Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1436/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду, в режимі відеоконференції, дистанційно з слідчим ізолятором при Державній Установі «Житомирська установа виконання покарань №8» кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 12.07.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, вдівця, не працюючого, інваліда ІІ-ї групи загального захворювання, не депутата, судимого:

- 05.12.2002 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.121 КК України на п`ять років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки шість місяців;

- 26.12.2006 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.115 КК України на десять років позбавлення волі, 05.05.2016 року звільненого з місць ув`язнення по відбуттю строку покарання. На разі перебуваючого в Житомирській установі виконання покарань № 8,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2019 року, об 19 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , перебував біля входу до подвір`я власного домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 . В цей час до нього підійшов його сусід ОСОБА_5 , з яким у ОСОБА_3 , виник конфлікт з приводу розповсюдження ОСОБА_3 , неправдивих чуток стосовно ОСОБА_5 , де на грунті виниклого між ними словесного конфлікту ОСОБА_3 , в ході сварки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, взявши із лівої кишені своєї куртки в ліву руку кухонного ножа, умисно наніс один удар в область черевної порожнини потерпілого, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді: одиночного сліпого колото-різаного поранення передньої черевної стінки по лівій середньо-ключичній лінії на рівні пупка з ушкодженням тонкого кишківника, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею, які відповідно до висновку експерта за № 260 від 23.08.2019 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні з участю захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.121 КК України визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що він дійсно 11.07.2019 року, об 19 годині 30 хвилин, знаходячись біля входу до подвір`я власного домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , під час сварки із сусідом ОСОБА_5 , взявши із лівої кишені своєї куртки в ліву руку кухонний ніж, яким наніс один удар в область черевної порожнини (живота) ОСОБА_5 , оскільки останній намагався вчинити з ним бійку та побити його. Він захищався. Після чого потерпілий пішов до своєї домівки а він до свого будинку. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурової міри кримінального покарання. Жалкує у тому, що сталося. Просить вибачення у потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , надав суду показання про те, що він 11.07.2019 року, об 19 годині 30 хвилин підійшов до свого сусіда ОСОБА_3 , який знаходився біля входу до подвір`я власного домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 . Та запитав у нього навіщо той розповсюджує неправдиві чутки стосовно нього. Під час даної розмови у них виникла сварка в ході якої він штовхнув ОСОБА_3 , а той у свою чергу взявши із лівої кишені своєї куртки в ліву руку кухонний ніж, наніс йому один удар в область черевної порожнини (живота). Після чого він присів а затим пішов до своєї домівки. Бійки затівати не хотів і бити ОСОБА_3 , ОСОБА_7 не намагався. Щодо призначення виду і міри покарання до ОСОБА_3 , за вчинене кримінальне правопорушення посилається на розсуд суду.

З`ясовуючи обставини вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, судом також було досліджено протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження письмові докази, зокрема:

- протокол огляду місця події від 11.07.2019 року та фототаблицю до нього, із яких слідує, що місцем події є територія домоволодіння та житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 , де працівниками поліції з участю понятих, у кімнаті № 1 будинку було виявлено та вилучено до Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області речові докази кухонний ніж, (а.с.79-82);

- протокол огляду місця події від 11.07.2019 року та фототаблицю до нього, із яких слідує, що місцем події є територія домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 , де останній 11.07.2019 року об 19:30 годині завдав тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , (а.с.83-87);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 29 від 11.07.2019 року за результатами якого у ОСОБА_3 , ознак сп`яніння не виявлено, (а.с.88);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.07.2019 року та фототаблицю до нього, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 , який у присутності захисника-адвоката, понятих розповів та показав на місці, як саме він, перебуваючи на території свого домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , взявши із лівої кишені куртки в ліву руку кухонний ніж, яким наніс один удар в область черевної порожнини потерпілого ОСОБА_5 , згідно пред`явленого обвинувачення (а.с.89-96);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.07.2019 року, згідно до якого було затримано ОСОБА_3 , за півдозрою у вчиненні кримінального правопорушення, (а.с.97-100);

- постанову про визнання об`єктів вилучених під час огляду місця пригоди речовими доказами від 12.07.2019 року, згідно до якої визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000262, - кухонний ніж, (а.с.102);

- висновок судово-психіатричної експертизи № 242-2019 від 13.08.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_3 , міг давати звіт своїм діям та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, та може давати звіт своїм діям та керувати ними в даний час. Примусових заходів медичного характеру по психічному стану не потребує, (а.с.103-105);

- висновок експерта № 260 від 23.08.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: одиночного сліпого колото-різаного поранення передньої черевної стінки по лівій середньо-ключичній лінії на рівні пупка з ушкодженням тонкого кишківника, що супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, (а.с.106-107);

- інші письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , (а.с.108-115).

Згідно ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином, суд, керуючись ч.1 ст.94 КПК України, дослідивши та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, вчинене проти життя та здоров`я особи, що виразилося в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, а також віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_5 .

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд також враховує і те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти життя та здоров`я, має не зняту і не погашену судимість. Знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, по місцю проживання характеризується позитивно, є інвалідом ІІ-ї групи загального захворювання, не працюючий, визнав свою винність у вчиненому злочині в судовому засіданні, думку потерпілого щодо виду та міри призначення кримінального покарання, який посилався на розсуд суду, думку прокурора, який просив обрати максимальну міру покарання не обґрунтувавши наявність обставин за яких необхідно особі ОСОБА_3 , застосувати саме максимальне покарання згідно пред`явленого обвинувачення, і з врахуванням вказаних вище декількох пом`якшуючих обставин, відсутністю обтяжуючих обставин, врахувавши також його вік, разом із конкретними обставинами справи, що наведено вище, віктимну поведінку самого потерпілого ОСОБА_5 , який своїми діями спровокував нанесення йому тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 , кримінального покарання пов`язаного з позбавленням волі на певний строк, в мінімальних межах санкції частини статі обвинувачення, за якою він притягається до кримінальної відповідальності.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових злочинів. Застосування менш суворого виду і міри покарання (ст.69 КК України), судом вважається не можливим, оскільки не буде відповідати тяжкості вчиненого та інтересам суспільства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , у даному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 13.07.2019 року застосовано запобіжний захід, - тримання під вартою на строк шістдесят днів, який 29.08.2019 року продовжено до 30 діб, а затим 25.09.2019 року продовжено до 60 днів, а затим 23.11.2019 року на 60 днів, до 21 січня 2020 року включно, (а.с.8,9,25-28,49-52).

На підставі наведеного та керуючись ст.8, 21, 55, 59, 63, 129 Конституції України, ст.ст.42, 55, 94, 95, 100, 183, 314-318, 336, 337, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50-52, 63, 65-67, ч.1 ст.121 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , за даним вироком суду рахувати з 21 години 30 хвилин 12 липня 2019 року (Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.07.2019 року).

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню, які за постановою «Про визнання об`єктів вилучених під час огляду місця пригоди речовими доказами» від 12.07.2019 року перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, а саме: кухонний ніж знищити.

Матеріали кримінального провадження № 0000262 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/1436/19.

Обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжний захід, до набрання вироком суду законної сили, залишити попередній тримання під вартою.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Житомирського апеляційного суду, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення а обвинуваченим ОСОБА_3 , у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1