Справа № 305/188/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в порядку письмового провадження матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/619/20, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 13. 02. 2020.

Цією ухвалою в підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання прокурора та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.

Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали встановлено до 13.04.2020 включно.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду в частині застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 13. 02. 2020 та постановити нову, про задоволення клопотання захисника та скасувати запобіжний захід щодо ОСОБА_6 звільнивши останнього з-під варти.

23.02., 25.02., 18.06. 2020 обвинувачений подав до апеляційного суду заяви, якими подану апеляційну скаргу просить не розглядати, оскільки адвокат подав апеляційну скаргу без його згоди.
Заслухавши доповідь судді,дослідивши матеріали контрольного провадження, перевіривши апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України.

-2-

Згідно ч.1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичн ого або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Із матеріалів контрольного провадження вбачається, що обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, знаходиться в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 13. 02. 2020 в підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та такий застосовано до 13.04.2020 включно.

Рішенням Конституційного суду України від 13. 06. 2019 по справі № 3-208/2018(2402/18) № 4-р/2019, за конституційною скаргою ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

У своєму рішенні Конституційний Суд дійшов висновку, що положення частини другої статті 392 Кодексу в частині неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою не гарантують особі ефективної реалізації її конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства.

Разом з тим, в даному випадку під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_6 не продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а був застосований такий запобіжний захід на підставі клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

Враховуючи положення ст. 392 КПК України та вказане рішення Конституційного Суду України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала Тячівського районного суду Закарпатської області від 13. 02. 2020 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Вищенаведене свідчить про те, що захисник ОСОБА_5 оскаржує рішення суду, яке не входить до передбаченого ст. 392 КПК України переліку ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню та оскарження якого не передбачено й іншими нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню.

Враховуючи те, що ухвала Тячівського районного суду Закарпатської області від 13. 02 .2020, на яку захисником ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а КПК України не передбачає, яке саме рішення має постановити апеляційний суд у випадку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення суду, яке не підлягає оскарженню, колегія суддів керується ч. 6 ст. 9 КПК України, а також висновками, викладеними у постановах

-3-

Верховного Суду, які згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 (із змінами та доповненнями) є обов`язковими та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 02. 10. 2019 (справа № 755/10061/18, провадження № 51-1588км19 ) та в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19. 02. 2019 (справа № 569/17036/118), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.
При прийнятті рішення, апеляційний суд також враховує висловлену обвинуваченим ОСОБА_6 позицію, викладену ним у поданих до Закарпатського апеляційного суду від 23. 02., 25. 02., 18. 06. 2020 заявах, зі змісту яких вбачається, що адвокатом ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу всупереч позиції обвинуваченого ОСОБА_6 .
За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.02.2020, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.
Зазначення судом першої інстанції в ухвалі від 13. 02 .2020 строку і порядку її оскарження, слід вважати помилковим.
Керуючись ст. ст. 392, 399, 405, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційне провадження 11-кп/4806/619/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 13. 02. 2020 про обрання щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді