Справа № 539/192/20
Провадження № 1-кп/539/90/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
та потерпілого ОСОБА_5
розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження, яке надійшло з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні №0001663 від 29.12.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
05 грудня 2019 року, приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи разом із потерпілим ОСОБА_5 на робочому місці ПП Лубнимаш», що за адресою м. Лубни проспект Володимирський, 110/1 Полтавської області, маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів в сумі 40 000 грн. із банківського рахунку банку «Райффайзен Банк Аваль», зареєстрованого на потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримав від потерпілого належний останньому мобільний телефон.
У подальшому, використовуючи мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , за допомогою паролю через смс-повідомлення, зайшов до особистого кабінету клієнта та відправив заявку на оформлення кредиту в сумі 40 000 грн. на банківський рахунок потерпілого.
Діючи далі, дочекавшись зарахування грошових коштів на рахунок потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 здійснив транзакцію (переказ) грошових коштів в сумі 40 000 грн. на свій особистий банківський рахунок.
Після цього, ОСОБА_4 , видаливши смс-повідомлення про рух коштів з мобільного телефону ОСОБА_5 , повернув йому мобільний телефон, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальних збитків на суму 40 000 грн.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

17.01.2020 між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди на суму 40 000 грн, які підозрюваний відшкодував в повному обсязі та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.

Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

На підставі ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна ОСОБА_5 (коштів отриманих ним за кредитним договором від 05.12.2019. Відповідно до довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 38 від 07.02.2020 року заборгованість за цією угодою повністю погашена), злочині, передбаченому ч.1 ст.185 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення і наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що цивільний позов про відшкодування морально та майнової шкоди ним не заявлявся, так як кошти йому повернуто, розуміє, що при затверджені угоди про примирення він буде позбавлена можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Судом встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами. Характеризуючи дані ОСОБА_4 та його відношення до вчиненого, не дають підстав для не затвердження угоди.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України є правильною.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Витрати на проведення експертиз відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили, суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 17 січня 2020 року про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001663 від 29.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 17 січня 2020 року покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ по справі: банківську картку «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , що зареєстрована на ОСОБА_4 та яка приєднана до банківського рахунку № НОМЕР_2 і знаходиться в матеріалах кримінального провадження повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , як йому належну.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1