Справа № 450/1661/20 Провадження № 1-кс/450/259/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у м. Пустомити клопотання старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «МАН» номерний знак НОМЕР_1 , що згідно з реєстраційним документом належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , а також заборонити проведення обліково-реєстраційних операцій з вказаний транспортним засобом та визначити місцем зберігання автомобіля територію стоянки за адресою АДРЕСА_2 .
Мотивує клопотання тим, що 03 червня 2020 року о 09 год. 47 хв. на 533 км + 670 м автодороги «Київ Чоп» на перехресті с. Ямпіль с. Сороки-Львівські Пустомитівського району Львівської області, відбулася ДТП за участю транспортного засобу марки «МАН» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , автомобіля марки «Фольксваген Джетта» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , а також транспортного засобу марки «Опель Віваро» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , внаслідок якої водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому попереково-крижового відділу хребта, забій грудної клітини та був госпіталізований у КМК ЛШМД м. Львова.
03 червня 2020 року під час огляду місця події виявлений, описаний та поміщений на територію стоянки за адресою м. Львів, вул. Авіаційна, буд. 7, автомобіль марки «МАН» номерний знак НОМЕР_1 . 03 червня 2020 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
Зазначає, що на даний час у даному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування та існує необхідність у призначенні і проведенні слідчих експериментів, судових експертиз по транспортному засобу автомобілю марки «МАН» номерний знак НОМЕР_1 , для чого експертам буде необхідно надати доступ до огляду цього транспортного засобу у тому ж стані, що і після дорожньо-транспортної пригоди.
У зв`язку із цим є необхідність в накладенні арешту на вказаний автомобіль та у його утриманні на території стоянки за адресою АДРЕСА_2 , без допуску до нього власника чи інших осіб, що може викликати спотворення або знищення слідчої інформації на автомобілі. Враховуючи наведене, просить клопотання задовольнити.
В судове засідання прокурор Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та старший слідчий СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак останній 05 червня 2020 року подав до суду заяву, у якій просив розгляд клопотання проводити за його відсутності, клопотання підтримав та просив таке задовольнити.
Користувач майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У зв`язку з тим, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу не здійснювалося відповідно до ст. 107 КПК України.

Розглянувши матеріали клопотання з доданими до нього письмовими доказами та процесуальними документами, приходжу до наступних висновків.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.
Згідно вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Вимогами ст. 172 КПК України визначено, шо клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, якщо клопотання подано ним, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.
Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт, підстави застосування арешту майна, перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 03 червня 2020 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (кримінальне провадження № 0000640).
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03 червня 2020 року ДТП сталася на 533 км + 670 м автодороги «Київ Чоп» на перехресті с. Ямпіль с. Сороки-Львівські Пустомитівського району Львівської області. Протоколом також стверджується, що внаслідок слідчої дії вилучено, зокрема, автомобіль марки «МАН» номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на територію стоянки за адресою м. Львів, вул. Авіаційна, буд. 7.
Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, винесеною старшим слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 04 червня 2020 року, згаданий автомобіль визнано речовим доказом та поміщено на територію стоянки за адресою АДРЕСА_2 .
Окрім цього, суд зазначає, що накладення арешту згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України є тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відтак, судоми має встановлюватися строк дії ухвали про арешт майна.
З врахуванням наведеного вище, враховуючи правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, приходжу до висновку, що слід накласти арешт на автомобіль марки «МАН» номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційних документів належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , для проведення необхідних експертиз та слідчих експериментів у кримінальному провадженні, строком на 30 діб.
Разом з цим клопотання слідчого щодо ухвалення рішення слідчим суддею про визначення місця зберігання транспортного засобу задоволенню не підлягає, оскільки порядок зберігання речових доказів регулюється положеннями ст. 100 КПК України, Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та суду (в новій редакції), затвердженою спільним наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБ України, ВС України, ДСА України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125, та Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМ України від 19 листопада 2012 року № 1104.
Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як попередньо зазначалося, місце зберігання згаданого транспортного засобу визначено постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04 червня 2020 року, яка винесена старшим слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Враховуючи те, що визначення місця зберігання речових доказів не належить до повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про накладення арешту майна, а також зважаючи на те, що постановою слідчого від 04 червня 2020 року уже визначено місце зберігання речових доказів, вилучених під час огляду місця події 03 червня 2020 року, в задоволенні клопотання в даній частині слід відмовити.
Щодо задоволення клопотання в частині заборони проведення обліково-реєстраційних операції, то в цій частині слід відмовити, оскільки накладення арешту виключає можливість вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо автомобіля.
З огляду на вказане, клопотання старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 слід задовольнити частково та накласти арешт на автомобіль марки «МАН» номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційних документів належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , для проведення необхідних слідчих експериментів та експертиз у кримінальному провадженні строком на 30 діб. У задоволенні решти клопотання слід відмовити.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити власнику транспортного засобу ОСОБА_5 та користувачу майна ОСОБА_6 право звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту у випадках, передбачених ст. 174 КПК України, зокрема арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Зважаючи на передбачені ст. 172 КПК України строки розгляду клопотання, а також на те, що старшим слідчим СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 не надано суду контактних даних власника автомобіля марки «МАН» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , остання в судове засідання не викликалася.
Керуючись ст.ст. 26, 40, 100, 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «МАН» номерний знак НОМЕР_1 , який згідно реєстраційних документів належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , для проведення необхідних слідчих експериментів та експертиз у кримінальному провадженні строком на 30 діб.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Роз`яснити власнику транспортного засобу ОСОБА_5 та користувачу майна ОСОБА_6 право звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту у випадках, передбачених ст. 174 КПК України, зокрема арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1