Номер провадження: 11-кп/813/1104/20
Номер справи місцевого суду: 523/8141/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 24.01.2020 року про повернення прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту по кримінальному провадженні №0000505, внесеному до ЄРДР 18.03.2018 р. відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з вищою медичною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді лікаря-нейрохірург нейрохірургічного відділення КУ «Міська клінічна лікарня №11», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою суду першої інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000505, внесеному до ЄРДР 18.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, а також додатки до нього повернутий прокурору з підстав того, що в ньому, всупереч вимогам ст. 291 КПК України:

-при відкритті матеріалів досудового розслідування і надання доступу до них сторонам провадження, всупереч вимогам ч. 8 ст. 290 КПК України, не було забезпечено відповідного доступу до матеріалів досудового розслідування стороні цивільного відповідача у даному провадженні;

-в порушення приписів ч. 4 ст. 290 КПК України, копія заявленого під час досудового розслідування цивільного позову до КУ «МКЛ №11», не був вручений прокурором у встановлений процесуальним законом спосіб цивільному відповідачеві або його представнику та до обвинувального акту не додано розписки про це, а також до акту не додано розписки про вручення в порядку ст. 293 цього ж Кодексу захиснику копій обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування,

- прокурором направлено обвинувальний акт до суду без отримання висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи, рівно як без надання доступу до нього стороні захисту та стороні цивільного відповідача.

Зазначені обставини, на думку суду, перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 зазначив, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у зв`язку з тим, що:

-суд в підготовчому судовому засіданні не в праві розглядати питання щодо достатності доказів для складання обвинувального акту або навпаки, тому доводи щодо недолучення висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки суд відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд перевіряє обвинувальний акт на відповідність вимогам статей 291, 293 КПК;

-обвинувальний акт складений у відповідності до КПК України, отримання копії обвинувального акту підтверджується розпискою підозрюваного.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд зазначеного обвинувального акту в суді першої інстанції.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити, натомість обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти вимог апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що до обвинувального акту додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Із аналізу обвинувального акту, а також ухвали суду першої інстанції вбачається, що вона не відповідає вимогам діючого КПК України та постановлена із порушенням вимог діючого кримінального процесуального законодавства, а мотиви повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованими.
Так, відповідно до обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000505, внесеному до ЄРДР 18.03.2018 р., ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України (а.п.2-6) тавбачається, що він містить анкетні відомості обвинуваченого,виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний прокурором, який його затвердив (а.п.6).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.п.7-11), цивільний позов (а.п.12-17), розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та копії цивільного позову (а.п.18).

Апеляційний суд також вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та є формальними за своєю суттю підставами, на які послався суд під час її постановлення з огляду на наступне.

Як зазначено судом першої інстанції, однією з підстав для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 стала відсутність в матеріалах провадження підтвердження надання доступу до матеріалів провадження цивільного відповідача та відсутності копії розписки про отримання копії.

В свою чергу, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 290 КПК України про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів повідомляються цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, після чого ці особи мають право ознайомитися з ними в тій частині, яка стосується цивільного позову, за правилами, викладеними в цій статті.

Одночасно, прокурором у судовому засіданні суду апеляційної інстанції надано копію поштового відправлення на адресу МКЛ №11, що є цивільним відповідачем у вказаному кримінальному провадженні, яке датоване 21.05.2020 р., а саме днем відкриття матеріалів кримінального провадження (а.п.10) та відповідно до пояснень прокурора містило в собі як повідомлення про відкриття кримінального провадження, так і копію цивільного позову для цивільного відповідача.

Згідно до вказаного повідомлення, у графі «Отправление доставлено» зазначено: «Возврат отправителю. Причина некому вручить отправление». Дата повернення: 23.05.2020 р.

Тобто, прокурором прийняті всі заходи щодо сповіщення сторони цивільного відповідача про завершення досудового розслідування, однак з причин, що не залежали від останнього, сторона цивільного відповідача не отримала вказане повідомлення, а отже не отримання повідомлення, не свідчить про невиконання, або порушення прокурором вимог ст. 290 КПК України.

Окрім того, корінець поштового відправлення не є розпискою, а відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України, надання суду інших документів, окрім зазначених у ч. 4 вказаної статті до початку судового розгляду забороняється.

Щодо мотивів суду першої інстанції про направлення обвинувального акту до суду без отримання висновку додаткової судово-медичної експертизи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 291 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

В свою чергу згідно ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

При цьому, ч. 5 цієї статті визначено, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Однак, під час досудового розслідування можуть виникнути обставини, які можуть не залежати від волі прокурора та впливати на строки отримання всіх доказів до направлення обвинувального акту до суду, в тому числі (матеріали, які стали підставою для проведення НСРД, висновки експертиз і т.п.).

Таким чином, на противагу обов`язку сторони обвинувачення до моменту направлення обвинувального акта до суду розкрити всі докази, пов`язані зі справою, шляхом надання доступу до матеріалів справи, може виникнути ситуація, за якої надання певних матеріалів на цій стадії є неможливим.

Якщо відповідні процесуальні документи були отримані стороною обвинувачення після передачі обвинувального акту до суду, то вона зобов`язана здійснити їх відкриття згідно з частиною одинадцятою статті 290 КПК України, що в свою чергу не зважаючи на положення ч. 12 ст. 290 КПК не можуть зводитись виключно до категоричної заборони суду допустити як докази будь-які відомості, що містяться у матеріалах, які не були відкриті сторонам при завершенні досудового розслідування. Адже таке трактування цих положень абсолютно не узгоджується з приписами ч. 11 цієї статті, які зобов`язують сторони кримінального провадження здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Із системного аналізу положень ст. 290 КПК слідує, що ч. 12 цієї статті орієнтує, крім необхідності відкриття всіх матеріалів, які є у розпорядженні сторін при завершенні досудового розслідування, також і на необхідність дотримання встановленого у частинах 2 - 10 ст. 290 порядку цього відкриття, у тому числі при відкритті додаткових матеріалів під час судового розгляду відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК. Правозастосовче орієнтування на дотримання процедурних вимог при відкритті іншій стороні матеріалів насамперед направлене на забезпечення принципу змагальності.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 16 жовтня 2019 року у справі №640/6847/15-к.

При цьому п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачає, що обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Водночас, згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Отже при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.
Тобто, відсутність на момент звернення до суду з обвинувальним актом висновку експертизи, яка призначена відповідно до норм діючого законодавства, а отримання її пов`язується лише з часовим проміжком, суд першої інстанції не вправі посилатись на положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, як такі, що впливають на невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, при цьому відкриття висновку такої експертизи, у разі призначення справи до судового розгляду, здійснюється відповідно до положень ч. 11 ст. 290 КПК України та саме під час судового розгляду судом вирішується питання щодо допустимості тих чи інших доказів.
Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи викладені обставини у всій сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Частина 3 ст. 415 КПК України встановлює, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

З огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору підлягає скасуванню.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Таким чином апеляційний суд дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту, підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до Суворовського районного суду м. Одеси для розгляду зі стадії підготовчого судового провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 110, 291, 314, 315, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 24.01.2020 р., якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000505, внесеному до ЄРДР 18.03.2018 р. відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, повернуто прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України скасувати.

Обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, направити до Суворовського районного суду м. Одеси на новий розгляд іншому складу суду зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4