Справа № 305/1146/19
Провадження по справі 1-кп/305/153/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року. Рахівський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
представника служби у справах дітей Рахівської РДА - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000312 від 18.04.2019 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня Рахівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4, раніше не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , в середині червня місяця 2018 року (більш точну дату слідством не встановлено), перебуваючи в приміщенні коридору загального користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, таємно заволодів шосейним велосипедом іноземного виробництва на 21 передачу марки "Author", яка згідно товарознавчої експертизи № 11/395 від 27.05.2019 складає, 2 777 гривень, та належить потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок чого завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.
Допитаний в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 , вину свою у пред`явленому обвинуваченні повністю визнав, та показав суду. В червні місяці 2018 року, перебуваючи в приміщенні коридору загального користування багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , таємно заволодів шосейним велосипедом іноземного виробництва на 21 передачу марки "Author", належного потерпілому ОСОБА_6 . Розкаюється у скоєному. Просить суворо його не карати. Також зазначає, що після викриття злочину він добровільно пішов до потерпілого та відшкодували йому завдані збитки.
Потерпілий ОСОБА_6 , у судовому засіданні, цивільного позову не заявляє, жодних претензій до неповнолітнього обвинуваченого не має, завдану злочином шкоду йому відшкодовано, просив неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_4 суворо не карати.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - його матір, ОСОБА_5 , охарактеризувала його виключно з позитивної сторони. Просила суд суворо його не карати та надати можливість виправитися без реального відбування покарання.
Представник служби у справах дітей Рахівської РДА - ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_4 до вчинення цієї крадіжки на обліку не перебував. Ріс у благополучній багатодітній родині. По місцю навчання характеризувався посередньо.
Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доводиться наступними перевіреними в ході судового слідства письмовими доказами:
- довідкою про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 27.05.2019 за № 11/395;
- висновком експерта №11/395 від 27.05.2019, про вартість викраденого, згідно з яким, вартість велосипеда марки "AUTHOR" моделі "STRATOS", бувшого у використанні, з врахуванням ознак зносу, станом цін на червень 2018 року, може становити 2 777 гривень;
- ілюстрованою таблицею до висновку експерта № 11/395 від 27.05.2019.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Цивільного позову не заявлено.
Витрати на залучення експерта в сумі 628 гривень 04 копійки (висновок експерта № 11/395 від 27.05.2019), слід стягнути із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 його матері - ОСОБА_5 на користь держави.
Речовий доказ: велосипед "Author", по вступу вироку в законну силу, слід залишити потерпілому ОСОБА_6 , як законному власнику.
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, суд всебічно дослідив матеріали справи щодо наявності таких обставин.
Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ряд пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Зокрема, як пом`якшуючі обставини у відношенні неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, вину свою у вчиненому повністю визнав, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, даючи послідовні покази, злочин скоїв будучи неповнолітнім, виховувався у багатодітній сім`ї.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому органом досудового розслідування не встановлено.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Беручидо уваги конкретні обставини даної справи, особу винного, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває), ступінь суспільної небезпеки скоєного ним діяння, критичне відношення до свого вчинку та усвідомлення протиправності такого діяння, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі, за даних обставин справи, були б надмірно суворим покаранням.
Також, при призначенні покарання, суд враховує висновок уповноваженого органу з питань пробації, складений у досудовій доповіді стосовно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 зокрема про те, що призначення йому покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства не становить загрози для суспільства .
Отже, суд вважає за можливе обрати щодо неповнолітнього обвинуваченого покарання в межах санкції інкримінованої статті обвинувачення, із застосуванням положень ст. ст. 75, 104 КК України, тобто без реального відбування покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 п.1 п.2 ст.76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , не обирався.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання за ст. 185 ч. 1 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання, призначеного цим вироком, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не скоїть нового злочину і виконає передбачені ст. 76 КК України зобов`язання: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.
Речовий доказ: велосипед "Author", по вступу вироку в законну силу, слід залишити потерпілому ОСОБА_6 , як законному власнику. Витрати на залучення експерта в сумі 628 гривень 04 копійки (висновок експерта № 11/395 від 27.05.2019), слід стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 його матері - ОСОБА_5 на користь держави.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано набирає законної сили, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку слід вручити негайно, після його проголошення, обвинуваченому, та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, та ознайомитися з журналом судового засідання.

Суддя: ОСОБА_1