Дата документу 20.02.2020 Справа № 554/1201/20
Провадження № 1кс554/2456/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 31 січня 2020 року,-
В С Т А Н О В И В:
В провадження суду надійшла скарга представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 31 січня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України .
Скаргу обґрунтовує тим, що 31.01.2020 нею на адресу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава було подано заяву про вчинення відносно ОСОБА_3 прокурором Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, яке полягає в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень та ображають особисту гідність потерпілого, яке передбачене ч.2 ст. 365 КК України. Зазначила, що вказану заяву про вчинення кримінального правопорушення ТУ ДБР, розташованому у м. Полтаві отримано 03.02.2020 року. Станом на день подачі скарги відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві.
У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_3 та його представника, та прохала скаргу задовольнити.
Представник ТУ ДБР у м.Полтаві у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду скарги, не з`явився. Неявка суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Дослідивши наявні у матеріалах скарги докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_4 , яка є представником ОСОБА_3 , звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 31.01.2020 року, в якій просила внести відповідні відомості до ЄРДР про вчинення, на її думку, прокурором Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, яке отримано ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві 03.02.2020.
Зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення слідує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України (кримінальне провадження № 0002563 від 15.10.2017). На даний час кримінальне провадження перебуває на розгляді у Куп`янському міськрайонному суді Харківської області. У судовому засіданні були допитані потерпіла та свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно, які на думку ОСОБА_3 дали завідомо неправдиві показання з приводу обставин втрати та пошуку мобільного телефону. Про вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень, які відбулися у приміщенні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області, ОСОБА_3 повідомив усно прокурора Куп`янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та просив внести відомості до ЄРДР. Однак прокурор проігнорував усну заяву про злочин, чим перевищила свої службові повноваження, перешкодивши встановленню обставин кримінального провадження № 0002563 від 15.10.2017. та підтвердження невинуватості Мякішева у вчиненні крадіжки мобільного телефону, виразила свою недовіру до правдивості повідомлення ОСОБА_3 про вчинення злочину, чим принизила його честі і гідність. Наразі склалася ситуація, коли ОСОБА_3 вимушений перевіряти замість прокурора ОСОБА_5 належність та допустимість доказів по зазначеному провадженню, виявляти вчинення злочинів. Через недбале ставлення прокурора до своїх службових обов`язків, перевищення влади, яке полягало у приховування злочинів він вимушений звертатися до інших правоохоронних органів за захистом і справедливістю. Такі дії прокурора ОСОБА_5 завдають йому душевних страждань, принижують його честь і гідність.
Відомості, викладені у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. визначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обовязковими для внесення до ЄРДР.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заявник вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії особи підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 365 КК України.
При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаною у заяві особою, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Крім того, доводи заяви ОСОБА_4 зводяться до непогодження із пред`явленим ОСОБА_3 обвинуваченням за ч.1 ст. 185 КК України та надання оцінки доказів у кримінальному провадженні по його обвинуваченню, що є завданням суду під час розгляду справи по суті.
Таким чином, доводи заявника у заяві від 31 січня 2020 року є його особистою оцінкою дій вказаної особи і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про прокуратуру» здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.
Згідно з п.5 ч.1 ст.43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.45 Закону України «Про прокуратуру» рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.
Отже, кримінальним процесуальним законодавством фактично передбачено випадки прийняття службовим особами рішень, з якими не згодні інші учасники провадження, що не позбавляє їх права реалізації своїх прав шляхом оскарження.
Таким чином, незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 31 січня 2020 року повідомленням про вчинення вищевказаною посадовою особою кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного кримінального правопорушення, така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_4 від 31 січня 2020 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 31 січня 2020 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1