технічного стану т.з.» №4.6-285/19 1256,08 грн.;

- інженерно транспортної експертизи «транспортно-трасологічні дослідження» №4.6-296/19 1884,12 грн.;

- судової автотехнічної експертизи обставин дорожньо-транспортної пригоди № 4.6-336/19 2198,14 грн.;

Загальна сума витрат на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування становить 5 338,34 грн.

Скасувати арешт, застосований ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2019 року, на автомобіль марки HYUNDAI Elantra, р.н. НОМЕР_1 , залишений для зберігання на території спец майданчика для затриманих т.з. Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: смт. Підволочиськ вул. Д. Галицького, 112 та повернути вищевказаний транспортний засіб законному володільцю.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_2 від 17.11.2015 року, що надане стороною обвинувачення для огляду, надати прокурору для зберігання до набрання вироком законної сили, після чого повернути законному володільцю.

Цивільний позов зі сторони потерпілого ОСОБА_7 не заявлявся, запобіжний захід відносно обвинуваченого втратив чинність17 вересня 2019 року. Клопотань зі сторони обвинувачення щодо продовження чи заміну до суду не надходило.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.

Головуючий суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1