Справа № 591/2353/20
Провадження № 1-кс/591/1208/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на бездіяльність службових осіб прокуратури Сумської області щодо розгляду усного повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань звернувся ОСОБА_3 , яку він мотивував тим, що він направив до прокуратури Сумської області заяву від 17.04.2020 про вчинення суддею Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_6 , прокурором ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, однак відомості до ЄРДР по його заяві внесені не були, а тому просив слідчого суддю зобов`язати прокуратуру Сумської області внести відомості по зазначеній усній заяві про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник скаргу підтримали з мотивів, наведених в ній.
Представник прокуратури Сумської області в судовому засіданні проти скарги заперечив, вважає, що підстави для внесення відомостей в ЄРДР відсутні оскільки в заяві відсутні відомості, які можуть свідчити вчинення злочину.
Дослідивши подану скаргу, матеріали до неї, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Сумської області з заявою від 17.04.2020 про вчинення суддею Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_6 , прокурором ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.
Зі змісту поданої заяви про вчинення злочину та пояснень скаржника в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 є особою, засудженою вироком Апеляційного суду Сумської області від 11.10.2004 року до довічного позбавлення волі. У зв`язку з тим, що на його думку він незаконно понад 15 років тримається під вартою у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку, він звертався в грудні 2019 року до слідчого судді зі скаргою на незаконне тримання під вартою. Вказану скаргу розглядала суддя ОСОБА_6 , приймали участь в розгляді скарги прокурор ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 . Ухвалою суду від 26.02.2020 в задоволенні скарги ОСОБА_3 було відмовлено, ухвала набрала законної сили. Відповідно заяви про вчинення злочину в діях зазначених осіб є службова недбалість, так як суддя безпідставно призначала спочатку розгляд справи в режимі відеоконференції, не забезпечила розгляд справи до 15.02.2020 року, а саме до дати збігу п`ятнадцятирічного строку давності виконання вироку, не надала можливості повністю висловити позицію по справі, ухвалила незаконне рішення, адвокат та прокурор при цьому не виконували належним чином свої обов`язки.
Відомості по наведеній заяві до ЄРДР службовими особами прокуратури Сумської області не були внесені, що підтверджується листом прокуратури Сумської області.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За змістом вказаної норми закону до реєстру повинні вноситися відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України ( в редакції, що діє з 30.09.2016 року), а також роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. №8 "Про незалежність судової влади" - судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається та вважається втручанням у діяльність судових органів.
Конституційний Суд України в Рішенні від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011 У справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України Про Вищу раду юстиції встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції України і дії осіб щодо оскарження судових рішень непроцесуальним шляхом, за межами процедури оскарження, що встановлена процесуальним законодавством України, є прямим порушенням вимог закону щодо незалежності судів та суддів. Такими діями завдається шкода не тільки авторитету судової влади у суспільстві, але й міжнародному іміджу України.
Враховуючи зазначене, незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням чи процесуальними діями судді не може бути приводом до реєстрації заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення.
Як вбачається з пояснень скаржника в судовому засіданні він оскаржував рішення судді в апеляційному та касаційному порядку однак у відкритті апеляційного та касаційного провадження йому було відмовлено, ухвала набрала законної сили.
Щодо процесуальної поведінки прокурора у судовому засіданні слід зазначити, що відповідно ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Фактично скаржник в своїй заяві не погоджується з процесуальними діями та рішеннями судді а також позицією прокурора у справі, сама ж заява про вчинення злочину не містить викладу обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину особами, зазначеними у скарзі.
Також в заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 висловлює невдоволення якістю наданих послуг адвокатом ОСОБА_8 , який на його думку не якісно надавав правову допомогу.
Відносно цієї обставини суд вважає необхідним зазначити, що скаржник не позбавлений можливості за наявності підстав звернутися з відповідною скаргою на дії адвоката в порядку дисциплінарного провадження, а також не був позбавлений під час розгляду скарги в порядку, передбаченому КПК України, заявити відвід адвокату за наявності підстав.
За таких обставин, в задоволенні скарги необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1