Справа № 216/600/20
провадження 1-кп/216/599/20
ВИРОК
іменем України

16 червня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001797 від 05.10.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, громадянина України, який має середню освіту, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно в першій декаді липня 2019, приблизно о 13:00 годин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , зустрів свого знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час спілкування з яким дізнався, що останній потребує ремонту належних йому ювелірних прикрас, що мав при собі. Не маючи постійного джерела засобів до існування та гостро потребуючи гроші, у ОСОБА_4 раптово виник умисел шляхом шахрайства незаконно заволодіти належними ОСОБА_5 ювелірними прикрасами, переслідуючи за мету протиправну наживу за рахунок чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , тут же, під час бесіди з ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння його майном шляхом шахрайства, надав ОСОБА_5 неправдиву інформацію про те, що він є фахівцем з ремонту та виготовлення ювелірних прикрас, та володіє своєю майстернею, навмисно приховавши від ОСОБА_5 факт відсутності державної реєстрації в якості фізичної особи-підприємця та відсутності місця провадження господарської діяльності, чим ввів потерпілого ОСОБА_5 в оману щодо правомірності передачі йому власного майна. При цьому, потерпілий ОСОБА_5 , будучи введеним в оману наданою ОСОБА_4 неправдивою інформацією, та не будучи обізнаним у злочинних намірах останнього, спрямованих на незаконне заволодіння шляхом шахрайства ювелірними прикрасами, приблизно в першій декаді липня НОМЕР_1 , приблизно о 13:05 годин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , помилково розраховуючи на порядність та добросовісність ОСОБА_4 , добровільно передав йому свої ювелірні прикраси, що потребували ремонту, а саме:

- золоті сережки з підвісками, з англійською застібкою, 585 проби, загальною вагою 2,91 гр., вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №61 від 13.01.2020 2834 гривень 34 копійки;

- срібний ланцюг, вагою 13,85 гр., 925 проби, із позолотою, плетіння бісмарк, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №61 від 13.01.2020 633 гривень 91 копійку;

якими ОСОБА_4 тут же неправомірно заволодів шляхом обману, та не маючи наміру ремонтувати та повертати потерпілому ОСОБА_5 викрадені ювелірні прикраси, обернув їх в подальшому на свою користь.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 учинених шляхом шахрайства, у формі обману, потерпілому ОСОБА_5 було спричинено матеріальної шкоди, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №61 від 13.01.2020 на загальну суму 3468 гривень 25 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Разом з цим, під час розгляду справи була укладена угода про примирення, між потерпілим та обвинуваченим.

У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 1 статті 473 КПК України про обмеження для підозрюваного чи обвинуваченого права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, а для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочинів, а саме, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості.

За приписами ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищують розміру покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 190 КК України.

Зокрема, за умовами угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, а також відповідає вимогам Кримінального кодексу України в частині порядку призначення покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 53, 190 ч. 1 Кримінального кодексу України, статтями 349, 369-376, 395, 474, 475, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 15 червня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001797 від 05 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1