Єдиний унікальний № 497/1356/19
Провадження № 1-кп/946/331/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

27 травня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000472, на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Болград Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2005, 2010 та 2017 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_6 , представники потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.15 червня 2013 року, приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим позбавив себе можливості правильно орієнтуватися в дорожній обстановці, достеменно знаючи, що керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння заборонено, та чим допустив порушення вимог п/п «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР).
Здійснюючи рух по асфальтованому сухому дорожньому покриттю вул. Толбухіна в с. Залізничне Болградського району Одеської області (від центру с. Залізничне в бік с.Табаки), на якому організований однорядний рух у кожному напрямку, де відсутня горизонтальна дорожня розмітка розділення зустрічних потоків транспортних засобів, з невстановленою швидкістю, ОСОБА_3 був неуважним, рух керованого ним автомобіля постійно не контролював, обрав швидкість руху керованого ним автомобіля, без урахуванням дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку, і не дає можливість постійно контролювати рух автомобіля, за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно не реагував на її зміну.
Здійснюючи таким чином подальший рух та наближаючись до перехрестя вул. Толбухіна і пров. Залізнична біля домоволодіння №145, ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість бачити, що своїми діями створює аварійну ситуацію, не вжив заходів, що виключають подальший розвиток аварійної ситуації, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху у вигляді мопеду «Honda Dio» під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по зустрічній смузі у зустрічному напрямку, у порушення вимог п/п «б» п. 2.3., п.п. 1.5., 10.1., 12.1., 12.3. ПДР, не застосував своєчасно заходів для зменшення швидкості і зупинки керованого автомобіля, втратив контроль над керуванням свого транспортного засобу, виїхав за зустрічну смугу руху, здійснив зіткнення передньою частиною свого автомобіля у передню частину вищевказаного мопеду.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події, водію мопеду «Honda Dio» ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми голови, грудної клітини, тазу та нижник кінцівок:
закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, забійна-рвана рана правої брови та верхньої повіки правого ока, садна обличчя;
закриті переломи 4-го та 5-го правих ребер по лопаточній лінії;
закриті переломи лівої лобкової та лівої сідничної кісток зі зміщенням уламків, закритий внутрісуглобовий багатоуламковий перелом лівої вертлюжної западини з клубовим вивихом головки лівої стегнової кістки;
закритий багатоуламковий перелом правої стегнової кістки в середній та нижній третинах зі зміщенням уламків.
Віддаленими наслідками вказаних тілесних ушкоджень (травми тазу) став розвиток у потерпілого ускладнення у вигляді: значно вираженого обмеження рухів у лівому кульшовому суглобі та розвиток посттравматичної невропатії лівого малогомілкового нерва з паралічем розгиначів лівої стопи та порушення функції ходьби.
Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 не були небезпечними для життя ні в момент їх спричинення, ні в наступному періоді, а викликали розлад здоров`я пов`язаний зі стійкою втратою загальної працездатності не менше ніж на одну третину (а саме 55%), і за цім критерієм відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Допущені водієм ОСОБА_3 порушення вимог п/п «б» п.2.3., п/п «а» п. 2.9, п.п. 1.5, 10.1., 12.1., 12.3. ПДР знаходяться в причинному зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди і настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.
2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Формулювання статті КК, яка передбачає злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .
3.Кримінальний кодекс України
«Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження,
карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
2. Ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження,
караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.»

Відомості про укладену угоду
4.Під час судового провадження 25 травня 2020 року за наданою згідно абз. 5 ч. 4 ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК.

5.Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення під час судового провадження, За умовами угоди, обвинувачений ОСОБА_3 визнає цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 у повному обсязі у розмірі, що еквівалентний 10 000 доларам США, що складає за курсом на час укладання угоди 281 300 грн, та з урахуванням часткового відшкодування шкоди у сумі, еквівалентній 700 доларам США, обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується сплатити потерпілому ОСОБА_6 9 300 доларів США, що еквівалентно 255 983 грн, у такі строки: 1) до 30.08.2020 р. 1 400 доларів США, 2) до 30.12.2020 р. 1 100 доларів США, 3) до 30.03.2021 р. 1 100 доларів США, 4) до 30.07.2021 р. 1 100 доларів США, 5) до 30.11.2021 р. 1 100 доларів США, 6) до 27.02.2022 р. 1 200 доларів США, 7) до 30.07.2022 р. 1 200 доларів США, 8) до 30.11.2022 р. 1 100 доларів США. Сторони угоди також дійшли згоди щодо покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік, а також звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК.

Мотиви суду та положення закону, якими суд керувався
6.Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
7.Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

8.Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

9.Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
10.У даному кримінальному провадженні бере участь потерпілий ОСОБА_6 , який надав письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 . Вказану згоду потерпілий ОСОБА_6 підтримав під час судового розгляду, та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

11.У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у висунутому йому обвинуваченні, щиро розкаявся у вчиненні злочину, повністю погодившись з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, та пояснив, що в той день він, перебуваючи у стані сп`яніння, сів за кермо автомобіля та поїхав на ньому. Рухаючись по дорозі вулиці с. Залізничне Болградського району Одеської області, він не помітив потерпілого, який рухався на мопеді у зустрічному напрямку, та зіткнувся з ним на полосі для руху у зустрічному напрямку. Він дуже жалкує про свій вчинок, повністю визнає цивільний позов потерпілого, погоджується відшкодовувати йому завдану шкоду згідно узгоджених термінів, але він не може вплинути на стан здоров`я потерпілого і все повернути.

12.Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_3 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, який згідно ст.12 КК є тяжким злочином. Судом також встановлено, що санкцією ч. 2 ст. 286 КК передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

13.При цьому судом установлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

14.У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

15.Також судом установлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК і КК, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

16.Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив необережний злочин, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні та активно сприяв його розкриттю.

17.Суд також враховує вчинення ОСОБА_3 злочину у стані алкогольного сп`яніння як обставину, яка відповідно до ст. 67 КК, обтяжує його покарання.

18.Визначаючи тривалість іспитового строку звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК, суд вважає за доцільне визначити його в нижніх межах, передбачених ч. 4 ст. 75 КК.

19.Крім того, в силу ст. 76 КК на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені частиною першою цієї статті.

20.Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

21.Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

22.Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угодиміж прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від його відбування.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку
23.При вирішенні цивільного позову, пред`явленого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 з урахуванням його уточнень 255 983 грн, що еквівалентно 9 300 доларам США, в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, суд керується положеннями ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК), відповідно до яких шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

24.З вказаної норми випливає, що шкоду, завдану цивільну позивачу ОСОБА_6 повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_3 , який вчинив злочин джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом), в результаті якого і виникла у цивільного позивача шкода. При цьому шкода має бути відшкодована у відповідності до умов угоди, яка затверджується цим вироком. Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав цивільний позов цивільного позивача на суму, що еквівалентна 10 000 доларам США, та зобов`язався відшкодувати ОСОБА_6 шкоду у сумі (з урахуванням часткового відшкодування), що еквівалентна 9 300 доларам США у строки, визначені в угоді.

25.У зв`язку із затвердженням угоди про визнання винуватості, суд задовольняє цивільний позов ОСОБА_6 з урахуванням його останніх уточнень.

26.Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 12 серпня 2019 року відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, строком до 07 жовтня 2019 року, строк дії яких на теперішній час сплив. Клопотань про покладення обов`язків на ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло, у зв`язку з чим слід вважати, що запобіжний захід припинив свою дію.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК, суд

ухвалив:
1.Затвердити угоду, укладену 25 травня 2020 року за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

2.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

3.На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на один рік.

4.В силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

5.В силу ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 27 травня 2020 року.

6.Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) 255 983 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривні, що еквівалентно 9 300 (дев`яти тисячам трьом ста) доларам США, у такі строки: 1) до 30.08.2020 р. 1 400 доларів США, 2) до 30.12.2020 р. 1 100 доларів США, 3) до 30.03.2021 р. 1 100 доларів США, 4) до 30.07.2021 р. 1 100 доларів США, 5) до 30.11.2021 р. 1 100 доларів США, 6) до 27.02.2022 р. 1 200 доларів США, 7) до 30.07.2022 р. 1 200 доларів США, 8) до 30.11.2022 р. 1 100 доларів США.

7.Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

9.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1