Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3022/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000206 від 11.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2019 року, близько 04 години ЗО хвилин, ОСОБА_4 , в с. Заріччя Овруцького району, по вул. Центральній, неподалік Зарічанської сільської ради, що за адресою: вул.Центральна, 96 а, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись в напрямку м. Овруч, в порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху України (ПДР): 2.9 (водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших часників руху об`їзду перешкоди), не врахувавши дорожню обстановку та дорожні умови, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину з права на ліво, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: фрагментарного перелому обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, рваної рани лівої кисті, саден обличчя, правої кисті, лівої нижньої кінцівки, гематоми поперекової ділянки зліва, які (тілесні ушкодження) відносяться до категорії середніх по критерію тривалого розладу здоров`я та при відсутності ознак небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 12.3 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, тобто отриманням ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, цивільний позов потерпілого визнав частково, і показав, що напередодні події він вживав алкольні напої. Вночі прийняв корвалол. Близько 3 години ранку 11 квітня 2019 року він виїхав з дому і поїхав в напрямку м. Овруч, почував себе нормально. У автомобілі було 2 пасажири. Їхав зі швидкістю приблизно 50 км/год. У автомобілі було ввімкнене дальне світло фар, бо на вулиці було ще темно. Коли під`їжджав до перехрестя в с. Заріччя побачив пішохода, який вийшов з території ферми на головну дорогу. Він вів в руках велосипед, на якому був мішок і пляшки з молоком. Пішоход зупинився на узбіччі і він думав, що він буде стояти, а він пішов на дорогу. Він пригальмував, намагався пішохода об`їхати і зачепив його бампером свого автомобіля. Це сталося на його стороні дороги. Збитки потерпілому не відшкодовував.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, він працює сторожем на фермі в с. Заріччя. 11 квітня 2019 року близько 5 години ранку він йшов з роботи. Підійшов до дороги. Бачив автомобіль, який їхав далеко. Він почав переходити дорогу, був вже майже на іншій стороні, але автомобіль, якого він бачив далеко, їхав дуже швидко, як йому здалося, близько 100 км/год, виїхав на зустрічну смугу руху і збив його. Його ударило в ліву сторону. Після удару він втратив свідомість. Від удару він отримав 3 відкриті переломи гомілки. Лікувався в м.Житомир, дочка купувала ліки, пальне для автомобіля, коли возила його на консультації до лікарів. Цивільний позов підтримує, йому було завдано матеріальної та моральної шкоди. Наслідки травми наявні і на даний час, він не знає, чи зможе самостійно ходити, це призвело до зміни укладу його життя.

Дослідженням письмових доказів, наданих сторонами кримінального провадження, судом встановлено наступне.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.04.2019 з планом-схемою та фототаблицею до нього вбачається, що в період часу з 5 год. 05 хв. до 06 год. 30 хв. оглянуто місце ДТП (зіткнення автомобіля з пішоходом) по вул. Центральна біля будинку № 96 а в с. Заріччя Овруцького району, зафіксовано місце знаходження транспортних засобів. На автомобілі Daewoo Lanos, н.з. НОМЕР_2 , деформовано передній капот, розбите лобове скло, деформований дах автомобіля в передній частині, відламана декоративна решітка правої фари, розламана декоративна решітка на капоті посередині спереду, відірвані склоочисники, подряпини лакофарбного покриття на бампері в передній лівій частині, зігнутий передній лівий диск, подряпини на задньому лівому диску. На велосипеді зеленого кольору зігнуте переднє колесо, заднє колесо, передня вилка, задня вилка, зігнута рама, задній багажник, переднє крило, заднє крило, відірване переднє колесо. На пошкодженому лобовому склі автомобіля виявлено нашарування речовини бурого кольору. На дорожньому покритті наявна потертість на асфальті від велосипеда та осип скла.

Відповідно до висновку експерта № 142 від 31.05.2019 у ОСОБА_6 було встановлено наявність наступних тілесних ушкоджень: поєднана тупа травма тіла: фрагментарний перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням; рвана рана лівої кисті; садна обличчя, правої кисті, лівої нижньої кінцівки; гематома поперекової ділянки зліва. Вказані тілесні ушкодження утворились одночасно або в швидкій послідовності одне за одним від прямої дії (удар, ковзна дія) тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою контактуючими поверхнями, та могли утворитись при обставинах пішохід, потерпілий при зіткненні з легковим автомобілем. За ступенем тяжкості, тілесні ушкодження у вигляді вказаної вище тупої травми тіла відносяться до категорії середніх по критерію тривалого розладу здоров`я та за відсутності ознак небезпеки для життя. В момент заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 був у вертикальному або близькому до такого положенні тіла, при цьому первинний контакт з виступаючими частинами автомобіля відбувся на рівні лівої гомілки.

Згідно з висновком експерта № 3/448 від 19.06.2019 на момент огляду та відповідно на момент ДТП гальмівна система, ходова частина, рульове керування, зовнішні світлові прилади автомобіля Daewoo Lanos, р.н.з. НОМЕР_2 , знаходилися в технічно працездатному стані. В процесі дослідження технічного стану автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , не встановлено будь-яких характерних ознак технічних несправностей деталей і систем, які б могли привести до створення аварійної ситуації й виникнення наведеної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку експерта № 3/468 від 21.06.2019 на автомобілі «ЗАЗ-Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , визначена наявність слідів і пошкоджень ударно-динамічного характеру, які сконцентровані в його передній частині і виражені слідами згинів, тертя, вдавлювання, металу з відшаруванням власного лакофарбового покриття при цьому загальний напрямок слідоутворюючої сили, що утворили вищевказані сліди та пошкодження ударного-динамічного характеру був спрямований з переду назад та під кутом з права на ліво відносно повздовжньої вісі автомобіля. Сліди та пошкодження ударного-динамічного характеру мають єдиний механізм утворення, і виходячи з обставин пригоди, могли утворитися в процесі контакту наданого на дослідження автомобіля з велосипедом. На велосипеді виявлена наявність слідів і пошкоджень ударно-динамічного характеру, які виражені слідами згинів, тертя, вдавлювання металу, відшарування власного лакофарбового покриття, при цьому загальний напрямок слідоутворюючої сили, що утворили вищевказані сліди та пошкодження ударного-динамічного характеру був спрямований з переду назад та під кутом з ліва на право відносно повздовжньої вісі автомобіля. Сліди та пошкодження ударного-динамічного характеру мають єдиний механізм утворення, і виходячи з обставин пригоди, могли утворитися в процесі контакту наданого на дослідження велосипеда з автомобілем «ЗАЗ-Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 . Первинний контакт досліджуваних транспортних засобів відбувся між передньою частиною автомобіля «ЗАЗ- Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 (передній бампер, кришка моторного відсіку) з боковою лівою частиною велосипеда (переднє колесо, передня вилка, ліва частина рульової труби, заднє колесо, перо задньої вилки, верхня та нижня труби рами). В момент первинного контакту кут між повздовжньою віссю автомобіля «ЗАЗ- Daewoo Lanos », р.н. НОМЕР_2 та велосипедом «Минск» складає близько 90±5°. Місце наїзду автомобіля «ЗАЗ- Daewoo Lanos », р.н. НОМЕР_2 на велосипед марки «Минск», розташоване перед початком осипу скла (позначений на схемі під № 8) на смузі руху в напрямку м. Житомира, більш точніше вказати місце наїзду не представляється можливим в зв`язку з відсутністю характерної слідової інформації.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 11.06.2019 з участю ОСОБА_4 та плану-схеми до нього встановлено, що водій ОСОБА_4 розповів та показав на місці обставини ДТП 11.04.2019.

Відповідно до висновку експерта № 3/568 від 26.07.2019 в умовах даної пригоди (при заданому комплексі вихідних даних), з технічної точки зору водій автомобіля Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 - мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом своєчасного застосування термінового гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду з моменту виникнення небезпеки для руху. У даній дорожній обстановці, водієві автомобіля Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 необхідно було діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. При заданому комплексі вихідних даних, на підставі проведеного дослідження, з технічної точки зору, дії водія автомобіля Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 не відповідали вищезазначеній вимозі ПДР та знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_6 не потрібно спеціальних технічних пізнань в області судової автотехніки. При заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, невідповідність дій водія автомобіля Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 вимозі п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до відповіді на запит КНП «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради Житомирської області № 891 від 24.05.2019 ОСОБА_4 проводилося освідування на алкоголь 11.04.2019. Алконт 1,4 %о.

Згідно з листом КНП «Овруцька міська лікарня» Овруцької міської ради Житомирської області № 1024 від 26.06.2019, згідно історії хвороби ОСОБА_6 знаходився на лікуванні у травматологічному відділенні з 11.04.2019 по 07.05.2019. Затрати на його лікування становлять 5696,30грн.

Відповідно до листа КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради за № 01/1977 від 03.07.2019 ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні № 2 (кістково-гнійне) з 07.05. по 30.05.2019. Загальна вартість лікування складає 14248,27грн.

Дослідивши та надавши оцінку усім доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості; особу винного, який характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, визнається обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, оскільки він визнав свою вину, давав показання щодо події на досудовому слідстві та в судовому засіданні, добровільно брав участь у слідчих діях, публічно попросив вибачення у потерпілого, частково визнав цивільний позов в обсязі, який він вважає доведеним. Відсутність реального відшкодування шкоди на час розгляду справи судом свідчить лише про відсутність такої пом`якшуючої обставини, як добровільне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки порушення п.2.9 Правил дорожнього руху не було безпосередньою причиною настання суспільно-небезпечних наслідків, а тільки сприяло порушенню іншої норми ПДР, яке, в свою чергу, і призвело до настання таких наслідків, тому саме по собі алкогольне сп`яніння не належить до ознак об`єктивної сторони злочину, що впливає на його кваліфікацію, може бути визнано обставиною, що обтяжує покарання, що узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 01.12.2016 у справі № 5-368кс(15)16, та від 09.02.2012 у справі № 5-28кс11.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи особисті дані обвинуваченого, відсутність судимостей, позитивні характеристики, наявність як пом`якшуючої, так і обтяжуючої обставини, думку потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 Кримінального Кодексу України у виді штрафу, оскільки покарання у виді виправних робіт та обмеження волі до обвинуваченого не може бути застосовано, так як він є особою пенсійного віку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, суд враховує перебування обвинуваченого під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, тому вважає доцільним призначити йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Потерпілим ОСОБА_6 був пред`явлений цивільний позов до обвинуваченого, в якому потерпілий просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, в розмірі 30855,21 грн., та моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

Суд, розглянувши цивільний позов відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Частиною 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ст. 129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами, закріпленими в ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення, оскільки підтверджені відповідними письмовими доказами, а саме випискою з медичної карти стаціонарного хворого, товарними чеками, що підтверджують витрати потерпілого, які були ним понесені у зв`язку з ушкодженням здоров`я та необхідністю медичного обстеження та лікування.

Щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В пункті 9 цієї Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Судом враховано, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому завдані тілесні ушкодження середньої тяжкості, в зв`язку з чим він перебував на стаціонарному лікуванні, після ДТП через травму відбулися вимушені зміни в укладі його життя.

Беручи до уваги характер правопорушення, ступінь фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, обмеження можливості реалізації своїх потреб, тяжкість вимушених змін у його життєвих відносинах, часу і зусиль, необхідних для відновлення попереднього фізичного стану здоров`я, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що справедливим відшкодуванням моральних страждань, яких зазнав потерпілий, є відшкодування у розмірі 40 000 гривень.

Запобіжні заходи до ОСОБА_4 не обиралися.

Процесуальні витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні становлять: 1256,08 грн. на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу; 1570,1 грн. на проведення транспортно-трасологічної експертизи; 1570,1 грн. на проведення експертизи механізму та обставин ДТП, що підтверджується довідками Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати в загальній сумі 4396,28 гривень слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 30855,21 гривень матеріальної шкоди, 40 000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4396,28 гривень процесуальних витрат на проведення судових експертиз.

Речові докази: автомобіль марки «ЗАЗ- Daewoo Lanos », р.н. НОМЕР_2 , - залишити власнику ОСОБА_4 , велосипед передати потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1