КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 23 квітня 2020 року, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПАТ «КИЇВМІСЬКБУД-1», на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 січня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно земельну ділянку обліковий код 78:042:0160 площею 1,3 га по АДРЕСА_1 , що перебуває у власності територіальної громади міста Києва, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПАТ «КИЇВМІСЬКБУД-1», подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 січня 2020 року та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Автор апеляційної скарги вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з неповною судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, представник зазначає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання прокурора не досліджено документацію, яка підтверджує законність проведення будівельних робіт на арештованій земельній ділянці. Оскаржуване рішення не містить жодного посилання на докази, які досліджено в ході розгляду клопотання та на підставі яких слідчий суддя прийшов до висновку щодо необхідності накладення арешту на майно.

Крім того, звертає увагу на те, що в ухвалі слідчого судді не наведено доказів відповідності згаданого майна критеріям ст. 98 КПК України.

Зазначається в апеляційні скарзі і про те, що посадовим особам товариства не пред`явлено підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення і відносно ПАТ «КИЇВМІСЬКБУД-1» кримінальне провадження не здійснюється.

Також, автор апеляційної скарги вказує на те, що ухвала слідчого судді не містить жодного мотивування необхідності розгляду клопотання прокурора за відсутності володільця майна та те, що накладення арешту на згадане майно фактично блокує законну господарську діяльність товариства.

З огляду на викладене, на переконання представника слідчим суддею не враховано правову підставу для накладення арешту на майно; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовані. Проте, надіслали клопотання про розгляд провадження за їх відсутності, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутності його учасників, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Оболонським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 грудня 2019 року під № 0008916, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ст. 356 КК України.

Приводом до реєстрації вказаного кримінального провадження стали, відповідно звернення невстановленої особи щодо здійснення незаконного будівництва на земельній ділянці по АДРЕСА_1 та лист Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21 грудня 2019 року № 057-24368 щодо встановленого факту самовільного зайняття згаданої земельної ділянки.

26 грудня 2019 рокупрокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт нерухомого майна, а саме: земельну ділянку обліковий код 78:042:0160 площею 1,3 га по АДРЕСА_1 , що перебуває у власності територіальної громади міста Києва, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.
Ухвалою слідчого судді згаданого районного суду від 27 січня 2020 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає незаконним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів;
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, обґрунтовуючи своє клопотання у розумінні вимог ст. 132 КПК України, прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Зокрема, в матеріалах, які додані до клопотання прокурора відсутні докази, що земельна ділянка обліковий код 78:042:0160 площею 1,3 га по АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності територіальної громади міста Києва, була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України, що свідчить про формальність постанови прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 від 24 грудня 2019 року про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні.
Також, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги пояснення прокурора за клопотанням якого накладено арешт на згадане раніше майно, які надійшли на адресу Київського апеляційного суду 30 березня 2020 року, зі змісту яких убачається, що кримінальне провадження № 0008916 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим відпала необхідність у заходах забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, у даному випадку, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПАТ «КИЇВМІСЬКБУД-1», задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 січня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно земельну ділянку обліковий код 78:042:0160 площею 1,3 га по АДРЕСА_1 , що перебуває у власності територіальної громади міста Києва, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 про накладення арешту на нерухоме майно земельну ділянку обліковий код 78:042:0160 площею 1,3 га по АДРЕСА_1 , що перебуває у власності територіальної громади міста Києва, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/1328/2020 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Доповідач: ОСОБА_1