Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2108/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 314 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року колегія суддів палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 травня 2020 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000460 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Радомишльського районного суду від 15 травня 2020 року було повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000460 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підставами прийняття такого рішення суд вказав у ухвалі те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначено формулювання обвинувачення, яке є неконкретним, а також в обвинувальному акті не міститься посилання на законодавчі акти, які порушені діями ОСОБА_8 , з зазначенням конкретної норми, глави, розділу, пункту, підпункту, на порушення яких обвинуваченим вчинено інкриміноване діяння.

Крім цього, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення особи, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що порушує право особи на захист.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , яка брала участь у підготовчому судовому засіданні подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Вважає, що ухвала суду є незаконною, винесена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що положення ст. 291 КПК України не передбачають вимоги щодо зазначення в обвинувальному акті посилання на конкретні норми, глави, розділи, пункти, підпункти Законів України, які конкретизують положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, не зазначення в обвинувальному акті Постанови КМУ №576 від 12.10.1992 та Інструкція МВС України №622 від 21.08.1998 р. жодним чином не впливає на формулювання обвинувачення та не є свідченням неналежного фактичного викладу обставин кримінального правопорушення.

Зазначає, що 81-мм осколкова мінометна міна німецької армії часів Другої світової війни, яка згідно висновку експерта №4/68-10/106 від 29.11.2019 р., є бойовим припасом та становить підвищену суспільну небезпеку, є забороненою до цивільного обороту. Ні постанова КМУ №576 від 12.10.1992 р., ні Інструкція МВС України №622 від 21.08.1998 р. не передбачають надання дозволу на носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут 81-мм осколкової мінометної міни німецької армії часів Другої світової війни.

Згідно аналізу суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, можна зробити висновок, що даний злочин може бути вчинений лише з формою вини у виді прямого умислу, а мотив і мета не відіграє вирішального значення для кваліфікації.

Посилання суду на те, що в обвинувальному акті не вказано мотив і мета вчиненого злочину, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні. Мотив і мета вчинення кримінального правопорушення - це обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та мають досліджуватись під час судового розгляду.

На її думку, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 складений та затверджений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, сформоване обвинувачення містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього кодексу.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд з підготовчого засідання має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

З обвинувального акта вбачається, що фактичні обставини у ньому викладені з додержанням вимог ст. 291 КПК України, є послідовними, відповідають вимогам законодавства та процесуальній формі, а тому повернення обвинувального акту з підстав відсутності формулювання обвинувачення особи, а також те, що в обвинувальному акті не зазначено мотив і мету вчинюваних обвинуваченим дій та місце зберігання вилученої мінометної міни суперечить вимогам закону.

При вирішенні питання про повернення обвинувального акту прокурору суд першої інстанції вийшов за межі дослідження обставин, які мають бути вирішені у ході підготовчого судового засідання та фактично вдався в оцінку обвинувального акта на предмет правильності формулювання обвинувачення зазначивши, що в обвинувальному акті відсутнє посилання на закон України, який порушив ОСОБА_8 незаконно зберігавши бойові припаси без передбаченого законом дозволу, що є неприпустимим.

Так, під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведеності винуватості обвинуваченого у інкримінованому останньому кримінальному правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у їх сукупності.

На думку колегії суддів, зазначені обставини в ухвалі не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду та не можуть бути підставою для його повернення.

За таких обставин ухвала суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 110, 291, 314 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 15 травня 2020 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000460 про обвинувачення ОСОБА_8 - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: