Справа № 495/3694/20
Номер провадження 1-кс/495/1452/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Білгород-Дністровський клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а також надані матеріали в рамках кримінального провадження № 0001106, -

В С Т А Н О В И В:
26.06.2020 року слідчий Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.06.2020 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , 1948 року народження, про те, що невстановлена особа здійснила замах на відкрите заволодіння її майном, а саме жіночої сумки, по вул. Тимчишина в м. Білгород-Дністровський, біля ТЦ "Таврія В", проте не довела злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Під час досудового розслідування в службовому приміщенні Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було проведено огляд, під час якого зафіксовано відомості щодо обставин вчинення злочину та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано добровільно кросівки чорного кольору з білою підошвою 45 розміру, з маркуванням «OFF WHITE».
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положення ч. 1 ст. 100 КПК України передбачають, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про залучення до кримінального провадження речових доказів вищезазначені речі визнані речовими доказами.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 131 КПК України одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно до положень ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Враховуючи те, що відповідно до п.1 ч. 4 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання про арешт майна задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у
підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі вищенаведеного, вважаю, що в клопотанні наявні вагомі докази про необхідність арешту зазначеного майна для запобігання його знищенню та відчуженню, а також наданню статусу речового доказу в кримінальному провадженні № 0001106.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а також надані матеріали в рамках кримінального провадження № 0001106 задовольнити.
Накласти арешт на чоловічі кросівки чорного кольору з білою підошвою 45 розміру, з маркуванням «OFF WHITE» для збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертиз та проведення необхідних слідчих дій.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: