ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/140/19
Провадження № 1-кп/211/160/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження

прокурора- ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження №0001723 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює ТОВ «НВК`Союзцветавтоматика», слюсар-електрик, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу №2-901/2011 від 11.01.2011 року ОСОБА_5 , ' ІНФОРМАЦІЯ_4 , зобов`язано до сплати аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 17 грудня 2010 року до повноліття дитини на користь матері, ОСОБА_4 , про що 11.01.2011 року видано виконавчий лист №2-901/2011.

На підставі виконавчого листа № 2-901/2011, державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського правління юстиції ОСОБА_9 , 18.04.2011 року відкрито виконавче провадження № 25884370.

Однак ОСОБА_5 , знаючи про свій обов`язок утримувати дитину по досягнення нею повноліття, будучи ознайомленим 02.02.2012 року під особистий підпис про те, що згідно вище вказаного рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, в період часу з 01.06.2012 року до 01.12.2018 року злісно ухилявся від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_5 , в період з 01.01.2013 року до 01.12.2018 року перебував в Криворізькому центрі зайнятості на обліку як безробітний та отримував державну матеріальну допомогу, працевлаштовувався до ДП «Кривбаспромводопостачання» та в подальшому був звільнений з даного підприємства. В порушення вимог ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_5 не повідомив державного виконавця Довгинцівського ВДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про зміну свого матеріального стану та отримані доходи, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області № 621 від 19.12.2018, загальна сума заборгованості за виконавчим листом № 2/901/2011 від 11.01.2011 року станом на 01.12.2018 року складає 99 109 гривень 41 копійку.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_5 в період з 01.06.2012 року по 01.12.2018 року перед ОСОБА_4 утворилась заборгованість із виплати, аліментів в сумі 91 856 гривень 81 копійку, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав, зазначив, що він з донькою спілкується, через свою маму передавав допомогу, гроші надавав, однак відсутні підтвердження.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що від шлюбу мають доньку, з якою обвинувачений спілкується раз в рік, донька йому сама телефонує, однак він не хоче з нею спілкуватися. Аліменти не сплачує, допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Просить покарати обвинуваченого суворо.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, досудову доповідь.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, характеризується позитивно, працює, раніше не судимий, під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Відповідно висновку органу пробації загальний ризику вчинення повторного кримінального правопорушення визначено як середній. Ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, вважають, що можливе його виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Обставин, які б пом`якшували покарання, у відповідності до вимог ст. 66 КК України судом не встановлено. Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання судом не встановлено. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, але з застосуванням ст. 75 КК України, та покладанням обов`язків у відповідності до ст.76 КК України. З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді у виді -1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1п.1,2 ст. 76 КК України покласти обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1