Справа № 201/1373/20
Провадження 1-кс/201/631/2020
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003042 від 03.12.2019, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від уповноваженої особи АТ «Дельта Банк» про те що невстановлені особи за попередньою змовою групою осіб надали до Жовтневого РС м. Дніпропетровська завідомо підроблене письмове клопотання стосовно розгляду цивільної справи №201/10013/16-ц без участі представника ПАТ «Дельта Банк» внаслідок чого зобов`язання за договором іпотеки було визнано таким, що припинило свою дію, внаслідок чого невстановлені особи заволоділи правом на майно шляхом обману, тим самим спричинили матеріальний збиток ПАТ «Дельтабанк».

За даним фактом 03.12.2019 р. старшим слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0003042 за ч.2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування у якості представника потерпілого було допитано гр. ОСОБА_5 , який пояснив, що 26.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) (Позичальник), було укладено кредитний договір № 0301/1007/88-399 (далі Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 400 000.00 доларів США, з розрахунку 11,9 % річних на строк з 26.10.2007 по 20.10.2027 рік.

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним Кредитним договором з майновим поручителем ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_2 ) укладено договір іпотеки № 0301/1007/88-399-Z-1 від 26.10.2007 року, за яким іпотекодавець передала у іпотеку належне їй нерухоме майно:

- домоволодіння, загальною площею 452, 6 кв.м., житловою 178,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить Іпотекодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.11.2004 року та зареєстровано в КП «Дніпропетровському МБТІ» від 25.11.2004 р., за реєстровим № 8613539;

- земельну ділянку, площею 709 кв.м., кадастровий номер :03:147:0026, що належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.06.2003 року за № 5049 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив ПАТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2016 по справі № 201/10013/16-ц, в повному обсязі задоволено позовні вимоги ОСОБА_7 у справі за її позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання іпотечного договору № 0301/1007/88-399-Z-1 від 26.10.2007 року припиненим.

- Визнано зобов`язання за договором іпотеки № 0301/1007/88-399-Z-1 від 26.10.2007р., укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_7 припиненим, а сам договір іпотеки № 0301/1007/88-399-Z-1 від 26.10.2007р., зареєстрований в реєстрі за № 545, таким, що припинив свою дію.

- Вилучено запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав про предмет іпотеки за іпотечним договором № 0301/1007/88-399-Z-1 від 26.10.2007р., зареєстрований в реєстрі за № 545, а саме на: домоволодіння загальною площею 452,6 м2, житловою площею 178,6 м2 та земельну ділянку, площею 0,0709 га., кадастровий номер :03:147:0026, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

- Вилучено запис та знято заборону відчуження предмету іпотеки за іпотечним договором № 0301/1007/88-399-Z-1 від 26.10.2007р., зареєстровані в реєстрі за № 44 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на: домоволодіння загальною площею 452,6 м2, житловою площею 178,6 м2 та земельну ділянку, площею 0,0709 га., кадастровий номер :03:147:0026, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дубініна, буд.61.

- Стягнено з ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у АТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_7 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551грн.20коп.

Однак, вказане судове засідання та прийняття самого рішення суду проходило без участі представників ПАТ «Дельта Банк». Повістки про слухання справи Банком не отримувались, про вищезазначене рішення Банк отримав інформацію лише з Єдиного Державного реєстру судових рішень, а саме рішення суду отримано Банком лише у травні 2018.

Після ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 201/10013/16-ц виявлено наступне, що в матеріалах справи наявне письмове клопотання від представника АТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 від 22.07.2016 з проханням розглянути цивільну справу № 201/10013/16-ц, призначену на 26.07.2016, без участі представників Банку.

Згідно з отриманими поясненнями від ОСОБА_8 вона жодних клопотань до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська не подавала, будь яка інформація по клієнту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у ОСОБА_8 відсутня, дана категорія справ не входить до її компетенції, підпис на клопотанні проставлено не ОСОБА_8 і має розбіжності з її дійсним підписом.

Згідно інформації отриманої з управління діловодства та секретаріату в період часу з 15 по 25 липня 2016 року офіційно з АТ «Дельта Банк» на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська будь які листи та повідомлення не надсилались.

В матеріалах справи міститься заява, складена на окремому аркуші, про те що представник ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 29.07.2016 просить видати та отримує копію рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26.07.2016 року по справі № 201/10013/16-ц, однак, відповідно до витягу з табелю обліку робочого часу наданого управлінням кадрового адміністрування за період з 01.07.2016 по 31.07.2016 ОСОБА_8 не була у відрядженнях та відпустках ні 22 ні 29 липня 2016 року, тобто ні подати клопотання, ні отримати копію рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вона не мала фізичної можливості.

В матеріалах цивільної справи № 201/10013/16-ц наявна Довідка вих.№ 2-0301/1007/88-399 від 16.02.2015 за підписом начальника управління з розвитку комунікацій та після продажного обслуговування клієнтів Депаратменту клієнтської підтримки ОСОБА_9 , в якій вказано, що «договір про надання кредиту № 0301/1007/88-399 від 26.10.2007 року припинив свою дію у зв`язку з повним виконанням позичальником зобов`язань перед кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника за даним договором». Однак згідно з відповіддю начальника відділу забезпечення клієнтської підтримки ОСОБА_10 не підтверджується факт направлення (видачі) ОСОБА_6 довідки від 16 лютого 2015 року про повне виконання позичальником зобов`язань перед кредитором, копія якої міститься у матеріалах справи.

Загальна заборгованість за Договором про надання кредиту № 0301/1007/88-399 від 26.10.2007року складає 15 177 362,57 грн., що унеможливлює видачу подібної довідки, а відповідно довідка із судової справи про повне виконання позичальником зобов`язань перед кредитором не відповідає дійсності.

Таким чином, документи, які знаходяться в матеріалах цивільної справи № 201/10013/16-ц, а саме: довідка вих. .№ 2-0301/1007/88-399 від 16.02.2015 про повне виконання ОСОБА_6 зобов`язань по кредитному договору № 0301/1007/88-399 від 26.10.2007року та відсутність у Банку до нього фінансових та майнових претензій, клопотання про розгляд справи, призначеної на 26.07.2016 без участі представника Банку ніби то за підписом ОСОБА_8 , копія довіреності на ім`я ОСОБА_8 та заява та розписка від 29.07.2016 про отримання ОСОБА_8 копії рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2016 з підписом останньої - мають ознаки підробки невстановленими особами.

Вище зазначені обставини свідчать про те, що позичальник в особі ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими особами діючи умисно, шахрайським шляхом, використовуючи завідомо підробний документи, з метою ухилення від сплати перед банком кредиту і збереження на свою користь предмету іпотеки у вигляді нерухомого майна за адресою, АДРЕСА_1 заволоділа об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, площею 0,0709 га., кадастровий номер :03:147:0026, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . чим завдали банку АТ «Дельта Банк» майнової шкоди.

06.12.2019 р. на підставі постанови слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0709 га., кадастровий номер :03:147:0026, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003042.

Фактичні обставини кримінального провадження свідчать про необхідність збереження речового доказу, негайного забезпечення кримінального провадження шляхом арешту майна.

Приймаючи до уваги викладене, з метою збереження речового доказу: вважаю за необхідне накласти арешт шляхом заборони відчуження та користування нерухомим майном, за адресою: АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги вище викладені факти і обставини, накладення арешту необхідне, оскільки існують вагомі ризики у відчуженні та переоформленні вище зазначеного майна, його умисного пошкодження, яке являється речовим доказом, що призведе до заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і негативно вплине на подальший хід досудового розслідування його заплутування і затягування штучно створеними перепонами.

Незастосування таких заходів може привести до втрати майна, крім того невстановлені особи можуть ввести в оману слідство, що може перешкодити встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні № 0003042 від 03.12.2019 р. та може сприяти вчиненню нових злочинів, в тому числі, пов`язаних з оформленням, переоформленням права власності на вищевказане майно або його умисне знищення чи пошкодження.

На підставі викладеного слідчий просив для повного, всебічного та об`єктивного розслідування обставин кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речового доказу по даному кримінальному провадженню, який виступає предметом вчинення кримінального правопорушення, накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання без його особистої участі та засобів технічної фіксації.

Власник майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України у судове засідання не викликався у зв`язку з необхідністю забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суддя слідчий прийшов до висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна нерухомого майна, яке є предметом злочину, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, зокрема, привести до подальшої перереєстрації (відчуження) нерухомості, яка виступає предметом злочину.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, суддя слідчий,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- Будинок АДРЕСА_1 , номер об`єкту нерухомого майна 101;

- Земельну ділянку, площею 0,0709 га., кадастровий номер :03:147:0026, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у місті Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктами та будь-яким державним реєстратором державним та приватним нотаріусам, державним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно об`єкту нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101,

Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради 49004, м. Дніпро, вул. Старокозацька (Комсомольська), 58 внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про цю ухвалу про заборону вчинення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомості: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до

ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1