УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2020 Справа №607/19779/18

Колегія суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря с/з ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

та захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001617 від 05 червня 2018 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за №0001617 від 05 червня 2018 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.289 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.289 КК України.

Під час розгляду в судовому засіданні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, прокурор зазначив, що слід залишити без змін застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжити його строк терміном до двох місяців, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується, а на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу та його продовження, не зменшились, зокрема зважаючи на санкцію статті обвинувачення, ОСОБА_6 зможе переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Інші учасники судового розгляду при вирішенні питання доцільності продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладаються на думку суду.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та враховуючи думку прокурора, який вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав клопотання свого захисника, та думку інших учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника слід відмовити за безпідставністюта продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2018 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому останньому неодноразово продовжувався через наявність ризиків, які продовжували існувати, зокрема 17 січня 2020 року строк запобіжного заходу було продовжено до 16 березня 2020 року.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 р., у справі «Летелье проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, мається лі суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, колегія суддів вважає необхідним продовжити застосування обраного раніше запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою та не вбачає підстав для його зміни, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема, домашнього арешту, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.
При цьому колегія суддів враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, частина з яких, передбачених ч. 3 ст.289 КК України, згідно ст. 12 КК України є умисними особливо тяжкими злочинами, за які у разі доведеності його вини передбачено покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі, ризики визначені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , а також в ухвалах суду про продовження строку тримання під вартою, на даний час не зменшились, зокрема ОСОБА_6 , зважаючи на санкцію статті обвинувачення, може переховуватися від суду, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись: главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 336, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт відмовити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_6 терміном до двох місяців, тобто до 02 травня 2020 року.

Судове засідання в кримінальному провадженні за №0001617 від 05 червня 2018 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.289 КК України, відкласти на 14.00 год. 10 квітня 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , його захиснику, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 .

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Головуючий суддяОСОБА_1