Справа № 133/902/19
В И Р О К
Іменем України
30.01.20

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині

обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000058 від 28.01.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велике Козятинського району Вінницької області, громадянки України, українки, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 127 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В проміжок часу з 31.12.2018 по 25.01.2019 малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учень 1 класу ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав у АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком - ОСОБА_7 та його співмешканкою ОСОБА_4 .
Так, 25.01.2019, в проміжок часу з 08:30 до 18:00 години, ОСОБА_4 перебувала у будинку, що належить їй на праві власності, що знаходиться в АДРЕСА_1 , разом з малолітнім сином свого співмешканця - ОСОБА_6 .
Під час перебування наодинці із малолітнім ОСОБА_6 , користуючись тим, що ОСОБА_6 в силу свого малолітнього віку і фізичного стану, не міг захиститись, ОСОБА_4 , з метою покарання його за неслухняність, переслідуючи єдиний умисел, спрямований на вчинення катування малолітнього пасинка, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків, піддала останнього катуванню, яке виразилось в умисному заподіянні сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання, з метою примусити малолітнього ОСОБА_6 поводитись так, як вона вимагала, шляхом довготривалого нанесення численних побоїв по всьому тілу. В результаті даної події у малолітнього ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку (легкого ступеню, судячи з виявленої клінічної симптоматики), двобічний гемісферний набряк мозку, множинні масивні підшкірні гематоми обличчя, волосяної частини голови, гематома повік обох очей, субкон`юктивальні крововиливи обох очей; синці тулуба та правої нижньої кінцівки.
Відповідно висновку експерта, вказані тілесні ушкодження належать: закрита черепно-мозкова травма (забій головного мозку з двобічним гемісферним набряком, множинними масивними підшкірними гематомами - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя, але за своїм характером потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я; синці тулуба та правої нижньої кінцівки - до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою лише в тому, що вона вдарила свого пасинка ОСОБА_8 по сидницям після того, як він впав зі стільчика , коли намогався зловити кішку. Також підтвердила ті обставини, що вона іноді застосовувала силу до свого пасинка, бо він був дуже неслухняним.

Невизнання обвинуваченою своєї вини у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, суд розцінює, як її намагання уникнути відповідальності за скоєний нею злочин та як обраний спосіб захисту від обвинувачення.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України , її вина повністю підтверджується сукупністю узгоджених між собою доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме:

- показами представника потерпілого ОСОБА_6 на час її допиту - ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні показала, що вона працює соціальним педагогом в Самгородоцькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Козятинського району Вінницької області. ОСОБА_10 навчається в них в школі-інтернаті з 1 вересня 2018 року, він замкнений, не йде на контакт, не довіряє дорослим. Його біологічна мати позбавлена батьківських прав, відносно нього та його молодшої сестри. Він виховувався з батьком, який перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 і проживає в с. Велике Козятинського району Вінницької області. Під час навчання ОСОБА_11 почав розкриватися, вливатися в дитячий колектив, в нього з`явилися друзі, адаптувався до навчання. Він навчався на середньому та достатньому рівні. В нього не зовсім сформовані норми поведінки, він не вмів виконувати самостійно гігієнічні процедури. Батьки пояснювали замкненість ОСОБА_12 тим, що він натерпівся від біологічної матері, яка знущалася з нього, а у них з ним конфліктів не має. При спілкування з ОСОБА_4 вона їй показалася спокійною та врівноваженою.

На канікули всі діти їдуть до дому до батьків. На передодні зимових канікул до неї зателефонувала бабуся ОСОБА_12 і повідомила, що вона забере ОСОБА_12 до себе, але приїде батько і забере його. Батько приїхав і забрав ОСОБА_12 . Після канікул ОСОБА_12 мали привести 21 січня, але зателефонував батько та сказав, що ОСОБА_13 захворів і привезе він його 25 січня, а 25 зателефонував і повідомив, що сьогодні п`ятниця, то він привезе ОСОБА_8 в понеділок. В цей же час подзвонила бабуся ОСОБА_12 і розказала, що до неї приїздив батько ОСОБА_12 , і вона дала йому одяг для ОСОБА_12 та гроші, і те, що ОСОБА_13 буде в понеділок в школі.

Після всіх подій, що сталися з ОСОБА_12 , з ним працювала психолог, дитина поводилася нормально, грався з дітьми заскучав за друзями, сам їв. На питання, що з ним сталося, відповідав «не пам`ятаю» і відразу закривався руками та замикався в собі.

Їй відомо, що сільський голова був 19 січня в сім`ї у Вані, оскільки там відбувся якийсь інцидент, і ОСОБА_11 був з синячком під оком.

Коли вона забирала ОСОБА_8 з лікарні, то він не хотів їхати додому: ні до бабусі, ні до батька, він хотів в школу - інтернат, до друзів. Оскільки ОСОБА_11 каже, що не пам`ятає, що з ним сталося, вона вважає, що не має доцільності допитувати ОСОБА_8 в судовому засіданні;

- показами законного представника потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що вона є опікуном малолітнього ОСОБА_15 (опікунство вона оформила після побиття ОСОБА_12 ), вона його бабуся та мати батька Вані. Точної дати вона не пам`ятає, але було тепло. До неї приїздив син ОСОБА_16 за одягом для ОСОБА_12 , оскільки його потрібно було завести в школу інтернат після канікул.

Він приїхав до с. Прилуки біля 15 години, забрав речі і поїхав назад. Він не встиг на електричку, тому їхав з пересадкою з м. Калинівки. Вона йому подзвонила ввечері, і він їй сказав, що ОСОБА_11 побитий, вона йому сказала викликати поліцію, вона викликати ні швидку, ні поліцію не могла, оскільки не знала адреси, за якою вони проживають. ОСОБА_16 їй сказав, що якщо він викличе швидку та поліцію, то його та ОСОБА_17 посадять в тюрму.

З електрички його зустрічала ОСОБА_17 , коли вони зайшли в хату, ОСОБА_16 побачив, що ОСОБА_11 побитий лежав на ліжку. Ваня сказав, що він впав. Після цього вона ще декілька разів телефонувала до ОСОБА_16 , питала як малий, він казав, що ОСОБА_11 спить, в нього розбита голова. Син казав, що повезе його на наступний день в лікарню. В подальшому вона була біля нього в лікарні, ОСОБА_11 казав, що його била ОСОБА_18 кулаком, ще він казав, що вона його била постійно, а батько не бив;

- показами свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні показав, що він є сільським головою Вернигородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області. Симон проживала і проживає по АДРЕСА_1 вже давно, ніяких скарг на її поведінку не надходило, поки в неї не з`явився співмешканець ОСОБА_20 . Люду він знає давно, вона навчалася в Вернигородоцькій школі, вона замкнена, не знаходила спільної мови з однолітками, успішність в навчанні була не на високому рівні.

17 січня йому повідомила поштарка ОСОБА_21 , що в ОСОБА_17 проживає дитина її співмешканця, і її б`ють. 18 січня він вже був в них, спілкувався з ОСОБА_22 , в нього був синячок під оком, на запитання , що це, ОСОБА_11 відповів, що це він вдарився, коли ловив кошеня. Потім він спілкувався з ОСОБА_17 та ОСОБА_23 , і попередив їх, що йому відомо про побиття дитини, і якщо ще раз він таке почує, то сповістить поліцію. Через тиждень йому стало відомо, що було побиття дитини. Він говорив з ОСОБА_17 , вона йому казала, що вона не била ОСОБА_8 , а бив його ОСОБА_23 .

- показами свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що він є батьком малолітнього ОСОБА_15 . Він 25 січня поїхав до матері в с. Прилуки за одягом для Вані. В 16 годин він повертався, біля 18 години він був в м. Козятині. Симон його зустрічала з електрички, ОСОБА_11 залишився вдома. Коли вони повернулися додому, то син йому сказав, що його вдарила ОСОБА_24 , за це він її побив. Наступного дня вони їхали в електричці, і люди побачили побиту дитину та викликали працівників поліції. ОСОБА_12 забрали в лікарню, він розповідав, що його побила мама, так він називав ОСОБА_17 . Коли сталося побиття, його не було вдома з 11 годин до 19 годин. Наступного ранку синці пішли на око. Коли вони їхали в електричці, то сторонні люди побачили ОСОБА_8 та викликали швидку допомогу. Їх доправили до лікарні в м. Вінницю. Коли запитали ОСОБА_8 , хто його побив, то він говорив, що мама, тобто ОСОБА_24 . Він сам дитину не бив;

- показами свідка ОСОБА_25 , яка в судовому засіданні показала, що вона працює фельдшером у відділенні екстреної медичної допомоги в Козятинській ЦРЛ. Під ранок поступив виклик на залізничний вокзал ст.. Козятин про те, що побили дитину. Вони з бригодою виїхали, коли вийшли на перон, було багато людей, всі кричали, що побили дитину. Вона побачила дитину, який був весь побитий, в нього була «квадратна голова», він був весь синій. Вона запитала, що сталося, на що батько хлопчика відповів, що малий впав зі стільчика. Від ОСОБА_23 було чути запах алкоголю. Але вона вже працює фельдшером 17 років, і відразу зрозуміла, що дитину побили, що від падіння не будуть такі синці. Багаточисельні синці були на спині, на руках, на ногах, а голова була взагалі вся набрякша від побиття. На спині були синці вже двох-, трьохденної давнини, тобто з жовтуватим відтінком. Вона так зрозуміла, що батьки не збиралися вести дитину в лікарню. В машині швидкої допомогиі ОСОБА_23 весь час шарпав дружину, і питав навіщо вона побила дитину, але вона казала, що не била його. Коли вони їхали в лікарню, вона запитала в ОСОБА_12 , хто його побив, він не відповів;

- показами свідка ОСОБА_26 , яка в судовому засіданні показала, що вона є співмешканкою брата ОСОБА_17 . Що саме сталося вона не знає. Їм подзвонив ОСОБА_23 та повідомив, що ОСОБА_24 побила ОСОБА_8 , і він везе його в Вінницю в лікарню. Напередодні вони були в гостях в знайомої;

- показами свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні показав, що він є братом ОСОБА_17 . Що саме сталося, і хто побив ОСОБА_8 , він не знає. До них вранці зателефонував ОСОБА_23 і повідомив, що ОСОБА_24 побила ОСОБА_8 , і він везе його в лікарню. Напередодні вони не були в гостях у Симон, а були в гостях у своїх знайомих;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.01.2019, з якого вбачається, що за фактом заподіяння ОСОБА_4 малолітньому ОСОБА_6 фізичного болю та моральних страждань, шляхом нанесення побоїв відкрито кримінальне провадження №0000058 (а.с. 106);
- ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.01.2019 про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 (а.с. 120);
- висновком експерта № 102/236 від 29.01.2019, відповідно до якого у ОСОБА_6 мали місце ушкодження: закрита черепно-мозкова

травма - заб1й головного мозку (легкого ступеню, судячи з виявленої клінічної

-симптоматики), двобічний гемісферний набряк мозку, множинні масивні підщкірні

гематоми обличчя, волосяної частини голови, гематома повік обох очей, суб-кон`юнктивальні крововиливи обох очей; синці тулуба та правої нижньої кінцівки, які по давності, утворення відповідають терміну події, зазначеному в «Ухвалі» про призначення судово-медичної експертизи - 25.01.2019; а також - переломи 1,3,4,5,6,7-го ребер правої половини грудної клітки, 8,9-го ребер лівої половини грудної клітки в стадії консолідації (зрощення), які виникли у більш давні строки - понад кілька місяців до поступлення у лікарню. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_28 виникли від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів) , за ступенем тяжкост1 належать:

- закрита черепно-мозкова травма (забій головного мозку з двобічним гемісфер-

ним набряком, множинними масивними підшкірними гематомами) i травма грудної клітки

(переломи 2,3,4,5,6,7-го ребер справа, 8,9-го ребер зл1ва) - кожна окремо -

до т1лесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для

життя, але за своїм характером потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад

здоров`я (п.2.2.1 «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.);

- синці тулуба та правої нижньої кінцівки - до легких тілесних ушкоджень

(п.2.3.5 «Правил ...», 1995р.»).

Характер i локалізація даних тілесних ушкоджень у ОСОБА_28 свідчать про травматичні дії (удари) тупого твердого предмета (предмет1в) з обмеженою контактуючою поверхнею у відповідні до локалізації ушкоджень ділянки тіла, що за мехаінізмом утворення: допускає утворення в1д удар1в руками; не характерно для виникнення при падінні на площину, виходячи з множинності тілесних ушкоджень i ix локалізації на різних поверхнях тіла (а.с. 122-124).

- ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2019 про тимчасовий доступ до документів, а саме: медичної карти стаціонарного хворого № 981 від 26.01.2019 на ім`я ОСОБА_6 (а.с. 126);
- копією медичної карти стаціонарного хворого № 981 від 26.01.2019 ОСОБА_6 , відповідно до якої у ОСОБА_6 закрита черепно-мозкова

травма - заб1й головного мозку та гематоми тулуба та кінцівок. З психолого-педагогічного консиліуму вбачається, що зі слів ОСОБА_6 , його побила мама, тобто жінка, яка проживає разом з батьком, причин він не вказує, про батька та матір він говорить з острахом, при розмові про школу заявляє, що в школі набагато краще ніж вдома (а.с. 129-137);

- ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.02.2019 про проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 (а.с. 142);
- висновком судово-психіатричного експерта № 43 від 11.02.2019, відповідно до якого ОСОБА_6 , у зв`язку з важкістю клінічного випадку, оскільки він переніс психотравму та отримав черепно-мозкову травму, пов`язані з насильством в сім`ї, враховуючи його вік, а також виявлені при теперішньому психолого-психоневрологічному обстеженні напруженість, тривожність, негативність, відмову від спілкування, нестійкість уваги, лабільність емоцій, для об`єктивного визначення психічного стану, притаманних йому індивідуальних особливостей, рівня розумового розвитку та відповіді на поставлені перед експертами запитання потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психологічної експертизи (а.с.143-146);
- ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2019 про проведення стаціонарної комплексної судово-псилолого-психіатричної експертизи ОСОБА_6 (а.с. 149);
- висновком судово-психіатричного експерта № 29 від 18.03.2019, відповідно до якого ОСОБА_6 , є особою з розладом адаптації із змішаним розладом поведінки та емоцій (F43.2). Про це свідчать дані анамнезу про перенесе ним впродовж останнього часу ряду психотравмуючих ситуацій, а саме позбавлення рідної матері батьківських прав та появи в сім`ї нової співмешканки батька, переведення його до іншої школи з новим колом оточення, несприятлива сімейна ситуація із проявами фізичного психологічного насилля, в тому числі і по відношенню до нього, обставини призвели до порушення у нього адаптативних можливостей психи, що проявилось симптомами невротичного реєстру (часто замикається у відмовляється від спілкування, стає сумним, переносить свої переживання оточуюче), посилило вираженість у нього поведінкових порушень (періодично стає розгальмованим, дратівливим, впертим, неслухняним, відмічаються пре дитячого негативізму). Проте відмічені особливості психіки малолітнього ОСОБА_6 виражені нерізко, не супроводжуються вираженими порушенням в сферах емоцій, уваги, порушенням мислення, пам`яті, інтелекту, психотичною симптоматикою. Перенесена ним в січні 2019 року закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку до теперішнього часу не викликала клінічно значимий порушень в сфері його психічної діяльності. Потерпілий ОСОБА_6 , з урахуванням притаманних йому індивідуально-психологічних та вікових особливостей, рівня розумового розвитку, емоційного стану, а також конкретних умов ситуації правопорушення, міг сприймати лише формальний (зовнішній) бік обставин, які мають значення у справі, та давати відповідні покази, не розуміючи при цьому характеру та значення скоєних проти нього протиправних дій та передбачати їх наслідки (а.с.150-155);
- ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05.03.2019 про проведення амбулаторної комплексної судово-псилолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4 (а.с. 158);
- висновком судово-психіатричного експерта № 73 від 11.03.2019, відповідно до якого ОСОБА_4 , виявляє акцентуацію рис характеру по нестійкому типу, що є варіантом психічної норми. Про це свідчать дані анамнезу про притаманні їй емоційну нестійкість у вигляді дратівливості, підвищену чутливість, ранимість. Даний висновок підтверджується і теперішнім психолого-психіатричним обстеженням, яке виявило у підекспертної емоційну нестійкість, дратівливість, демонстративну поведінку, невисокий рівень знань, мислення з елементами конкретності, відповідний показникам невисокої вікової норми інтелект, егоцентрованість, легковажність суджень, невисокий рівень морально-етичних якостей. Проте відмічені особливості психіки виражені нерізко, не супроводжуються порушенням пам`яті, інтелекту, мислення, критичних та адаптаційних здібностей, психотичною симптоматикою. Виходячи з матеріалів кримінального провадження, в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_4 перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. Про це свідчать збереженість її орієнтації в місці, ситуації, виконування нею послідовних, цілеспрямованих дій, що не відображали ознак маячення, галюцинацій, порушення свідомості. Тому ОСОБА_4 не позбавлена можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними як в період вчинення інкримінованого їй діяння, так і в теперішній час. Під дію ст. 19 ч. 2, 3 та ст. 20 КК України не підпадає (а.с. 159-163);

- протоколом огляду предметів від 25.03.2019, відповідно до якого було проведено огляд диску , на якому знаходиться два відео файла із записом телепередачі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що в програмі «Один за всіх» телеканалу СТБ та телепередачі «Неприховане насильство» програми «Стосується кожного» телеканал ОСОБА_29 (а.с.164). Участники телепередач висловили своє негативнее ставлення щодо катування малолітнього ОСОБА_12 . ОСОБА_30 пояснила журналістам, що вона 25.01.2019 дійсно наносила удари ОСОБА_12 , але лише по сідницях , оскільки він постійно робив шкоду. Також працівникам поліції був переданий ведучим телепередачі висновок за результатами дослідження ОСОБА_31 з використанням поліграфа. Відповідно до висновків, ОСОБА_32 до 25.01.2019 неодноразово бив свого сина з метою виховання, але 25.01.2019 ОСОБА_32 не наносив удари синові ОСОБА_12 . Суд не може прийняти зазначений висновок в якості допустимого доказу, тому що отриманий він не в порядку, встановленим КПК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 127 КК України катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та фізичного страждання, шляхом нанесення побоїв, мучення.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

Згідно принципам ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як засудженими так і іншими особами.

Згідно принципам ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно досудової доповіді від 13.06.2019, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу обвинуваченої, її позитивну характеристику за місцем проживання, те, що вона раніше не судима, досудову доповідь органу пробації, а тому сукупність вищенаведених обставин та особа обвинуваченої дають суду можливість вважати, що вона не може бути виправлена і перевихована без ізоляції від суспільства, і до неї застосувати покарання у виді позбавлення волі.

Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченої. Є обгрунтовною та буде відповідати цілям покарання.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 з 28.01.2019 по 29. 01.2019 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у міру покарання час попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 28.01.2019 по 29. 01.2019із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , як на досудовому слідстві так і в ході судового розгляду, не обирався.

Речові докази: диски із записом телепередач залишити у матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374,376 КПК України, -
У Х В А Л ИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу до засудженого не обирати.

Строк відбування покарання рахувата з дня затримання засудженої для направлення відбування покарання.

Зарахувати у строк відбування покарання один день попереднього ув"язнення з 28.01.2019 по 29. 01.2019, тобто з дня затримання ОСОБА_4 по день винесення ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Речові докази: диски із записом телепередач залишити у матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій і прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана учасниками судового провадження до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_1
З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1
Секретар ОСОБА_2

30.01.2020