Комінтернівський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
24 грудня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
слідчого - ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 погоджене із прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -
Слідчий СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що в липні 2016 року, у вечірній час доби, більш точно дату та час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у спальній кімнаті будинку за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом з малолітнім потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого заздалегідь ОСОБА_7 запросив до свого будинку, де діючи з прямим умислом, спрямованим на порушення недоторканості та нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітнього потерпілого ОСОБА_8 та вчинення відносно нього розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, а також здатних викликати моральне розбещення малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , завідомо знаючи, що потерпілий є малолітнім, запропонував малолітньому ОСОБА_8 за грошову винагороду зняти свій одяг, на що малолітній погодився. Після чого ОСОБА_7 здійснював фотографування статевих органів малолітнього в оголеному вигляді на свій мобільний телефон, а також вів з ОСОБА_8 цинічні розмови на сексуальні теми, навчаючи малолітнього статевим збоченням та схиляючи його до вчинення певних сексуальних дій.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи.
Крім того, встановлено, що в серпні 2016 року, у денний час доби, більш точно дату та час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи разом з малолітнім потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у безлюдній місцевості поблизу кладовища біля с. Безлюдівка Харківського району Харківської області, куди ОСОБА_7 навмисно привіз малолітнього на своєму автомобілі Daewoo Sens, діючи з прямим умислом, спрямованим на порушення недоторканості та нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітнього потерпілого ОСОБА_8 та вчинення відносно нього розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, а також здатних викликати моральне розбещення малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , завідомо знаючи, що потерпілий є малолітнім, запропонував малолітньому ОСОБА_8 за грошову винагороду зняти свій одяг, на що малолітній погодився. Після чого ОСОБА_7 здійснював фотографування статевих органів малолітнього в оголеному вигляді на свій мобільний телефон, а також вів з ОСОБА_8 цинічні розмови на сексуальні теми, навчаючи малолітнього статевим збоченням та схиляючи його до вчинення певних сексуальних дій.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи.
Причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 14.12.2019; показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмета від 19.12.2019; протоколом обшуку від 15.12.2019; протоколом огляду предмета від 16.12.2019; показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , малолітнього свідка ОСОБА_11 , неповнолітніх свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , якими у подальшому подано заяви про кримінальні правопорушення у вказаному провадженні, а також іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкі злочини, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
23.12.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Слідчий зазначила, що на даний час існує ряд ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які є підставою, на думку органу досудового розслідування для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У органів досудового розслідування є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, обґрунтовані, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурори та слідчий підтримали клопотання в повному обсязі.
Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання слідчого, зазначили, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру 23.12.2019 року, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками він отримав 23.12.2019 року. Просили обрати щодо нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Зазначили, що клопотання не обґрунтоване, посилання слідчого на можливе переховування, незаконний вплив на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинення іншого кримінального правопорушення є лише припущенням. Слідчим не доведено ризиків. Не надано доказів, що ОСОБА_7 намагається перетнути державний кордон. Натомість поведінка ОСОБА_7 свідчить про його добросовісність та відсутність намагань будь-яким чином переховуватись від слідства та суду. ОСОБА_7 має стійки соціальні зв`язки та соціальну прив`язаність, що полягає у наявності: дружини, сина, постійного місця проживання, роботи в якості ФОП, спільного сумісного майна. ОСОБА_7 частково визнав вину, добровільно надав показання.
Заслухавши прокурорів, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши додані до клопотання копії матеріалів, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прокурори при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, що підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 14.12.2019; показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмета від 19.12.2019; протоколом обшуку від 15.12.2019; протоколом огляду предмета від 16.12.2019; показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , малолітнього свідка ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_14 , неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , неповнолітніх свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , якими у подальшому подано заяви про кримінальні правопорушення у вказаному провадженні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
Злочини, які інкримінуються ОСОБА_7 є тяжкими та передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Водночас, ОСОБА_7 має можливість перетину державного кордону України у напрямку країн, які не передбачають необхідність пред`явлення закордонного паспорту для в`їзду на їх територію.
Таким чином існують достатні ризики для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_7
- незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
Враховуючи те, що неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 безпосередньо вказав на ОСОБА_7 як на особу, що вчинила відносно нього злочин, а ОСОБА_7 відомо достовірно місце мешкання потерпілого, він може незаконно впливати на потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення його показань на стадії досудового розслідування, які відповідно до положень ст. 95 КПК України, сприймаються лише під час судового засідання.
Крім того, ризик незаконного впливу ОСОБА_7 на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що на даний час під час досудового розслідування встановлюються обставини та збираються докази щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення аналогічних розпусних дій щодо двох неповнолітніх та однієї малолітньої особи, а також вчинення зґвалтування щодо однієї малолітньої особи.
Крім того, більшість свідків у кримінальному провадженні є малолітніми та неповнолітніми особами, місцезнаходження яких ОСОБА_7 достовірно відомо, матеріали додані до клопотання містять інформацію про те, що підозрюваному ОСОБА_7 відомі номери мобільних телефонів свідків і потерпілих.
Також на фотознімках, які зберігались на технічних носіях інформації, вилучених під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , наявні фотозображення оголених малолітніх осіб чоловічої статі, особи яких на даний час встановлюються в ході досудового розслідування вчинення інших кримінальних правопорушень.
Характер та спосіб дій, тяжкість інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, а також показання свідків та потерпілих про те, що ОСОБА_7 вчиняє аналогічні розпусні дії щодо малолітніх та неповнолітніх осіб на протязі останніх чотирьох років, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення проти статевої свободи та недоторканості.
Заперечення захисника та підозрюваного щодо клопотання слідчого є не обґрунтованими.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, п.51 по справі «Летелье проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, є підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих та свідків, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Так, згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п. 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.
Враховуючи обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність неповнолітнього потерпілого, великої кількості неповнолітніх та малолітніх свідків, необхідність проведення значного обсягу слідчих дій та подальшого встановлення малолітніх та неповнолітніх осіб, які також можуть бути свідками та потерпілими від кримінальних правопорушень, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у сумі 315300, 00 гривень, здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обов`язків які будуть на нього покладені, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України.
Так, слідчий суддя у відповідності до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини інкримінованого злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, -
Клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 погоджене із прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань (№27).
Строк тримання під вартою рахувати з 24 грудня 2019 року.
Строк дії ухвали до 20 лютого 2020 року.
Визначити розмір застави до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 150 (сто п*ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 315300 (триста п`ятнадцять тисяч триста) гривень 00 копійок, як достатній для виконання підозрюваним обов`язків, а саме: прибувати до слідчого відділу Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, Харківської місцевої прокуратури № 5 та до Комінтернівського районного суду м. Харкова за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , - цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; у разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі внесення застави, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти - звільнити.
Виконання ухвали доручити начальнику Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1