Справа №350/394/18
Провадження № 1-кп/345/66/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.07.2020 року м. Калуш

Колегія суддів Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 , обвинуваченого: ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , її представника адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №1 заяву адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора у кримінальному провадженні №0000116 по обвинуваченню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :

19.04.2019 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з Івано-Франківського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України.

10.07.2020 через канцелярію суду адвокатом ОСОБА_7 було подано заяву про відвід прокурора ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні №0000116 через його упереджене ставлення до обвинуваченого, перешкоджання встановлення об`єктивної істини у справі та розгляду справи згідно вимог КПК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 та його підзахисний ОСОБА_6 підтримали доводи заяви про відвід прокурора, просили суд її задоволити.

Прокурор, потерпіла та її представник у судовому засіданні зазначили, що заява про відвід прокурора є необґрунтованою та просили відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали за заявою, колегія суддів вважає, що заява про відвід прокурора не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Відповідно до постанови про призначення групи прокурорів від 13.06.2016 у кримінальному провадженні №0000116 визначено групу прокурорів на час досудового розслідування та судового розгляду у складі 5 прокурорів, одним із яких є прокурор відділу прокуратури області ОСОБА_5 (а.с. 1, том №2).

Однією з складових засади законності є обов`язок прокурора та інших учасників кримінального провадження з боку обвинувачення всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вимога здійснення неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили. Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи.

Значення об`єктивності чи неупередженості слідчого та прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження оцінюється крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру (ст.2 КПК).

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п.?п. 12, 13).

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК).

За результатами розгляду справи, колегією суддів не встановлено визначених законодавством обставин (як вказує адвокат ОСОБА_7 наявність упередженості до особи), які виключають участь прокурора ОСОБА_5 у підтриманні ним державного обвинувачення в суді.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Так, обставини, на які посилається заявник (сторона захисту) у своїй заяві та в судовому засіданні, не доводять упередженості та зацікавленості прокурора. В разі, якщо заявник вважає, що в діях прокурора є ознаки дисциплінарного проступку чи кримінального правопорушення, він вправі звертатися із відповідними зверненнями у порядку та спосіб, що визначені діючим законодавством.

Також, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» є, зокрема, такі вимоги: принцип «змагальності» процесу, який відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в судовому процесі перед судом («Екбатані проти Швеції», 26 травня 1988 року, номер заяви 10563/83, пп. 2433); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, номери заяв 24724/94; 24888/94, пп. 8389).

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях («Фелдбрюгге проти Нідерландів», § 44).

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента («Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів», § 33.)

У пункті 24 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Суду у справі «Гурепка проти України (№ 2)» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівняні з опонентом.

Отже з вищенаведного вбачається, що прокурор, оголошуючи в судовому засіданні доводи, під час розгляду кримінального провадження по суті, відстоював позицію сторони обвинувачення, яка не може бути самостійною підставою для відводу прокурора.

За таких обставин, заявлений адвокатом ОСОБА_7 відвід не підлягає до задоволення, оскільки є безпідставний. На думку колегії суддів, вказані адвокатом ОСОБА_7 обставини являються його суб?єктивною думкою і не є такими, що викликають сумнів в неупередженості прокурора чи його зацікавленості у результатах розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 77, 376 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошується 10.07.2020 о 16.00 год.

Головуючий:

Судді: