Справа № 495/3352/20
Номер провадження 1-кс/495/1460/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі старшого слідчогоСВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському Одеської області клопотання ст. слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
25.06.2020 року старший слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що в діях окремих посадових осіб Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України () та посадових осіб органів виконавчої влади міста Білгород-Дністровського виявлено ознаки вчинення кримінального правопорушення.
Так, на виконання договору Інвестування № Фр-1-1 (по придбанню майнових прав) від 10.08.2011 року укладеного між приватним підприємством «Будівельна компанія «Будмонтаж-98» (ЄДРПОУ 36553826), товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАРС» (ЄДРПОУ 24533343) та Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (ЄДРПОУ 24980210), 14.02.2012 року ПП «БК «Будмонтаж-98» актом прийому передачі передало у власність Південному УКБ МОУ 12 квартир (№ № 1,4, 5, 15, 20, 28, 33, 34, 35, 36, 43, 49) та майнових прав на них розташованих за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Портова (Лазо) 8-А. загальною вартістю 2 836 519 грн.
16.02.2011 року Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України отримано свідоцтва про право власності на вказані квартири.
17.02.2011 року державним реєстратором внесено відомості до Єдиного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстраціє права власності на вказані 12 квартир за державою в особі Південного УКБ МОУ.
Проте, незважаючи на фактичне перебування ще з 16.02.2012 року вказаних 12 квартир у власності держави в особі Південного УКБ МОУ, 10.09.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАРС» () та Міністерством оборони України () укладено мирову угоду (затверджену ухвалою господарського суду Одеської області від 25.09.2012 року по справі № 4/17-4835-2011) відповідно до якої ТОВ «ЗАРС» зобов`язується оплатити закупівлю для потреб Міністерства оборони України 10 квартир розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме № № 1, 4, 5, 20, 33, 34, 35, 36, 43, 49 загальною вартістю 1 922 700 грн.
В грудні 2012 року посадові особи Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України та органів виконавчої влади міста Білгород-Дністровського, використовуючи ухвалу господарського суду Одеської області від 25.09.2012 року по справі № 4/17-4835-2011 здійснили перереєстрацію права власності 10 квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме №№ 1, 4, 5, 20, 33, 34, 35, 36, 43, 49 загальною вартістю 1 922 700 грн.
В грудні 2012 року посадові особи Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України та органів виконавчої влади міста Білгород-Дністровського, використовуючи ухвалу господарського суду Одеської області від 25.09.2012 року по справі № 4/17-4835-2011 здійснили перереєстрацію права власності 10 квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме АДРЕСА_2 , 4, 5, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , 34, 35, 36, АДРЕСА_5 , 49 загальною вартістю 1 922 700 грн. з Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України безпосередньо на Міністерство оборони України.
Водночас під час зазначеної перереєстрації було скасовано право власності держави в особі Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України з двох квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 загальною вартістю 320 986 грн. та безпідставно оформлено право власності на вказані квартири за громадянином ОСОБА_4 .
Відповідно до інформаційних довідок №№199696086 та 199696332 вказані вище квартири з 23.07.2013 у розмірі частки 1/1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані вище квартири можуть відчужені іншим особам, що негативно вплине на хід досудового розслідування та подальше відшкодування шкоди, арешт вищевказаних квартир, має суттєве значення для проведення подальшого об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, з метою збереження речових доказів, старший слідчий просить задовольнити клопотання.

У судовому засіданні старший слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Судом встановлено, що за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України до ЄРДР були внесені відповідні відомості за № 0000021.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна у вигляді заборони відчуження є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення речей, суд вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню у повному обсязі.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна (спадкоємець майна), на яке накладено арешт, у разі виникнення необхідності щодо скасування арешту майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на наступне нерухоме майно, а саме:

- на квартири АДРЕСА_8 загальною площею 35,3 кв.м., яка відповідно інформаційної довідки № 199696086 у розмірі 1/1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 ;
- квартира АДРЕСА_9 загальною площею-35,2 кв.м., яка відповідно інформаційної довідки № 199696332 у розмірі 1/1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1