Справа № 524/9371/19
Провадження 1-кп/524/539/19
УХВАЛА

27.12.2019 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Кременчуці кримінальне провадження № 0002770 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, єврея, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні має малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
У вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м.Кременчука надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 140 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останній має на руках паспорт громадянина Ізраїлю, виїхав до вказаної країни, через що був оголошений в національний та міжнародний розшук, а після вручення підозри правоохоронними органами Держави Ізраїль у вересні 2017 року виїхав з цієї країни до Республіки Кіпр без зазначення приичини виїзду, тим самим перешкоджав кримінальному провадженню. У Ізраїлі наразі проживає його мати, дружина та малолітній син, що не виключає можливості виїзду ОСОБА_6 з України до завершення судового слідства.
Представник потерпілої ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисник адвокат ОСОБА_5 заперчила проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просила змінити цілодобовий домашній арешт на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку адвоката та просив змінити цілодобовий домашній арешт на особисте зобов`язання.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Статтею 177 КПК України, передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).
При обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом враховані обставини, в т.ч. особу обвинуваченого, наявність паспорту громадянина Ізраїлю, стійки соціальні зв`язки в державі Ізраїль, а саме: проживає там мати, дружина та малолітній син, відсутність судимостей, стан здоров`я, перебування вказаної особи у національному та міжнародному розшуку по вказаному кримінальному провадженню.
Крім того, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого, суд враховує положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу, зокрема, - у виді цілодобового домашнього арешту.
Так, при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом встановлені ризики, зазначені п.п.1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує прокурор.
Згідно ст.. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Враховуючи те, що обставини та підстави обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є доцільними, ні захисником, ні самим обвинуваченим суду не надано інших доказів, що спростовують ризики, зазначені прокурором, суд приходить до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369-372, 374, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, проживє за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 24 лютого 2020 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-Не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду цілодобово;

-Прибувати до суду за першою вимогою;

-Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали суду, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для негайного виконання до Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1