СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/491/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2019 за № 0007986, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 19.08.2013 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190; ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 04.04.2017 Подільським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 днів;

- 18.12.2019 Деснянським районним судом міста Києва ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 12.11.2019 приблизно о 20 год. 40 хв. знаходився на дитячому майданчику поблизу торгівельних рядів ринку «Академмістечко», розташованого по пр. Академіка Палладіна, 13-А в м. Києві, та перебував в стані алкогольного сп`яніння. Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_3 вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, з метою подальшого його продажу та отримання коштів для власних потреб.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 прибув до розташованого неподалік кіоску з продажу квітів, де здійснювала торгівельну діяльність ОСОБА_6 . При цьому, на вулиці біля вказаного кіоску знаходились вази з квітами призначеними для продажу.
Скориставшись тим, що ОСОБА_6 , займаючись іншими справами в торгівельному кіоску, не спостерігала за виставленими на вулиці квітами, ОСОБА_3 , приблизно о 23 год. 00 хв. цього ж дня, 12.11.2019, непомітно для ОСОБА_6 наблизився до кіоска та повторно таємно викрав належні останній вазу, яка не становить майнової цінності, з трояндами в кількості 80 шт., на загальну суму 3200 грн, після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 3200 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що він 12.11.2019 приблизно в період часу з 21 год. 00 хв. до 23 год. 00 хв. знаходився біля ст.м. «Академмістечко», що за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 13-А. Біля кіосків, на доріжці, він побачив вазу з квітами, яку забрав та пішов. На наступний день він вазу з квітами повернув. Також обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному каявся та просив суд суворо його не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 12.11.2019 приблизно о 23 год. 00 хв. знаходився за адресою: м. Київ, по пр. Академіка Палладіна, 13-А,вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, зі слів проживає у цивільному шлюбі, пільгами не користується, офіційно не працевлаштований, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України в межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, його особу, зокрема, його вік, ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, беручи до уваги те, що вироком Деснянського районного суду міста Києва від 18.12.2019 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, він на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, то суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, застосувавши при цьому, ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ:

- CD-R диск з камери відеоспостереження, який прилучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1