Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/601/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2020 року, якою ОСОБА_8 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2020 року ОСОБА_8 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці з 15.00 год. 25 червня 2020 року по 15.00 год. 24 серпня 2020 року з додатковим обов`язком носити електронний засіб контролю.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про зміну запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, знаходячись на волі може незаконно впливати на інших учасників, може скоїти нові умисні злочини, з метою припинення його злочинної діяльності та забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 , запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з тим, що ухвала суду оскарженню не підлягає, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України, стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно вимог п.п. 1, 2, 17 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні узгоджуватися із загальними засадами кримінального провадження, зокрема, із забезпеченням права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора та слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскарженні судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема, вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 КПК, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру та інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 392 КПК України, регламентовано, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Ухвала Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2020 року, якою продовжено ОСОБА_8 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці з 15.00 год. 25 червня 2020 року по 15.00 год. 24 серпня 2020 року з додатковим обов`язком носити електронний засіб контролю, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, постановлена під час судового розгляду кримінального провадження, отже, окремому апеляційному оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Вказаною нормою закону регламентовано не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, у випадку апеляційного оскарження судового рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Наведене кореспондується з правовою позицією Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009, згідно з яким питання про обмеження прав та свобод вирішується виключно при продовженні обвинуваченому строку тримання під вартою на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Обмеження права на оскарження ухвал, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зокрема ухвала про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

За таких обставин, оскільки кримінальним процесуальним законом не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали місцевого суду про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відсутні підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.286, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слід відмовити.

Водночас, необхідно зауважити, що якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. Верховний Суд визнав правильними такі рішення апеляційних судів (ухвала Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 439/1271/17; постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 180/210/17).

Цей висновок ґрунтується на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України.

Аналогічний підхід був застосований Великою Палатою Верховного Суду, яка вважала за необхідне закрити касаційне провадження, відкрите за скаргою на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (постанова від 23 січня 2019 року у справі № 738/1482/16-к).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25.06.2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід закрити.

Керуючись ст.ст.392, 376, 399, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2020 року, стосовно ОСОБА_8 закрити у зв`язку з тим, що ухвала суду першої інстанції не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4