ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001301 від 14 серпня 2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Зугдіді, Грузія, громадянина Грузії, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, маючого вищу освіту, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2019 року, приблизно об 11 годині 25 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за кермом автомобіля марки «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , побачив біля овочевого складу, розташованого на території продуктової оптової бази за адресою: м. Дніпро, вул.Байкальська, 6 автомобіль марки «Fiat Doblо», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з якого у цей самий момент з водійського місця вийшов власник автомобіля ОСОБА_6 та направився до овочевого складу, залишивши свій автомобіль у відчиненому стані. У цей момент, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що знаходиться у салоні вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , того ж дня, а саме 14 серпня 2019 року знаходячись у вказаному місці та у зазначений час, вийшов з автомобіля марки «AudiA4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підійшов до автомобіля «Fiat Doblо», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, скориставшись відсутністю потерпілого та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив пасажирські передні двері і вказаного автомобіля, які не були зачинені на замок, та шляхом вільного доступу взяв з торпеди чоловічу сумку сірого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_6 та для останнього матеріальної цінності не має, в якій знаходились грошові кошти в сумі 2150 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , технічний паспорт на транспортний засіб марки «Fiat Doblо», реєстраційний номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , ключі від будинку, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють.
Після чого, ОСОБА_4 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, утримуючи при собі викрадене чуже майно, повернувся до автомобіля марки «AudiA4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_3 та намагався покинути місце вчинення злочину, однак був зупинений потерпілим на місці вчинення злочину, через що не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, а саме не зміг розпорядитися викраденим чужим майном на власний розсуд, з причин, що не залежали від його волі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченому ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 буде покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази: компакт диск DVD-RW 4,7 GB на якому відеозапис вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення слід залишити в матеріалах кримінального провадження; кросівки темного кольору з білою підошвою, кепку болотного кольору, футболку темного кольору, джинсові штани темно-синього кольору, поміщені до політеленового пакету слід повернути власнику за належністю; автомобіль «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_3 слід повернути власнику за належністю; чоловічу сумку сірого кольору, в якій грошові кошти в сумі 2150 грн., ключі від дверей, посвідчення водія, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , технічний паспорт на транспортний засіб, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 слід повернути власнику за належністю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Речові докази: компакт диск DVD-RW 4,7 GB на якому відеозапис вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення - залишити в матеріалах кримінального провадження; кросівки темного кольору з білою підошвою, кепку болотного кольору, футболку темного кольору, джинсові штани темно-синього кольору, поміщені до політеленового пакету - повернути власнику за належністю; автомобіль «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_3 - повернути власнику за належністю; чоловічу сумку сірого кольору, в якій грошові кошти в сумі 2150 грн., ключі від дверей, посвідчення водія, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , технічний паспорт на транспортний засіб, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 - повернути власнику за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1