Провадження №11-кп/801/207/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2015 р. за № 0005181 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, повернуто прокурору, -

в с т а н о в и в:

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2015 р. за № 0005181 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, повернуто прокурору.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що в обвинувальному акті не вказані час та місце вчинення злочину, також не вказаний спосіб вчинення злочину, а також не вказано, згідно якої саме редакції ст. 364-1 Кримінального кодексу України кваліфіковано злочин, що унеможливлює вірну кваліфікацію злочину. Крім того, в підготовчому судовому засіданні представником потерпілої ОСОБА_10 подано заяву про збільшення позовних вимог та цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 2 195 278 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. 00 коп. Разом з тим, суд зазначає, що в обвинувальному акті потерпілими від злочину зазначено юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» та ОСОБА_10 , а також вказано, що представник потерпілої юридичної особи не залучався. Крім того, в обвинувальному акті вказано, що злочином заподіяно потерпілим збитки на суму 2 466 557 грн. 60 коп., однак без вказівки, яку саме шкоду завдано кожному із потерпілих, що порушує права потерпілих.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2015 р. за № 0005181 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, повернуто прокурору. Просить направити обвинувальний акт до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду згідно вимог статті 314 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд, досліджуючи обставини та надаючи їм оцінку, вийшов за межі вирішення питань підготовчого судового засідання, а саме щодо дослідження обставини вчинення кримінального правопорушення (час, місце, спосіб), які підлягають дослідженню під час судового розгляду. Крім того, підозрюваними, та в подальшому обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час досудового розслідування з моменту повідомлення їм про підозру від 30.09.2019 року та 04.10.2019 року відповідно, повідомлення про підозру до слідчого судді не оскаржувались. Під час досудового розслідування, будучи допитаними як підозрювані, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показань не надали, у зв`язку із цим, формулювання обвинувачення здійснювалось на підставі встановлених розслідуванням обставинам.

Потерпіла ОСОБА_10 та її представник до суду не з`явились, подали заяви в яких просять справу слухати у іх відсутність, підтримують апеляційну скаргу прокурора в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, думку обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, подали письмове заперечення, просили залишити ухвалу суді без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, пояснення та заперечення учасників, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд першої інстанції у підготовчому засіданні має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в тому випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт і цей перелік є вичерпним. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За змістом положень ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні злочину і яким завершується досудове розслідування.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції як на підставу повернення обвинувального акту послався на те, що обвинувальний акт стосовно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті, в порушення вимог закону не зазначено час та місце вчинення злочину, спосіб вчинення злочину, а також не вказано, згідно якої саме редакції ст. 364-1 Кримінального кодексу України кваліфіковано злочин, унеможливлює вірну кваліфікацію злочину.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може, так як він не ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідає матеріалам кримінального провадження.

Так, зі змісту обвинувального акта, складеного у кримінальному провадженні за ознаками вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1 КК України вбачається, що він складений та затверджений прокурором відділу Вінницької місцевої прокуратури відповідно до вимог ст. 291 КПК України. При викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені ті обставини, які було встановлено досудовим розслідуванням, додані реєстр матеріалів досудового розслідування і розписки обвинувачених про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Перевіривши підстави, з яких обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки у підготовчому провадженні суд вирішує виключно питання пов`язані з можливістю призначення обвинувального акта до розгляду та підготовки до судового розгляду і не вирішує питання про наявність або відсутність доказів на підтвердження вини особи у вчиненні кримінального правопорушення, а також обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, які можуть бути встановленні лише під час судового розгляду.

Отже, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийняте лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст.291 КПК України, чого при апеляційному перегляді не встановлено.

Таким чином, всупереч висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому правові підстави для його повернення прокурору, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у суду першої інстанції були відсутні.

Стосовно не встановлення часу та місця та способу вчинення злочину, то обвинувальний акт містить дані про те, що злочинні дії обвинуваченими вчинялись в період «на початку 2013 року, точні часу та місце розслідуванням не встановлено».

Крім того, в обвинувальному акті вказано, що «між директором ТОВ «Органік-Плюс» Катеринюком та ОСОБА_9 без наміру створення правових наслідків укладено фіктивний договір позики від 01.03.2013 року та додаткову угоду №1 від 06.03.2013 про прийняття Товариства ОСОБА_8 , як директором товариства, від ОСОБА_9 позики на суму 962 тис. грн., «...шляхом створення штучної заборгованості та укладення мирової угоди у цивільній справі, мали на меті відчуження майна ТОВ "Органік-плюс» на користь ОСОБА_9 », «у денний час доби 21.06.2016 , за адресою м. Вінниця, вул. Грушевського, 17, під час розгляду Вінницьким міським судом Вінницької області цивільної справи №127/20606/16-ц за позовом ОСОБА_9 про стягнення з ТОВ «Органік-Плюс» заборгованості, ОСОБА_8 , зловживаючи повноваженнями, діючи всупереч інтересам Товариства, умисно, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 надав суду попередньо підписану ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мирову угоду про визнання боргу, згідно якої ОСОБА_9 в рахунок погашення боргу погоджується отримати вживане майно, яке є власністю ТОВ «Оргінк-Плюс», а саме - нерухоме майно за адресою м. Вінниця, вул. Гонти, 44».

Дане формулювання спростовує висновок суду про відсутність вищевказаних даних, не встановлення точного часу, місця, способу вчинення злочину, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Наявність наміру у обвинувачених зловживання повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, використання всупереч інтересам юридичної особи службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, підлягає доказуванню стороною обвинувачення під час розгляду справи в судовому засіданні по суті, а аналіз та оцінка обвинувачення в даній частині під час проведення підготовчого судового засідання є передчасною, а тому -незаконними.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України, що є безумовною підставою для скасування вказаного рішення суду. Підстави, з яких судом повернуто обвинувальний акт прокурору, є необґрунтованими та такими, що не відповідають кримінальному процесуальному закону.Суд в порушення вимог ст. 314 КПК України, вдався до оцінки та розміру завданого збитку.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого суду скасуванню із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2015 р. за № 0005181 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1 КК України, повернуто прокурору - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: