20.03.2020 Єдиний унікальний номер 205/2083/20
Єдиний унікальний № 205/2083/20
Провадження № 1-кс/205/431/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, зареєстрованого місця проживання не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000766 від 18 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , 18 березня 2020 року близько 04 години 54 хвилин, разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходився біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Ю. Кондратюка, буд. 4-А. В цей час у ОСОБА_6 та невстановленої в ході досудового розслідування особи виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, де знаходилася продукція вищевказаного магазину, яку останні визначили як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, із корисливих мотивів, приблизно о 04 годині 54 хвилин 18 березня 2020 року, ОСОБА_6 , разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, невстановленим в ході досудового розслідування предметом, шляхом пошкодження відчинили металопластикові ролети та металопластикові двері в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим проникли до приміщення, всередині якого знаходилась продукція, належна ФОП « ОСОБА_7 ».
Знаходячись всередині приміщення зазначеного магазину, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, викрав продукцію, а саме: лосось свіжозаморожений вагою 3 кг; скумбрію вагою 2,5 кг; хек вагою 2,5 кг; оселедець вагою 1,7 кг; креветку азовську вагою 2 кг; мідії вагою 1,5 кг; черевця лосося вагою 3 кг; хамсу солену вагою 3 кг; ікру креветки у кількості 2 одиниць; м`ясо лосося вагою 3,4 кг; морського окуня вагою 2,2 кг; серветки вологі у кількості 2 упаковок; хребти форелі вагою 4,5 кг; бички свіжоморожені вагою 1,5 кг; сайду вагою 1,5 кг; набір лососевий для юшки вагою 4 кг; горбушу свіжоморожену вагою 2,7 кг, на загальну суму 4 325 гривень.
Після чого ОСОБА_6 з місця злочину намагався зникнути, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки дії останнього було викрито охоронцями ТОВ «ВЕТО», які його затримали.

Умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, було кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

18 березня 2020 року СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зареєстрованого місця проживання у м. Дніпрі та Дніпропетровській області не має, офіційного та постійного місця роботи також, сталі соціальні зв`язки у нього відсутні, досудовим слідством не встановлено особу, яка вчинювала з підозрюваним інкриміноване діяння, тому він може впливати на неї з метою уникнення відповідальності, крім того, підозрюваний може продовжити вчиняти аналогічні злочини, тому просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти пред`явленої підозри заперечували, а також проти вказаного клопотання з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків поведінки підозрюваного, який перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом шизофренія, двічі проходив лікування, підтвердження діагнозу наразі відсутнє, просили слідчого суддю у задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, прокурора, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором в обґрунтування підозри подані такі докази: протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 ; протокол огляду місця події; протоколом перегляду відеозапису з камер спостереження в приміщенні стоматологічної клініки; постанову про визнання речовим доказом; протокол затримання ОСОБА_6 .

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbelland Hartleyv. theUnited Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

На думку слідчого судді, вказані вище докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, невстановлену особу, з якою він вчиняв інкриміноване йому діяння, ризику щодо вчинення інших кримінальних правопорушень) оскільки ОСОБА_6 не має постійного та зареєстрованого місця проживання на території міста Дніпра або Дніпропетровської області, стійких соціальних зав`язків, офіційного та постійного місця роботи, що підтверджує наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий.

Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, репутацію, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду або не буде чинити незаконний вплив на потерпілого, свідка та невстановлену особу, з якою він вчиняв інкриміноване йому діяння.

Також слідчий суддя бере до уваги посилання сторони захисту та підозрюваного, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом шизофренія, проте документального підтвердження суду надано не було.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку сукупність вищеназваних ризиків та обґрунтованість доводів щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаному ризику протиправної поведінки підозрюваного.
Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.
Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, суд вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавчо передбачену можливість застосування запобіжного заходу.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості у підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідків та невстановлену особу, з якою він вчиняв інкриміноване йому діяння, або переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий.

Обґрунтовуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, його репутацію, соціальні зв`язки, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних правопорушеннях.

Разом із цим, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи те що, запобіжний захід у вигляді застави у цьому провадженні йому раніше не обирався і не був порушений, а також враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні підстави, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, а також те, що він неодружений, офіційно не працює, суд приходить до переконання за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 63 060 гривень 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку із чим, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 04 години 50 хвилин 17 травня 2020 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заставу визначити у розмірі, що становить 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 63 060 (шістдесят три тисячі шістдесят) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Згідно з оригіналом. Слідчий суддя: Секретар: