Провадження № 1-кп/638/1586/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003997 від 05.10.2019 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично на дійсний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.. 89 КК України не судимий,

у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів , передбачених ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України,
який надійшов в провадження суду з угодою про визнання винуватості від 28.11.2019 року,
У С Т А Н О В И В:

Згідно з даними обвинувального акту, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2019року № 38 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходить службу на посаді командира автомобільного відділення.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_6 був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Так, відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України, п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, додатку №1, затвердженого п.1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», л.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Незважаючи на це, в вересні 2019 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, перебуваючи поблизу будинку, в якому він проживав, за адресою: АДРЕСА_2 , знайшовши в огороді гранату РГД-5, придбав її, шляхом привласнення знайденого.

Після чого, чітко розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу зберігав вказану гранату РГД-5 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

05.10.2019 року в період часу з 18.55 по 20.00 год. в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Букова, 5 у ОСОБА_6 була виявлена та вилучена граната РГД-5, яку останній зберігав без передбаченого законом дозволу.

Згідно даних висновку експерта №4/215СЕ-19 від 15.11.2019 вилучена в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Букова, 5, ручна осколкова маната РГД-5 відноситься до категорії бойових припасів.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2019 № 38 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходить службу на посаді командира автомобільного відділення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Відповідно до положень ст. З Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність.

Згідно зі ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод », яка набрала чинності до України 11 вересня 1997 року, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним :у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, життя і здоров`я,честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави-захищати життя людини. Відповідно до ст. 281 Цивільного кодексу України фізична особа має невід`ємне право на життя, а також не може бути позбавлена життя.

Не зважаючи на викладене, у ОСОБА_6 05.10.2019 року приблизно 17. 00 год., який знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на здійснення погрози вбивством ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи 05.10.2019 року близько 17 .00 год. за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою залякування та маючи умисел викликати у потерпілої ОСОБА_5 , побоювання за своє життя, перебуваючи в стані гніву, почав демонструвати ОСОБА_5 гранату РГД-5 та висловлювати погрози вбивством в її адресу.В результаті дій ОСОБА_6 у потерпілої ОСОБА_5 виникли реальні підстави побоюватися здійснення цієї дії.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 129 КК України, а саме - погроза вбивством, при якій були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

28 листопада 2019 року між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 , якому на підставі ст.. 37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0003997 від 05.10.2019 року , та обвинуваченим ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначених діяннях та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень-злочинів за ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 129 КК України , зобов"язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому проваджені.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 1 ст. 129 КК України- у вигляді арешту строком 5 місяців. На підставі ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. З застосуванням норми ст. 75 КК України- звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості , встановлені ст. 474 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативи прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості,тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_6 визнав себе винуватим, віднесені до тяжкого злочину та до злочину невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України,а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості .

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ст.. 66 КК України, обставинами, які пом"якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`ягніння.

По провадженню є речові докази- CD-диск, емністю 700 мб, з відеофайлом РОВД» , який зберігається в матеріалах кримінального провадження , корпус гранати «РГД-5» з маркуванням «___-164-81», уніфікований запал до ручної гранати із наявним маркуванням «125-52 УЗРГМ2 563» , здані до камери схову речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області .

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати , пов`язані з залученням експертів для проведення експертизи в розмірі 1256,08 грн, які відповідно до вимог ст.. 124 КПК України стягуються з винною особи..
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України суд,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2019 року по кримінальному провадженню № 0003997 від 05.10.2019 року , укладену між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів , передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 129 КК України, та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5( п`ять ) років,

за ч. 1 ст. 129 КК України- у вигляді арешту строком 5 ( п`ять) місяців.

На підставі ст.. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років.

В силу ст. 75 КК України- звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з іспитовим строком терміном 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази- CD-диск, емністю 700 мб, з відеофайлом РОВД» , зберігати в матеріалах кримінального провадження , корпус гранати «РГД-5» з маркуванням «___-164-81», уніфікований запал до ручної гранати із наявним маркуванням «125-52 УЗРГМ2 563»- знищити.

Процесуальні витрати , пов`язані з залученням експертів для проведення експертизи в розмірі 1256,08 грн, стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави.

Копія вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1