Дата документу 19.12.2019
Справа № 334/3596/17
Провадження № 1-в/334/99/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя заяву ОСОБА_3 про скасування арешту

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про скасування арешту майна, в якій просить суд скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 в межах кримінального провадження.

В заяві вказала, що в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувало кримінальне провадження № 334/3596/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.4 ст.358 КК України. Під час досудового слідства, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2017 року по справі №331/12/37/17 у кримінальному провадженні №0000316 від 19.08.2016 року накладено арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , а саме:квартиру загальною площею 69,52 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;1/4 частину нежитлової будівлі, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;1/4 частину виробничого приміщення літ. А, розташовано за адресою: АДРЕСА_3 . Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2017 року по справі № 334/3596/17 (провадження № 1-кп/334/467/17) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.4 ст.358 КК України, на підставі яких призначено покарання:за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді позбавленняволі строком на 5(п`ять) років; за ч.4 ст.358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.На підставі ст.70 ч.І КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 5(п`ять) років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуваннямна 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 168503694) на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі ухвали Жовтневого районного суду від 16.02.2017 року по справі №331/1237/17. Особа, майно якої обтяжують є ОСОБА_4 .
Згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20.03.03р. Хортицька районна адміністрація Запорізької міської ради посвідчила, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянам: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію житлдового фонду». Згідно Технічного паспорту № НОМЕР_2 від 28 лютого 2003 року, на квартиру АДРЕСА_5 від власниками квартири є: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Враховуючи те, що вироком суду у кримінальному провадженні №0000316 від 19.08.2016 року накладений арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 скасовано не було, тому на теперішній час порушуються права співвласника квартири, що не дозволяє їй розпоряджатися такою власністю на свій розсуд, у зв`язку з чим ОСОБА_3 звернутись до суду з даною заявою, в якій просить суд зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , накладений на підставі ухвали Жовтневого районного суду від 16.02.2017 року по справі №331/1237/17
В судовому засідання представник заявника адвокат ОСОБА_6 надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги про зняття арешту з квартири підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Прокурор надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти вимог, викладених у заяві, не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 10 вказаної статті не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення закріплені в ст. 316-321 ЦК України.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувало кримінальне провадження № 334/3596/17 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.4 ст.358 КК України..

Під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2017 року по справі №331/12/37/17 у кримінальному провадженні №0000316 від 19.08.2016 року накладено арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , а саме:квартиру загальною площею 69,52 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;1/4 частину нежитлової будівлі, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;1/4 частину виробничого приміщення літ. А, розташовано за адресою: АДРЕСА_3 /а.с.42/.
Згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 20.03.03р. Хортицька районна адміністрація Запорізької міської ради посвідчила, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянам: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію житлдового фонду». Згідно Технічного паспорту № НОМЕР_2 від 28 лютого 2003 року, на квартиру АДРЕСА_5 власниками квартири є: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.46-48).
Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2017 року по справі № 334/3596/17 (провадження № 1-кп/334/467/17) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.4 ст.358 КК України, на підставі яких призначено покарання:за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді позбавленняволі строком на 5(п`ять) років; за ч.4 ст.358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.На підставі ст.70 ч.І КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 5(п`ять) років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуваннямна 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України /а.с.59-60/.
Отже, відпала потреба у заходах забезпечення позову.
Однак, Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 168503694) на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі ухвали Жовтневого районного суду від 16.02.2017 року по справі №331/1237/17. Особа, майно якої обтяжують є ОСОБА_4 /а.с.90/.
У зв`язку з наявністю незнятого в межах кримінального провадження арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на теперішній час порушуються права співвласника квартири, заявника ОСОБА_3 , що не дозволяє їй розпоряджатися такою власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за №5 від 03.06.2016 встановлено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Таким чином, суд вважає за необхідне зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , співвласником якої є заявник ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 9, 174 КПК України, суд
ухвалив :

Заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали Жовтневого районного суду від 16.02.2017 року по справі №331/1237/17.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1