ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3466/19 Справа № 310/8674/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню №0001000 щодо:

ОСОБА_6 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2019 року повернуто прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001000 відносно ОСОБА_6 , для усунення недоліків.
Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не зазначено формулювання обвинувачення, а викладені в ньому обставини кримінального правопорушення заперечуються як потерпілим так і стороною захисту, а саме: дата та час скоєння правопорушення, розмір завданої шкоди та особа, що її завдала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд на підставі обвинувального акту у Бердянському міськрайонному суді Запорізької області у тому ж складі суду.
В обґрунтування зазначає, що незгода учасників кримінального провадження з формулюванням обвинувачення не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Крім того, дослідження по суті обвинувачення фактичних обставин кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання є взагалі неприпустимим і відповідно суд не повинен був вдаватись до надання їм оцінки.

Вислухавши прокурора, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані.

Так, згідно ухвали, суд прийшов до висновку про повернення обвинувального акту з підстав того, що в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не зазначено формулювання обвинувачення, а викладені в ньому обставини кримінального правопорушення заперечуються як потерпілим так і стороною захисту, а саме: дата та час скоєння правопорушення, розмір завданої шкоди та особа, що її завдала.
Однак, з таким висновком, колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить по своїй суті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як видно зі змісту даного обвинувального акту, він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де вказано і розмір спричиненої матеріальної шкоди потерпілому, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення, час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, у тому числі і розмір спричиненої шкоди потерпілому, винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено у даному обвинувальному акті чітко і конкретно, що є важливим і суттєвим не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а тому даний обвинувальний акт відповідає і узгоджується з вимогами ст. 291 КПК України та положеннями п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Апеляційний суд звертає увагу, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Само по собі незгода потерпілого та сторони захисту з датою, часом скоєння правопорушення, а також визначенням розміру завданої шкоди, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки ці питання, а саме з`ясування і встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченого, розглядаються в інших стадіях судового провадження, і тому сам факт незгоди сторін кримінального провадження з викладеними обставинами вчинення кримінального правопорушення не може слугувати перешкодою для суду призначити судовий розгляд даного обвинувального акту.

За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів, вважає такими, що не відповідають зазначеним вище нормам закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0001000 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4