Справа№ 938/581/19
Судове провадження № 1-кп/938/7/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2019 за №0000153 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Красник, Верховинського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2017 за ч. 1 ст. 289, ст.69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ухвалою Верховинського районного суду від 21.05.2019 заміненого на покарання у виді громадських робіт строком 240 годин, вироком Садгірського районного суду міста Чернівці від 28.11.2019 за ч. 3 ст. 408 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку 3 роки; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2017 за ч. 1 ст.289 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., яке ухвалою Верховинського районного суду від 21.05.2019 замінено на покарання у виді громадських робіт, строком 240 годин, після постановки його на облік 04.06.2019 Верховинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації», після неодноразової неявки за викликом органу пробації, 13.09.2019 в приміщенні органу пробації будучи належним чином письмово ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що у нього відібрано письмову підписку, отримавши цього ж дня направлення на відбування покарання у Красницькій сільській раді Верховинського району, діючи умисно, ухилився від відбування покарання за цим вироком суду у виді громадських робіт, оскільки впродовж вересня-жовтня 2019 року не з`являвся на численні виклики уповноваженого органу з питань пробації, жодної години призначеного йому покарання у Красницькій сільській раді не відпрацював та до виконання суспільно-корисної праці за ухвалою суду не приступав. Таким чином скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав, суду пояснив, що дійсно він не мав коштів на оплату штрафу за вироком суду, а тому йому було замінено покарання на громадські роботи. Дійсно він деякий час не з`являвся в орган пробації, а коли з`явився йому було вручено направлення для відбуття покарання у Красницькій сільській раді. При цьому працівник органу пробації щось йому роз`яснювала, але чи роз`яснювала наслідки ухилення від виконання покарання, не впевнений. В подальшому він спочатку бажав відбути покарання, однак потім передумав, нікуди не з`являвся, а на даний час шкодує про вчинене, просить суворо не карати.

В той же час, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , яка суду показала, що обвинувачений з червня 2019 року перебував на обліку у Верховинському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, як засуджена особа до відбування покарання у виді громадських робіт. Неодноразово вона викликала засудженого до себе, однак той довгий час не з`являвся. Коли він з`явився за черговим викликом 13.09.2019, вона провела із ним роз`яснювальну бесіду в ході якої роз`яснила детально порядок та умови відбування покарання, а також попередила про наслідки від ухилення від відбуття цього покарання. З приводу цього вона відібрала у обвинуваченого відповідні розписки, а також додатково в доступній для обвинуваченого формі, тобто не висловлюючись юридичними термінами, роз`яснила наслідки того, якщо особа не відбуде покарання у виді громадських робіт. ОСОБА_4 висловлював згоду відбути покарання, цього ж дня отримав направлення у Красницьку сільську раду. Однак в подальшому за місцем відбування покарання обвинувачений не з`явився, направлення не представив, у зв`язку із чим вона вимушена була повторно скеровувати таке направлення особисто. Ні впродовж вересня-жовтня 2019 року, ні по даний час, обвинувачений не відбув жодної години громадських робіт, від явки за викликами в орган пробації ухиляється.

Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який суду показав, що він як сільський голова с Красник, Верховинського району, Івано-Франківської області вчиняв заходи щодо забезпечення умов та порядку відбування покарання обвинуваченим у виді громадських робіт. Дійсно восени 2019 року йому телефонував ОСОБА_4 та в телефонній розмові з`ясовував про те, яким чином йому приступити до відбування покарання. Однак в послідуючому в домовлений час не прибув, направлення не представив, у зв`язку із чим таке направлення йому представив в подальшому орган пробації. Не зважаючи на те, що він обвинуваченого добре знає, як мешканця села, і неодноразово з ним проводив приватні бесіди щодо спонукання відбути покарання, по даний час обвинувачений у сільську раду жодного разу для відбуття покарання не з`являвся, жодної години громадських робіт не відпрацював.

Вироком Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2017, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

Ухвалою Верховинського районного суду від 21.05.2019, якою замінено покарання за вироком суду від 10.11.2017 у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на покарання у виді громадських робіт, строком 240 годин.

Довідкою бесіди із засудженим ОСОБА_4 від 13.09.2019 про недопущення вчинення порушень порядку та умов відбування покарання, підпискою засудженого ОСОБА_4 від 13.09.2019 року, якими роз`яснено засудженому порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, ознайомлено із положеннями статті 389 КК України, зокрема в частині наслідків ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Направленням ОСОБА_4 від 13.09.2019 року та графіком виходу на роботу засудженого до громадських робіт, якими визначено місце, періодичність та умови відбування покарання у Красницькій сільській раді Верховинського району Івано-Франківської області.

Розпорядженням Красницької сільської ради, Верховинського району, Івано-Франківської області від 13.09.2019 №22/р про прийняття ОСОБА_4 для відбування громадських робіт та встановлення графіку та виду громадських робіт.

Табелем виходу на роботу ОСОБА_4 , де зазначено, що ОСОБА_4 не приступав до відпрацювання громадських робіт. Кількість відпрацьованих робіт -0.

Актами перевірки виконання судового рішення щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт від 23.09.2019 та 02.10.2019, згідно з яким ОСОБА_4 не приступив до виконання громадських робіт.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого є доведеною повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він будучи засудженим вироком суду до покарання у виді громадських робіт умисно ухилився від відбуття покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття у скоєному

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину невеликої тяжкості, в той же час скоєння вказаного злочину полягає саме у невідбутті покарання за попереднім вироком суду, раніше судимий, ніде не працює, по місцю проживання характеризується задовільно, на обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, а згідно з досудовою доповіддю його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити ймовірну небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду за застосуванням соціально-виховних заходів (участь у заходах спрямованих на соціальну адаптацію та виховання засуджених), що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

А тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе в умовах ізоляції від суспільства шляхом відбуття покарання у виді арешту мінімальним строком, передбаченим положеннями ст.60 КК України.

Крім цього, оскільки обвинувачений не відбув покарання за вироком Верховинського районного суду від 10.11.2017 за ч. 1 ст. 289, ст.69 КК України, заміненого ухвалою Верховинського районного суду від 21.05.2019 на покарання у виді громадських робіт, а тому за правилами ч.1,4 ст.71 КК України йому слід визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, яка за правилами ст.72 КК України становить 30 днів арешту в перерахунку з 240 годин громадських робіт.

Разом з тим, суд у відповідності до положень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що даний злочин, за який ОСОБА_4 належить реально відбувати покарання, він вчинив до постановлення вироку Садгірським районним судом міста Чернівці від 28.11.2019 за ч. 3 ст. 408 КК України, за яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, тому суд не вбачає підстав для застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань, у зв`язку із чим вважає, що такий вирок суду підлягає самостійному виконанню.

Крім цього, суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України та призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено санкцією статті, про що клопотала сторона захисту, оскільки необхідною умовою вирішення питання про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом є наявність кількох (тобто двох і більше) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Однак, в ході судового розгляду встановлено лише одну обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого. В той же час скоєння вказаного злочину полягає саме в умисному ухиленні від відбуття більш м`якого покарання за попереднім вироком суду, що в свою чергу свідчить про відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 71, п.4 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати, у відповідному співвідношенні, невідбуту частину покарання за попереднім вироком Верховинського районного суду від 10.11.2017 року, зміненого ухвалою Верховинського районного суду від 21.05.2019, та призначити остаточне покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 10 (десять) днів.
Вирок Садгірського районного суду міста Чернівці від 28.11.2019 про засудження ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 408 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку 3 роки, виконувати самостійно.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1