Справа № 282/1421/19
Провадження № 1-кс/282/83/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 від 17.02.2020, у кримінальному провадженні № 0000238, про відмову в наданні охорони та неповідомлення жодній особі про підозру у кримінальному провадженні -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 від 17.02.2020, у кримінальному провадженні № 0000238, про відмову в наданні охорони та неповідомлення жодній особі про підозру у кримінальному провадженні. Свої вимоги мотивує тим, що проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необ`єктивне та упереджене. Наполягає на висуненні підозри у даному кримінальному провадженні та вжиття запобіжних заходів по її безпеці.
В судовому засіданні скаржник та її представник вимоги заявлені в скарзі підтримали повністю та просили їх задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 , у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги.
Вислухавши пояснення скаржника її представника та слідчого, розглянувши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
У частинах 1, 2 статті 55 Конституції України, проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Так, згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В той час, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.
Главою 26 КПК України, визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК України, передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою ; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
За приписами ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.
Слідчий і прокурор повинні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 КПК).
Оглядом матеріалів скарги встановлено, що постановою слідчого СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 від 17.02.2020, у кримінальному провадженні № 0000238, відмовлено в наданні охорони та повідомлено про неповідомлення жодній особі про підозру у кримінальному провадженні.
Тобто, ОСОБА_3 , оскаржує постанову слідчого, згідно якої їй повідомлено про неповідомлення жодній особі про підозру у кримінальному провадженні.
Однак, чинним кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено обов`язку слідчого вручити підозру у певні строки.
Відтак, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що скаржником оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягала у нездійсненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.
Що стосується відмови у наданні охорони слід вказати наступне.
Відповідно до розділу IV ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб які беруть участь у кримінальному судочинстві» підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Враховуючи те, що відсутні дані, що свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну скаржника ОСОБА_3 у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, зважаючи на відсутність в заяві обставин та об`єктивних даних, які можуть свідчити про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну скаржника ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність скарги та про відмову в її задоволенн.
Керуючись ст. 21, 22, 303-304, 307, 309, КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 від 17.02.2020, у кримінальному провадженні № 0000238, про відмову в наданні охорони та неповідомлення жодній особі про підозру у кримінальному провадженні відмовити.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1