У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши за матеріалами кримінальних проваджень №0004801, №0000819, №0001749 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 26.11.2019 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
- 29.11.2005 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з встановленням іспитового строку 2 роки;

- 18.05.2006 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.187, ст.69, ст.71 ч.1 КК України на п`ять років шість місяців позбавлення волі;
- 06.03.2014 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з встановленням іспитового строку 3 роки;

- 19.05.2014 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;
- 24.09.2014 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.369 ч.1 ст.71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі із спеціальною конфіскацією в рахунок держави неправомірної вигоди у розмірі 300 грн;
- 31.10.2014 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, із спеціальною конфіскацією в рахунок держави неправомірної вигоди у розмірі 300 грн,

- у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити йому більш м`яке покарання.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України та призначено йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки,
за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки,
за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років,
за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 6 місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.
Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта у розмірі 858 грн.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 2110 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Вирішено питання стосовно речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що призначене йому покарання не відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, за своїм розміром є явно несправедливим та суворим.

ОСОБА_5 просить при призначенні йому покарання врахувати обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння слідству, часткове відшкодування матеріальної шкоди та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 26.11.2018 року був звільнений з ДУ «Північна виправна колонія (№90)» по відбуттю строку покарання.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.10.2018 року відносно ОСОБА_5 встановлено адміністративний нагляд за місцем постійного проживання, строком на один рік зі встановленням наступних обмежень: заборони виходити з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу, заборони виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста), реєстрації у органах Національної поліції від одного до чотирьох разів на місяць.
02.11.2018 року ОСОБА_5 , під особистий підпис, було вручено довідку про встановлення йому адміністративного нагляду та зобов`язання прибути і зареєструватися в органах Національної поліції за місцем мешкання у триденний термін.
06.12.2018 року ОСОБА_5 , прибувши за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_2 , зареєструвався в Заводському ВП ГУНП в Миколаївській області, як особа відносно якої встановлено адміністративний нагляд.
Починаючи з 17.02.2019 року, ОСОБА_5 самовільно залишив місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 , без відповідного дозволу виїжджав за територію обслуговування Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області, чим порушив правила встановленого адміністративного нагляду, крім того продовжив скоювати кримінальні правопорушення (злочини).

09.12.2018 року у період часу з 08-00 по 09-00 год., ОСОБА_5 через вікно, шляхом розбиття скла віконної рами камінням, проник до будинку АДРЕСА_3 та з підсобної кімнати викрав належну ОСОБА_8 ланцюгову бензопилу БПЛ-455/2250-2 «Зеніт», вартістю 1400 грн.
Після чого ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 1400 грн.

Крім того, 03.03.2019 року у вечірній час, ОСОБА_5 перебував у дворі будинку АДРЕСА_4 , де побачив потерпілого ОСОБА_9 , який перебував у безпорадному стані, внаслідок сильного алкогольного сп`яніння. При цьому у ОСОБА_5 виник злочинний намір направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_5 з лівої кишені штанів ОСОБА_9 викрав мобільний телефон «Lenovo А6010», вартістю 800 грн. та грошові кошти у розмірі 300 грн.. В цей час дії ОСОБА_5 були помічені потерпілим, який висловив йому вимогу негайно припинити злочинні дії.
Розуміючи що його дії стали явними для потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, діючи відкрито, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1100 грн.
Крім того, 03.03.2019 року у вечірній час, ОСОБА_5 разом з потерпілим ОСОБА_10 перебували у під`їзді будинку АДРЕСА_5 , де вживали спиртні напої. В процесі вживання спиртних напоїв потерпілий ОСОБА_10 упав зі сходів, вдарившись головою та втратив свідомість. При цьому у ОСОБА_11 виник злочинний намір направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_5 з кишені куртки ОСОБА_10 таємно, повторно викрав два мобільних телефони «Nokia 230», вартістю 1000 грн кожен, запальничку «Zippo», вартістю 400 грн, грошові кошти в розмірі 400 грн та з пальця потерпілого зняв обручку із золота 585 проби вагою 4 г, вартістю 2625 грн 04 коп.
Після чого ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 4425 грн 04 коп.
Крім того, у період часу з 01.02.2019 року по 06.03.2019 року, ОСОБА_5 , перебував на території СВТ «Сіріус» за адресою Сади-1 с.Велика Корениха у м.Миколаєві.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , відчинивши вікно, проник до будинку 18 по 8-ій Лінії СВТ «Сіріус» та викрав належне потерпілій ОСОБА_7 майно, а саме: мотор холодильника «Саратов», сокиру з дерев`яною ручкою, ножовку садову, вартістю, секатор, дві пари плоскогубців, п`ятнадцять метрів мідного кабелю, два бронзових крани.
Після чого ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2110 грн.

Крім того, на початку березня 2019 року, ОСОБА_5 через відчинені ворота зайшов на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_6 та в подальшому, шляхом пошкодження навісного замку дверей, проник до сараю, звідки викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_12 , а саме: електродвигун, два бронзових крани, розвідний ключ, шуруповерт «Дніпро-М».
Після чого ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 1600 грн.
Крім того, на початку березня 2019 року, ОСОБА_5 через відчинені ворота зайшов на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_6 та в подальшому, шляхом пошкодження навісного замку дверей, проник до сараю, звідки викрав належні потерпілій ОСОБА_12 металеві тиски.
Після чого ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 2500 грн.
Крім того, 02.05.2019 року близько 17-21 год. ОСОБА_5 через відчинені ворота зайшов на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 та в подальшому, шляхом відчинення дверей, проник до літньої кухні, звідки скориставшись викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_13 , а саме: дриль «Интерском ДУ 13/650ЕР, шуруповерт «ДекоJCD 12DU3», шуруповерт «Протон ДЕ420».
Після чого, виніс вказане майно з території домоволодіння та заховав неподалік. Через декілька хвилин повернувся на територію домоволодіння, де, шляхом відкриття дверей проник до сараю, звідки таємно викрав зварювальний апарат «Темп ТС250».
Після чого ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду у загальному розмірі 3200 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло; за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно; за ст..395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчиненні цих злочинів.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочинів обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.395 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється.

Що стосується покарання, то суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України врахував тяжкість вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів невеликої, середньої тяжкості та тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше був судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, визначена ч.ч.2, 3 ст.50 КК України, може бути досягнута лише при призначенні ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів, даних про особу обвинуваченого, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства та є надто суровим апеляційний суд не вбачає.

Посилання ОСОБА_5 на наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, як на підстави для пом`якшення призначеного йому покарання, є неприйнятними, оскільки ці обставини були враховані судом при визначенні виду та розміру призначеного обвинуваченому покарання і суттєво не знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та не дають підстави суду для пом`якшення покарання.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який негативно характеризується, раніше неодноразово ( п`ять разів) притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисливих злочинів і знову вчинив злочини менш чим через місяць після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про стійке його небажання стати на шлях виправлення, з урахуванням фактичних обставин вчинених обвинуваченим злочинів та кількість їх епізодів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей закону, за якими його засуджено.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Покарання призначено обвинуваченому необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

А тому вважати, що призначене ОСОБА_5 судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром є явно несправедливим через його суворість немає підстав.

З огляду на наведене та відсутністю підстав для зміни вироку, передбачених ст.409 КПК України, з наведених апелянтом мотивів, апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом ОСОБА_5 покарання у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.11.2019 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: