Провадження №: 1-кп/752/615/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2020 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009940 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Джанкой АР Крим, громадянки України, освіта вища, розлучена, має дитину 2009 р.н., працює неофіційно, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:
ОСОБА_3 27 жовтня 2018 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи у гіпермаркеті «Ашан» ТОВ «АШАН Україна Гіпермаркет», код (ЄРДПОУ 35442481), розташований за адресою м. Київ вул. Антоновича, 176, впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, намагалась таємно викрасти наступний товар: зубну щітку «Oral-B» у кількості 1 шт., вартістю 355,20 гривень (без ПДВ), штопор марки «Presto» у кількості 1 шт., вартістю 139,82 грн. (без ПДВ), шоколадну пасту «Nutella» у кількості 1 шт., вартістю 75,09 грн. (без ПДВ), сир «Dorblu» у кількості 1 шт., вартістю 46,50 грн. (без ПДВ), «Сьомга-філе» у кількості 1 шт., вартістю 123,28 грн. (без ПДВ), «Форель-філе» у кількості 1 шт., вартістю 115,08 грн. (без ПДВ), рушник «Асm» у кількості 2 шт., вартістю 78,40 грн. (без ПДВ), які поклала у внутрішні кишені свого рюкзака. Після чого направилася до виходу із вказаного магазину та пройшла касу, не сплативши за вказаний товар, але на виході з магазину була затримана працівниками охорони, у зв`язку з чим не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, вчинивши при цьому всі дії, які вважала за необхідне. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 мала намір завдати матеріальних збитків гіпермаркету «Ашан» на загальну суму 933 грн. 39 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, не визнала та показала, що 27 жовтня 2018 року близько 20 год. 00 хв. знаходилась в гіпермаркеті «Ашан» та взяла з полиці магазину перелічений прокурором товар. Оскільки в її кошику не було місця, вона склала товар до свого рюкзака для зручності. На касі вона розрахувалась за вино, а про інший товар забула та вийшла за каси. До неї підійшли охоронці та запитали чи є неоплачений товар, вона сказала, що так, і що вона може його оплатити. Вони пройшли до кімнати охорони, вона показала, що у неї в рюкзаку. Охоронець взяв товар і пішов, потім повернувся і приїхали люди в формі та сказали, що оплатити вже не можна. Красти вона не хотіла, були гроші. Забула про товар, довго стояла у черзі.
Не дивлячись на не визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_3 її вина у вчиненні злочину за викладених у вироку обставин в повній мірі підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 27.10.2018 року, згідно якого в приміщенні охорони гіпермаркету Ашан за участі понятих на столі виявлено товар. Дівчина, яка представилась ОСОБА_3 повідомила, що намагалась його викрасти, але була затримана охороною (а.с. 48-50); даними заяви про вчинення злочину, а саме викрадення товару з його переліком (а.с. 51), даними постанови про визнання речовим доказом (а.с. 53) та даними самого речового доказу відеозапису з камер спостережень (а.с.65), з якого чітко вбачається як обвинувачена бере товар, зокрема, дві упаковки риби та рушники та кладе їх до корзини для покупок, в якій, крім іншого, містяться її особисті речі. Після чого ОСОБА_3 , заховавшись за стенд, перекладає товар з корзини до свого рюкзака та направляється до каси, де незначний проміжок часу очікує свою чергу, після чого із корзини кладе на смугу для товару два предмети та свої особисті речі, оплачує їх, та йде в бік виходу. Проте до неї підходить охоронець, який супроводжує обвинувачену до кімнати охорони, де остання добровільно викладає на стіл описаний у протоколі огляду та в подальшому у вироку суду вироку товар. Після чого один із охоронців йде з кімнати, не чіпаючи речі на столі, інший залишається із обвинуваченою та викладеним товаром.

Наданий стороною обвинувачення рапорт суд не бере до уваги, оскільки останній не є доказом згідно змісту ст. 84 КПК України.

Вказані вище судом докази, а саме протокол та дані з відеозапису, в повній мірі підтверджують факт вчинення ОСОБА_3 інкримінованого їй злочину. Обвинувачена в суді не заперечувала факт того, що дійсно винесла з магазину товар, перелічений у вироку, та не заплатила за нього. Крім того, вказала, що охоронці на неї не тиснули, йшла з ними та викладала товар добровільно. Вказане узгоджується із описаними вище доказами.

Обвинувачена ОСОБА_3 заперечує лише наявність умислу на крадіжку, проте вказана її версія, на думку суду, в повній мірі спростована вказаними доказами. Зокрема, обвинувачена стверджує, що у кошику не було місця для товару, який вона мала намір придбати, проте з даних відео чітко видно, що спершу весь товар був складений нею до кошику, в якому було достатньо місця. Крім того, з даних відео вбачається, що ОСОБА_3 , заховавшись за стендом, намагається таємно перекласти товар у рюкзак.

Вказівки обвинуваченої на те, що вона забула про товар у рюкзаку, також є необґрунтованими, оскільки згідно зібраних доказів остання недовго перебувала у черзі на касі, діяла спокійно, не поспішаючи, викладаючи на смугу для товару лише дві позиції із придбаного нею товару, розраховується за нього. Про необґрунтованість таких доводів обвинуваченої свідчить і кількість товару, який вона намагалася викрасти, яка є значною та дорого вартісною. Слід вказати, що про доведеність умислу обвинуваченої, свідчить і те, що ОСОБА_3 періодично користується послугами даного гіпермаркету, проживає в м. Києві, має вищу освіту, а тому їй достовірно відомо про порядок роботи гіпермаркету та порядок здійснення покупок та їх оплати.

Той факт, що обвинувачена мала кошти на рахунку, згідно наданих захисником документів, та після її зупинки охороною мала бажання сплатити за товар, не свідчить про відсутність у неї умислу на викрадення товару як в момент його приховування у власних речах, так і в момент проходження кас без оплати даного товару. Вказане свідчить лише про намагання обвинуваченої уникнути відповідальності за скоєний нею злочин після того як її було викрито.

Судом не було допитано свідків сторони обвинувачення, оскільки остання не забезпечила їх явку до суду, не дивлячись на всі вжиті судом заходи, проте прокурор в подальшому і не наполягав на їх допиті.

На думку суду, зібрані стороною обвинувачення докази, які були безпосередньо досліджені судом, є належними, допустимими та достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину, вказаного у обвинувальному висновку та вироку суду.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та будь-яких претензій з боку власників майна, дані про особу підсудної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, згідно з даними облікової документації на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, зі слів працює неофіційно, обставини, що пом`якшують покарання наявність на утриманні малолітньої дитини, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченій покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для її виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.
Речовий доказ у справі:
зубну щітку «Oral-B», штопор марки «Presto», шоколадну пасту «Nutella», сир «Dorblu», «Сьомга-філе», «Форель-філе», рушники «Асm», які знаходяться на зберіганні у торгівельній залі магазину «АШАН Україна Гіпермаркет», залишити останньому за належністю,
диск із фрагментами відеозапису, який зберігається при матеріалах кримінальної справи, залишити зберігати при матеріалах кримінальної справи (№752/22825/18, провадження № 1-кп/752/615/20).

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1