справа № 208/2975/20
провадження № 1-кс/208/858/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУПН України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000775від 09.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яким просить накласти арешт на автомобіль «Skoda Octavia» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 08.05.2020 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин на проїжджій частині мостового переходу в м. Кам`янське в районі Річного порту, водій автомобіля «SkodaOctavia» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно рухаючись з боку правобережної частини міста в напрямку лівобережної частини міста, на ділянці дороги в районі виїзду на міст через суднохідне русло ріки, не вибрав безпечну швидкість руху, та не впорався з керуванням в наслідок чого здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги вправо, та скоїв наїзд на металевий відбійник.

В наслідок ДТП травмовано водія автомобіля «SkodaOctavia» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , та з діагнозом ВЧМТ, ЗГМ, рублена рана потиличної тім`яної ділянки, алкогольне сп`яніння госпіталізовано до реанімаційного відділення КНП КМР «МЛШМД»;

Таким чином, встановлено, що в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_5 та закладу охорони здоров`я, спричинено збитки при наданні медичної допомоги зазначеним особам.

09.05.2020 за даним фактом СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000775 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
У ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведені, зокрема, наступні слідчі дії, у ході проведення яких тимчасово вилучено наступне майно.

У період часу з 19.25 год. до 21.00 год. 08.05.2020 слідчим проведено огляд місця ДТП, що мало місце на проїжджій частині проїжджій частині мостового переходу в м. Кам`янське в районі Річного порту, в ході якого було оглянуто та вилучено автомобіль «Skoda Octavia» д.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Тобто 08.05.2020 року в ході огляду місця ДТП автомобіль «Skoda Octavia» д.н. НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_5 було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів Дніпровського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м.Кам`янське вул.Харківська б. 59.

Вилучений автомобіль «Skoda Octavia» д.н. НОМЕР_1 має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у наступному.

Для з`ясування істини у кримінальному провадженні, необхідно провести автотехнічну експертизу, трасологічну експертизу та експертизу технічного стану транспортного засобу, а також з метою збереження речових доказів, а саме автомобіля «Skoda Octavia» д.н. НОМЕР_1 .

У судове засідання слідчий не з`явився, надав слідчому судді клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, прохав клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав слідчому судді клопотання, згідно якого, вважав за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна за його відсутності.

Власник майна, ОСОБА_4 , не прибула, причину неявки не повідомила, клопотань не подавала.

Особа, яка здійснювала керування транспортним засобом ОСОБА_5 в судове засдання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, не заперечує проти заявленого клопотання.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
З положень ч.1ст.170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певного майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані в наслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).
При цьому, ч.3 та ч.5ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання про накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, а саме витяг з ЄРДР за № 0000775 від 09.05.2020 року, протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.05.2020 р. рапорту чергового Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 08.02.2020 р., копія посвідчення водія ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Skoda Octavia» д.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Наразі транспортний засіб «Skoda Octavia» д.н. НОМЕР_1 має ознаки предмету злочину та слідчий суддя вважає доведеними заявлені слідчим ризики відчуження, переховування та знищення предмету злочину.
Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків наразі має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.
На підстав і вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Так, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98).
Враховуючи встановлені вище ризики відчуження, переховування, знищення транспортного засобу, що є речовим доказом, слідчий суддя вважає, що клопотання в підтриманому обсязі слідчим про арешт транспортних засобів, без обмеження у праві користування, є обґрунтованим та відповідає меті накладенні арешту, і підлягає задоволенню.
Також, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно положень ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль «Skoda Octavia» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , в частині тимчасового, на час накладення арешту, позбавлення права на відчуження, розпорядження арештованим майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст.174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий судя ОСОБА_1