Справа № 488/2530/17
Провадження № 1-кп/488/36/20
В И Р О К
іменем України

20.05.2020 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, громадянин України, освіта неповна середня, одружений, має малолітню дитину, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимий:

- 30 липня 2004 року апеляційним судом Миколаївської області за п.п.4, 7, 12 ч.2 ст.115, ст.296 ч.2, ст.304, ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі, звільнений 29 січня 2016 року за відбуттям строку покарання;

- 18 грудня 2017 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі;

утримується під вартою в рамках даного кримінального провадження з 13 червня 2017 року;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м.Єреван, Вірменія, громадянин України, освіта неповна середня, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , не має судимості;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2017 року за № 0001519,

в с т а н о в и в :

13 червня 2017 року близько 06 год. 10 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в приміщенні лотерейного клубу «Національна лотерея», що розташований за адресою: м.Миколаїв, пр.Богоявленський, 342/1.

Керуючись раптово виниклим корисливим умислом, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вступили у попередню змову з метою заволодіння належними ТОВ «Грінс Лайт» грошовими коштами, розподіливши ролі таким чином, що ОСОБА_6 має утримувати адміністратора закладу ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 має викрасти грошові кошти, які знаходилися в окремому приміщенні адміністратора, доступ до якого обмежений.

Реалізуючи досягнуту домовленість, ОСОБА_5 направився до дверей адміністраторської кімнати, де зберігалися грошові кошти, та проник до неї.

Адміністратор ОСОБА_7 , помітивши дії ОСОБА_5 , почала чинити опір, попереджаючи про заборону знаходження сторонніх осіб у вказаному приміщенні.

В свою чергу ОСОБА_6 , реалізуючи досягнуту домовленість, подолав спротив ОСОБА_7 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, став її утримувати.

ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, проникнувши до приміщення адміністратора, відкрито викрав належні ТОВ «Грінс Лайт» грошові кошти в сумі 11 313 грн.

Заволодівши зазначеним майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ТОВ «Грінс Лайт» матеріальну шкоду на вказану суму.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав частково, не погодившись із твердженням сторони обвинувачення про вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, та показав, що 12 червня 2017 року біля 20 год. прийшов до залу ігрових автоматів. В нього із собою було 3 000 грн. В залі він познайомився із ОСОБА_8 , який сидів поруч. Вони спілкувалися лише з приводу гри. Обвинувачений знав, де розташована каса. Це окреме приміщення, розташоване в самому залі, з віконцем з решіткою і окремим входом. Загалом, доступ до цього приміщення обмежений. До ранку він програв всі гроші. Тоді біля 05-06 год. 13 червня 2017 року він підійшов до віконця приміщення каси, побачив відкриті двері і на столі гроші. Одна з дівчин в цей час вийшла з залу, відволіклася, а він, зайшовши до адміністраторської кімнати, забрав гроші, орієнтовно близько 11 тис. грн., і швидко покинув ігровий зал. У ОСОБА_8 же в цей час з однією з працівниць відбувався конфлікт. Коли обвинувачений вийшов з залу, то сів у таксі та поїхав до центру міста. Гроші витратив на одежу і кафе.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду в інкримінованому правопорушенні свою вину не визнав, погодився із показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 і пояснив, що він прийшов у зал напередодні увечері, всю ніч він грав, програв 3 500 грн. Під ранок він познайомився із ОСОБА_9 , який також повідомив, що програв. В залі було двоє працівниць касир та оператор залу, яка приносила чай, каву. До цього ОСОБА_8 був знайомий з адміністратором залу ОСОБА_10 , який доволі часто дозволяв йому грати в борг до 5 000 грн. Тоді він попросив дівчину на ім`я ОСОБА_11 набрати ОСОБА_10 з робочого телефону, але вона відмовилася, оскільки було 04 год. На цьому ґрунті між ними виник конфлікт і штовханина. Ймовірно, в цей час ОСОБА_9 забіг до адміністраторського приміщення і забрав гроші. Він побачив, що спочатку вибіг ОСОБА_9 , за ним дівчата. Він також вийшов з зали, але поблизу вже нікого не було.

Допит потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 визнаний судом неможливим на підставі п.3 ч.3 ст.97 КПК України.

З протоколу прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 13 червня 2017 року слідує, що того ж дня приблизно о 06 год. 20 хв. двоє невідомих осіб, перебуваючи в приміщенні ігрового залу «Національна лотерея» за адресою: м.Миколаїв, пр.Богоявленський, 342/1, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, заволоділи грошовими коштами каси в сумі 11 313 грн.

З протоколу огляду місця події від 13 червня 2017 року та фототаблиці до нього вбачається, що було оглянуте приміщення ігрового залу за вказаною адресою.

Як слідує із заяви ОСОБА_13 від 13 червня 2017 року, остання добровільно видала працівникам поліції відеозапис з камер відеоспостережень, розташованих в ігровому залі.

Згідно з бухгалтерською довідкою від 13 червня 2017 року, виданою ТОВ «Грінс Лайт», сума заподіяної Товариству шкоди становить 11 313 грн.

Відповідно до протоколу пред`явлення для впізнання від 13 червня 2017 року потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка у вказаний день о 06 год. 20 хв. відкрито заволоділа грошовими коштами.

Відповідно до протоколів пред`явлення для впізнання від 13 та 15 червня 2017 року свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_5 і ОСОБА_6 як осіб, які 13 червня 2017 року приблизно о 06 год. 20 хв. заволоділи грошовими коштами.

З відеозаписів з камер відеоспостереження, які були видані ОСОБА_13 , вбачається:

- камера в залі з приміщення адміністраторської виходить дівчина; через декілька хвилин дві особи чоловічої статі, схожі на ОСОБА_5 та ОСОБА_6 синхронно встають зі стільців і удвох направляються до приміщення, з якого тільки-но вийшла дівчина; коли згадана дівчина повертається до зали і відкриває двері в кімнату адміністратора, в кадр потрапляють три особи два чоловіки та одна жінка, при цьому один з чоловіків, схожий на обвинуваченого ОСОБА_6 , утримує жінку; після чого чоловіки виходять один за одним, і коли виходить другий чоловік, чутний чоловічій голос (російською мовою): «Виктору привет!»;

- камера в адміністраторській на записі спочатку чутно жіночий голос, який двічі каже (російською мовою): «Выйдите отсюда!», на якомусь етапі відеозапису в кадр потрапляють мінімум три особи, чутна штовханина, чутний чоловічій голос (російською мовою): «Віктору привет!» та жіночий голос (російською мовою): «Дай деньги!».

Згідно з листом ТОВ «Грінс Лайт» від 28 грудня 2018 року в період з 01 травня до 01 липня 2017 року особа на ім`я ОСОБА_10 на посадах адміністратора чи інкасатора в Товаристві не працювала.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, і в межах пред`явленого обвинувачення кваліфікує їхні дії як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникнення в інше приміщення.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_5 про його одноосібну участь у кримінальному правопорушенні та показань обвинуваченого ОСОБА_6 про його непричетність до злочину.

Так, найбільш наочним доказом, що спростовує їхні показання в цій частині, є представлений стороною обвинувачення відеозапис з місця події, з якого явно вбачається, що перед початком своїх активних дій ОСОБА_5 і ОСОБА_6 досягли певної домовленості, їхні дії хоча і носять спонтанний, але достатньо узгоджений характер. Обидва обвинувачених зайшли до адміністраторського приміщення, один з них утримував жінку, поки інший забирав гроші.

З огляду на обставини, що зафіксовані на відеозаписі, на вік, рівень розвитку та життєвий досвід обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виключає думку про те, що останній залишався в невіданні з приводу того, що вчиняє ОСОБА_5 .

За такого, суд вважає, що стороною обвинувачення дотриманий закріплений у ч.2 ст.17 КПК України стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який дає підстави для ухвалення обвинувального вироку та засудження обох обвинувачених.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд звертається до загальних його цілей, визначених в ч.2 ст.50 КК України, яка встановлює, що покарання переслідує не лише кару, а й виправлення особи, яка вчинила правопорушення, і запобігання вчиненню нею нового злочину.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд зважає на те, що він вчинив умисне тяжке корисливе кримінальне правопорушення; обвинувачений раніше судимий, у тому числі і за злочин аналогічної спрямованості; за місцем проживання дільничним офіцером поліції характеризується негативно.
Натомість суд бере до уваги, що обвинувачений під час судового розгляду частково визнав вину у вчиненому, має усталені соціальні зв`язки (сім`ю та малолітню дитину).
Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що досягти мети виправлення ОСОБА_5 та запобігти вчиненню ним нового кримінального правопорушення можливо виключно в умовах ізоляції його від суспільства, а, відтак, йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної норми закону про кримінальну відповідальність із застосуванням правил, передбачених ч.4 ст.70 КК України.

При цьому, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІ від 26 листопада 2015 року та з урахуванням рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року) в строк покарання ОСОБА_5 слід зарахувати один день його перебування в установі попереднього ув`язнення з метою розгляду даного кримінального провадження за два дні позбавлення волі протягом усього часу такого перебування (тобто з дня затримання 13 червня 2017 року по день ухвалення вироку).

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд зважає на те, що він вчинив умисне тяжке корисливе кримінальне правопорушення.
При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений відповідно до ст.89 КК України не має судимості, за місцем проживання дільничним офіцером поліції та за місцем реєстрації сільським головою характеризується, в цілому, задовільно.
Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи наведене, з огляду на законослухняну поведінку обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до переконання, що за даних конкретних умов, з метою досягти цілей виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нового кримінального правопорушення, достатнім буде призначити йому покарання в розмірі, передбаченому санкцією відповідної норми закону про кримінальну відповідальність, із застосуванням положень ст.75, ст.76 КК України та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням.

Питання про долю речових доказів суд вирішує за правилами п.1 ч.6 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

В порядку ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 18 грудня 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років десять місяців шістнадцять днів.

Початок відбування ОСОБА_5 строку покарання обраховувати з дня затримання з 13 червня 2017 року.

В порядку ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІ від 26 листопада 2015 року та з урахуванням рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року) зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання час його перебування в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» за період з 13 червня 2017 року до 20 травня 2020 року з розрахунку один такого перебування за два дні позбавлення волі, та, обмежившись загальним часом його тримання у вказаній установі, звільнити його з-під варти в залі суду.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, та покласти на нього обов`язки передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази в кримінальному провадженні: грошові кошти в кількості 30 (тридцяти) купюр загальною сумою 1 189 (одна тисяча сто вісімдесят дев`ять) грн., що знаходяться в камері зберігання речових доказів Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області, повернути в розпорядження товариства з обмеженою відповідальністю «Грінс Лайт».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1