Справа № 308/2249/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2020 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю : прокурора ОСОБА_3
підозрюваної - ОСОБА_4
Захисником підозрюваної, адвокатом ОСОБА_5 подано заяву про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 від розгляду вказаного клопотання. Відвід мотивований тим, що слідча суддя ОСОБА_6 розглядала клопотання слідчого і прокурора про обрання запобіжного заходу та клопотання про продовження строків тримання під вартою відносно громадянки ОСОБА_4 .. Стверджує, що незважаючи на невиконання слідчими Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ухвали слідчого судді ОСОБА_6 від 19.03.2020 року, якою слідчих було зобов`язано вирішити клопотання захисника підозрюваної від 02.03.2020 року, слідчим суддею не вживаються заходи до їх виконання, чим продовжує надавати переваги стороні обвинувачення, при тому, що слідство порушує права підозрюваної на доступ до документів. А тому вважає, що невиконання слідчим суддею своїх же протокольних процесуальних ухвал, не реагування на невиконання її письмових ухвал слідчим, викликає сумнів у сторони захисту у її неупередженості.
Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала подану її захисником адвокатом - ОСОБА_5 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 та просила таку зодоволити .
Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не з`явилися в судове засідання , хоча про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. До суду від ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд заяви про відвід судді у її відсутності.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання просив відмовити у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_6 , оскільки вважає, що відсутні підстави передбачені ст.ст. 75, 76 КПК України .
Слідчий суддя, якому заявлено відвід в судове засідання з розгляду справи не з`явився, про час, дату та місце проведення розгляду заяви, повідомлявся у спосіб, визначений ст. 135 КПК України.
Виходячи з положень ст. 81 КПК України, слідчий суддя визнав можливим розгляд заяви у відсутності слідчого судді, якому заявлено відвід.
Вивчивши матеріали справи в межах заявленого відводу, та з`ясувавши доводи стосовно відводу суд приходить до наступного висновку.
Положення ст.ст.75,76 КПК України визначають підстави щодо відводу слідчого судді.
За змістом ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильності чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року).
Як видно, наведені захисником ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 в заяві від 26.05.2020р. обставини про відвід слідчого судді ОСОБА_6 не є такими, які викликають сумнів у її неупередженості, а також не містять справжніх та переконливих обставин, які б викликали сумнів її у цьому і які б унеможливлювали ухвалення слідчим суддею об`єктивного процесуального рішення у справі. Процесуальна позиція слідчого судді при вирішенні того чи іншого клопотання не може бути підставою для його відводу. Не погодження з процесуальними рішеннями та діями судді не є підставою для його відводу та не свідчать про упередженість слідчого судді ОСОБА_6 у розгляді клопотання. Із заяви про відвід від 26.05.2020р. не вбачається, що дії ( бездіяльність) слідчого по невиконанню ухвали слідчого судді оскаржувались стороною захисту.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлений відвід слідчому судді не є обґрунтованим, не підтверджений належними доказами, а тому, в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1