Справа № 404/9185/19
Номер провадження 1-кс/404/226/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в місті Кропивницькому клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах третьої особи ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню 0009441 за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах володільця тимчасово вилученого майна - ОСОБА_5 звернувся в Кіровський районний суд м. Кіровограда з клопотанням в якому просить: скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2019 року на автомобіль «Рено Дастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого зареєстрований ОСОБА_6 та фактичним володільцем - ОСОБА_5 .

Представник арештованого майна підтримав заявлені в клопотанні доводи, оскільки: автомобіль незаконно і безпідставно вилучили; порушили право на захист; розслідування проводиться з порушенням територіальної підслідності; на тілі потерпілої експерт зафіксував легкі тілесні пошкодження, тоді як кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 286 КК України, настає за наявності середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Слідчий заперечив доводів представника володільця, оскільки досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні триває, не зменшились ризики: знищення, приховування, перетворення слідів на кузові транспортного засобу.

Власник з прокурором викликались, їх неявка не перешкоджає вирішенню заявлених вимог.

Слідчий відділ СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області вніс відомості до ЄРДР і проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні 0009441 за ч. 1 ст. 286 КК України по факту наїзду 20.12.2019 року автомобіля «РеноДастер» під керуванням ОСОБА_5 на пішохода ОСОБА_7 . Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 грудня 2019 року було задоволено клопотання слідчого у зв`язку із чим накладений арешт на тимчасово вилучений транспортний засіб, при проведенні огляду місця події від 20 грудня 2019 року.

Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заявник має право подати клопотання про скасування арешту майна. Положеннями статей 7 та 16 КПК України визначено загальну засаду кримінального провадження,- недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України). Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З дотриманням частини 1 та 2 ст. 22 та ст. 26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення учасникам цього провадження гарантованих прав на мирне володіння майном.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

На виконання вимог Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Підставою для накладення арешту і мета застосування такого заходу забезпечення, докладно зазначені в ухвалі Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 грудня 2019 року. При накладенні арешту на транспортний засіб слідчий суддя виходив з того, що внаслідок взаємодії авто з пішоходом на кузові транспортного засобу збереглись унікальні трассологічні сліди від контактування з тілом потерпілої в момент дорожньо-транспортної пригоди. Сліди на автомобілі мають доказове значення по кримінальному провадженню, тому їх необхідно зберегти у незмінному стані до проведення експертиз.

Разом з цим ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Дотримуючись усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності. Крім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції". Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", та "Кушоглу проти Болгарії". Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції". Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства". Досудове розслідування проводиться ефективно. Слідчий докладно оглянув і ретельно зафіксував у процесуальний спосіб сліди на кузові транспортного засобу, а також технічний стан авто. З дотриманням розумних строків призначив і забезпечив проведення необхідних експертиз. Забезпечив експертам доступ до автомобіля для проведення спеціальних досліджень.

Крім того, слідчий з власної ініціативи добровільно передав ОСОБА_5 транспортний засіб «Рено Дастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а ОСОБА_5 отримав на відповідальне зберігання тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим написав зберігальну розписку.

В судовому засіданні слідчий підтвердив, що він провів усі необхідні види експертиз, об`єктом яких був тимчасово вилучений транспортний засіб. Експерти оглянули сліди на кузові арештованого транспортного засобу.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.ст. 132, 94 КПК України).

За таких умов представники сторони обвинувачення не довели необхідності продовжувати дію заходу забезпечення у виді накладеного арешту на транспортний засіб.

Арешт на автомобіль, накладений ухвалою слідчого судді від 28 грудня 2019 року необхідно скасувати, оскільки ініціатор поданого клопотання довів, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба. Безпідставне продовження застосування арешту транспортного засобу негативно позначиться на реалізації майнових прав власника автомобіля, - ОСОБА_6 . У протоколі огляду місця події від 20.12.2019 року, володільцем майна зазначений ОСОБА_5 . Вказаний факт ніхто не оспорює. За таких умов ОСОБА_5 підтвердив володіння ним тимчасово вилученого автомобіля. Відпала потреба, яка б виправдовувала подальше втручання держави у право на мирне володіння володільцем транспортного засобу. З цих підстав вважаю за доцільне скасувати захід забезпечення. Не вбачаю підстав для продовження дії вказаного виду забезпечення по кримінальному провадженню. Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 про скасування арешту, задовольнити.

По кримінальному провадженню 0009441 за ч. 1 ст. 286 КК України повністю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2019 року на автомобіль «Рено Дастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого зареєстровано ОСОБА_6 , а фактичним володільцем є ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Кропивницького ГУ НП в Кіровоградській області, з вчиненням ним у визначеному законом порядку дій по скасуванню реєстрації арешту майна. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1