Справа № 369/8663/19
Провадження №1-кс/369/2737/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 1 класу про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002045 від 27.04.2019, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, який мотивує тим, що До Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області із письмовою заявою звернулася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу заволодіння її земельною ділянкою в АДРЕСА_1 загальною площею 0,1054 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0093 невстановленими особами.
Відомості про даний злочин були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002045 від 27.04.2019 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , на підставі рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 155 від 31.05.2007 р. набула у власність земельну ділянку площею 0,1054 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:001:0093.
У травні 2019 року заявниці стало випадково відомо про те, що протягом 2018-2019 років невстановлені на даний час особи шахрайським шляхом без відома та згоди останньої на підставі підробленої від її імені довіреності відчужили належну мені земельну ділянку третім особам.
Так, 11 вересня 2018 року до державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_6 із заявою про реєстрацію за ним права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0093.
ОСОБА_7 надав реєстратору договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.10.2009 р., якій нібито був укладений між ОСОБА_8 , що нібито діяла від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності від 14.10.2009 р., і ОСОБА_6 , як покупцем, який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 28.10.2009 р. та зареєстрований у реєстрі за № 420.
Довіреність від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_8 була нібито посвідчена приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 14.10.2009 р. та зареєстрована у реєстрі за № 358.
Однак, заявниця категорично стверджую про те, що громадянка ОСОБА_8 їй невідомі, будь-якої довіреності на її ім`я не видавалася.
Дані обставини підтверджується і листом Київського обласного державного нотаріального архіву від 07.06.2019 р. про те, що приватним нотаріусом ОСОБА_9 зазначені довіреність і договір купівлі-продажу земельної ділянки не посвідчувалися.
Державний реєстратор ОСОБА_5 за результатами розгляду заяви і документів ОСОБА_6 13.09.2018 р. прийняв рішення із відкриттям розділу про реєстрацію його права власності на вказану земельну ділянку, номер запису 27902899, індексний номер рішення 42988457.
18 жовтня 2018 року ОСОБА_6 продав земельну ділянку на користь ОСОБА_10 .
Договір купівлі-продажу земельної ділянки був посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 18.10.2009 р. та зареєстрований у реєстрі за № 1770.
Цього ж дня, тобто 18 жовтня 2018 року, ФОП ОСОБА_12 за зверненням ОСОБА_10 було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0093 на дві окремі ділянки.
02 листопада 2018 року ОСОБА_10 звернувся до державного реєстратора КП «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_13 із заявами про реєстрацію його права власності на дві земельні ділянки, які виникли внаслідок поділу.
06 листопада 2018 року державним реєстратором ОСОБА_13 за заявами ОСОБА_10 були прийняті рішення про реєстрацію за ним права власності на дві земельні ділянки площею по 0, 0527 га. кожна, які виникли внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0093 і знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- рішення № 43880595, номер запису 224 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:010:5188.
- рішення № 43880149, номер запису 224 на земельну ділянку із кадастровим номером :01:010:5189.
07 лютого 2019 року ОСОБА_10 продав дві земельні ділянки громадянину ОСОБА_14 .
Договори купівлі-продажу земельних ділянок були посвідчені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_15 07.02.2019 р. та зареєстровані у реєстрі за № 143 (ділянка із кадастровим номером :01:010:5188) і № 144 (ділянка із кадастровим номером :01:010:5189).
У квітні 2019 року ОСОБА_14 у Київській ДАБК були зареєстровані повідомлення про початок будівельних робіт № КС 07 і № КС 00 на спорудження двох житлових будинків площею по 300 м.кв. кожний з метою подальшого продажу.
Зазначені земельні ділянки, які знаходиться на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області з кадастровими номерами :01:010:5188 та :01:010:5189 є майном та відповідно до ст. 167 КПК України є предметом злочину, що набуте в результаті вчинення злочину та на яке спрямовано кримінальне правопорушення злочин, у зв`язку із чим з метою запобігання можливості відчуження майна, необхідно накласти арешт на вказані земельні ділянки.
Тому, прокурор просила накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0527 га з кадастровим номером :01:010:5188, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_14 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а також будівництва на ній об`єктів нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).
Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0527 га з кадастровим номером :01:010:5189, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_14 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а також будівництва на ній об`єктів нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).
Розгляд клопотання проводити без повідомлення сторін, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися.
У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, враховуючи, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2019 року у цивільній справі № 369/8238/19 вже накладено арешт на спірні земельні ділянки, вважає у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки прокурор не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури юриста 1 класу про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002045 від 27.04.2019, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1