УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «ТОПКІТС» на постанову прокурора Київської області ОСОБА_3 від 03 липня 2019 року про закриття кримінального провадження під №0000417 від 05.07.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «ТОПКІТС» на постанову прокурора Київської області ОСОБА_3 від 03 липня 2019 року про закриття кримінального провадження під №0000417 від 05.07.2018 року.
В обґрунтування своєї скарги заявник зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000417, внесеному до ЄРДР від 05.07.2018 року за заявою директора ТОВ «ТОПКІТС» ОСОБА_5 , про привласнення у листопаді 2017 року колишнім заступником директора вказаного товариства ОСОБА_6 грошових коштів підприємства в особливо великих розмірах, тобто за вчинення злочину, відповідальність за який передбачена за ч. 5 ст. 191 КК України.

Проте, 03 липня 2019 року постановою прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_3 закрито кримінальне провадження № 0000417 від 05.07.2018 року за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Зазначив, що постанова прокурора винесена передчасно на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

Вважає, що досудове розслідування проведено не об`єктивно, висновок прокурором зроблено передчасно, не перевірено доводів потерпілого та свідків, не проведено обшуків за останніми відомими місцями проживання ОСОБА_6 з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, не проведено допиту підозрюваного, не здійснено впізнання підозрюваного, не призначено та не проведено почеркознавчої експертизи, не проведено одночасних допитів свідків, а тому є обґрунтовані підстави для скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження, оскільки висновки покладені в основу постанови про закриття є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

У зв`язку з цим вважає, що оскаржувана постанова винесена прокурором без урахування всіх обставин справи, без проведенням під час досудового розслідування необхідного обсягу слідчих дій, який необхідне для прийняття відповідного процесуального рішення, постанова про закриття кримінального провадження є такою, що суперечить вимогам ст. 284 КПК України, а тому підлягає скасуванню.

В судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Прокурор в судовому засіданні заперечив з приводу поданої скарги адвоката ОСОБА_4 , вважаючи, що прийнята ним постанова є законною та обґрунтованою.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, в тому числі про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, слідчим управлінням Головного управління Національно поліції в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000417, внесеному до ЄРДР від 05.07.2018 року за заявою директора ТОВ «ТОПКІТС» ОСОБА_5 , про привласнення у листопаді 2017 року колишнім заступником директора вказаного товариства ОСОБА_6 грошових коштів підприємства в особливо великих розмірах, тобто за вчинення злочину, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 04.07.2018 до слідчого управління ГУНП в Київській області надійшла заява директора ТОВ «ТОПКІТС» ОСОБА_5 про привласнення у листопаді 2017 року колишнім заступником директора вказаного товариства ОСОБА_6 під час укладення договору про надання інформаційно-консультаційних послуг з ТОВ «ГІДРОПОСТAЧ» грошових коштів у сумі 200 тис. грн.

У ході досудового розслідування 11.09.2018 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у привласненні чужого майна, яке було йому ввірене та перебувало в його віддані, вчинене в особливо великих розмірах, за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу директора товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПКІТС» (код ЄРДПОУ 40683209) №18 від 01.11.2017 «Про призначення», ОСОБА_6 призначено на посаду заступника директора за сумісництвом.

01.11.2017 з ОСОБА_6 підписано договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівника за передані йому підзвітні цінності, та останнього попереджено під розпис про кримінальну відповідальність за привласнення чи розтрату ввірених йому товарно-матеріальних цінностей чи грошових коштів.

У листопаді 2017 року ТОВ «ТОПКІТС» вирішило укласти договір про надання інформаційно-консультаційних послуг з ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» (код ЄРДПОУ 40876195) за напрямом: перспективи попиту в галузі торгівлі машинами та устаткуванням в 2018 році, за яким вартість послуг наданих ТОВ «ТОПКІТС» становила 485 000 гривень.

Відповідно до наказу № 19 від 09.11.2017 у зв`язку з господарською необхідністю та перебуванням директора у запланованій відпустці з 13.11.2017 по 19.11.2017 року, обов`язки директора ТОВ «ТОПКІТС» покладено на заступника директора ОСОБА_6 .

З метою укладання вищевказаного договору, 10.11.2017 ОСОБА_6 , будучи матеріально відповідальною особою, на підставі двох видаткових касових ордерів від 10.11.2017 отримав грошові кошти в сумі 485 000 гривень для подальшого внесення до каси ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» в рахунок оплати наданих послуг.

ОСОБА_6 13.11.2017, перебуваючи в м. Бровари Київської області, діючи від імені ТОВ «ТОПКІТС», уклав договір про надання інформаційно-консультаційних послуг з ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ», відповідно до умов якого повинен був сплатити на користь ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» грошові кошти в сумі 485 000 гривень в якості оплати за надані послуги.

У подальшому, ОСОБА_6 , будучи матеріально відповідальною особою, маючи доступ до чужого майна, яке було йому ввірене та перебувало в його віданні, а саме грошових коштів в сумі 485 000 гривень, які належали ТОВ «ТОПКІТС», вирішив їх привласнити.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи з корисливих спонукань, з метою власного збагачення, грошові кошти в сумі 485 000 гривень до каси ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» не вніс, привласнивши їх, та обернув на свою користь. В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , які виразилися у привласненні грошових коштів в сумі 485 000 гривень, які були йому ввірені та перебували в його віданні, ТОВ «ТОПКІТС» (код ЄРДПОУ 40683209), яке розташоване за адресою: 03158, м. Київ, бульвар Кольцова, 14-з, оф.20, була спричинена матеріальна шкода, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у привласнені чужого майна, яке було йому ввірене та перебувало в його віддані, вчинене в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

При цьому, допитаний представник потерпілого ТОВ «ТОПКІТС» ОСОБА_5 повідомив, що він, будучи директором ТОВ «ТОПКІТС», у жовтні 2017 року вирішив прийняти на роботу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаду заступника директора та були оформлені необхідні адміністративно-кадрові документи. Так, у листопаді 2017 року, він через своїх знайомих дізнався про ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ», яке могло надати послуги щодо аналізу ринку торгівлі машинами та устаткуванням на території Київської області, оскільки його товариство мало намір розширити бізнес. Вказав, що він попередньо домовився з директором ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ», та про прийняте рішення щодо укладення договору ним було проінформовано заступника директора ОСОБА_6 .

Надалі, у листопаді 2017 року ОСОБА_5 перебував у короткостроковій відпустці, а ОСОБА_6 був уповноважений укласти договір між ТОВ «ТОПКІТС» та ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» про надання інформаційно-консультаційних послуг. На виконання цього рішення ОСОБА_5 було видано наказ щодо службового відрядження ОСОБА_6 до Київської області для укладення договору на суму 485 тис. гри.

У подальшому ОСОБА_6 на підставі двох видаткових касових ордерів отримав грошові кошти в сумі 485 000 гривень з каси ТОВ «ТОПКІТС». Після цього, через декілька днів ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те, що ним нібито укладено договір з ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» та сплачено відповідні кошти, хоча підтверджуючих документів не надав.

Також ОСОБА_5 повідомив, що після виходу ним з відпустки ОСОБА_6 у кінці листопада 2017 року подав йому заяву про звільнення за власним бажанням та відповідно до наказу № 20 від 01.12.2017 останнього було звільнено. Надалі, а саме у кінці 2017 року, ОСОБА_5 дізнався, що ОСОБА_6 грошові кошти ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» для виконання договору не сплачені, а тому жодної інформації щодо надання інформаційно-консультаційних послуг не було надано. Після цього була проведена інвентаризація на ТОВ «ТОПКІТС», яка підтвердила факт розтрати коштів ОСОБА_6 на суму 485 тис. гри.

Допитана свідок ОСОБА_9 надала показання в цілому аналогічні показанням ОСОБА_5 та зазначила, що в 2017 році вона працювала на посаді заступника директора ТОВ «ТОПКІТС». Також вказала, що у 2017 ропі у цьому товаристві працював ОСОБА_6 . Так, у листопаді 2017 року ОСОБА_6 отримав з каси ТОВ «ТОПКІТС» грошові кошти в сумі 485 тис. грн. з метою укладання договору про надання інформаційно-консультаційних послуг між ТОВ «ТОПКІТС» та ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» та відповідної оплати. Проте, після звільнення ОСОБА_6 з ТОВ «ТОПКІТС» у кінці 2017 року, їй стало відомо, що останній кошти по оплаті договору щодо надання інформаційно-консультаційних послуг не сплатив, а привласнив собі.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_10 показав, що він є директором ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ». Так, у листопаді 2017 року при спілкуванні з директором ТОВ «ТОПКІТС» ОСОБА_5 вони домовились про майбутнє укладення договору про надання інформаційно-консультаційних послуг між їхніми товариствами. Надалі такий договір був укладений між ТОВ «ТОПКІТС» та ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» на загальну суму 485 тис. гри. При цьому, договір з боку ТОВ «ТОПКІТС» був підписаний заступником директора ОСОБА_6 . Під час укладення даного договору ОСОБА_6 повідомив, що оплату здійснить на протязі декількох днів, однак у подальшому жодні кошти на виконання договору не були сплачені, а тому договір не виконувався їх товариством.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови прокурором вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не виконано.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Разом з тим, прокурор, всупереч вказаним вимогам кримінального процесуального закону, не перевірив та залишив поза увагою доводи допитаних представника потерпілого ТОВ «ТОПКІТС» ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з приводу отримання ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 485 000 гривень з каси ТОВ «ТОПКІТС» та в подальшому укладення ним від імені ТОВ «ТОПКІТС» договору про надання інформаційно-консультаційних послуг з ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ», слідчим не допитано підозрюваного ОСОБА_6 з приводу виконання останнім обов`язків директора ТОВ «ТОПКІТС» та укладення ним 13.11.2017 року з ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» договору про надання інформаційно-консультаційних послуг, відповідно до умов якого він повинен був сплатити на користь ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» грошові кошти в сумі 485 000 гривень в якості оплати за надані послуги, а також щодо отримання ОСОБА_6 у ТОВ «ТОПКІТС» грошових коштів в сумі 485 000 гривень для подальшого внесення до каси ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» в рахунок оплати наданих послуг; не проведено обшуки за останніми відомими місцями проживання ОСОБА_6 з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, не проведено впізнання підозрюваного ОСОБА_6 , не призначено та не проведено почеркознавчої експертизи щодо встановлення підпису ОСОБА_6 на заяві про прийняття на роботу до ТОВ «ТОПКІТС» від 30.10.2017 року, заяві про його звільнення з посади заступника директора ТОВ «ТОПКІТС» від 01.12.2017 року, повідомленні-зобов`язанні від 01.11.2017 року, посадовій інструкції, договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.11.2017 року, договорі про надання інформаційно-консультаційних послуг від 13.11.2017 року, видаткових ордерах про отримання ним грошових коштів в сумі 485 тис. грн. в касі ТОВ «ТОПКІТС», не допитано бухгалтерів ТОВ «ТОПКІТС» та ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ» стосовно видачі грошових коштів в сумі 485 тис. грн. ОСОБА_6 та перерахунку вказаних коштів на рахунок ТОВ «ГІДРОПОСТАЧ», не допитано осіб, які видавали ОСОБА_6 вказані грошові кошти.

Крім того, прокурором не взято до уваги висновок судово-економічної експертизи від 03.08.2018 року № 12-3/85, згідно якої документально підтверджується видача 10.11.2017 року заступнику директора ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 485 000 грн. з каси ТОВ «ТОПКІТС».

Таким чином, слідчий та прокурор в порушення вимог кримінального процесуального закону, не провів всього необхідного обсягу слідчих дій, необхідних для встановлення істини у справі, тим самим допустивши неповноту та однобічність, при цьому не перевіривши доводи, наведені у скарзі представником потерпілого, не дослідив обставини кримінального провадження в їх сукупності, не давши їм належної оцінки, для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, сукупність наведеного свідчить про неповноту, однобічність та упередженість проведеного досудового розслідування.

Зібрані у справі докази не є достатніми для беззаперечного висновку про відсутність складу злочину.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Таким чином, слідчому та прокурору необхідно з`ясувати всі питання, перелічені у вказаній ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови, невідповідність її вимогам ст.ст. 91,92, 93, 94, ч. 5 ст. 110 КПК України, що має наслідком її скасування.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 110, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «ТОПКІТС» задовольнити.

Постанову прокурора Київської області ОСОБА_3 від 03 липня 2019 року про закриття кримінального провадження під №0000417 від 05.07.2018 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1