Справа № 161/8016/20
Провадження № 1-кп/161/834/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 02 червня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000332, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 21.05.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Полонка Луцького району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, гр.України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в порядку ст.89 КК України судимості не має,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 12.04.2020 близько 04.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання АДРЕСА_2 , умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , скориставшись тим, що остання спала на розкладному кріслі, наніс їй один удар молотком у лобну ділянку голови, внаслідок чого заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді імпресійного зламу лобної кістки справа з раною шкіри в даній ділянці, які згідно висновку судово-медичної експертизи №273 від 14.04.2020 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто умисно наніс потерпілій тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Цивільний позов КП «Луцька міська клінічна лікарня" про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої визнав повністю. Суду дав показання, що 12.04.2020 вночі, перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпіла спала, наніс їй один удар молотком по голові, чим спричинив тілесні ушкодження. Факту перебування в стані алкогольного сп`яніння не заперечує.Перед потерпілою вибачився, у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Аналогічні показання відображені і у протоколі проведення слідчого експерименту від 16.04.2020, під час якого ОСОБА_4 розповів про обставини вчинення відносно потерпілої ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю ствердила показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи. Претензій до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання, то враховуючи наявність у обвинуваченого хворої матері, яка потребує постійного стороннього догляду, просила суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість в умисному нанесені потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, підтверджується окрім показань обвинуваченого та потерпілої, зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Протоколом огляду місця події від 12.04.2020 (з фото таблицями) стверджується факт вчинення кримінального правопорушення щодо потерпілої у житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_2 . Під час його проведення було виявлено та вилучено одяг, молотки та інші речі, що мають значення речових доказів у даному провадженні.
Вказані речі оглянуто, згідно протоколу огляду від 13.04.2020 та визнано речовими доказами, відповідно до постанов слідчого від 13.04.2020.

Згідно висновку експерта №273 від 14.04.2020 гр. ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді імпресійного зламу лобної кістки справа з раною шкіри в даній ділянці, рана в ділянці обличчя справа. Імпресійний злам лобної кістки справа з раною шкіри в даній анатомічній ділянці виник в результаті травмуючої дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, рана в ділянці обличчя справа виникла в результаті травмуючої дії тупого предмету. За ступенем тяжкості імпресійний злам лобної кістки справа з раною шкіри в даній анатомічній ділянці відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, рана в ділянці обличчя справа за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Виключається можливість їх виникнення як під час падіння з висоти власного зросту, так і внаслідок удару у дерев`яне бильце головою, коли остання перебувала у лежачому положенні на розкладному кріслі.
Враховуючи характер виявленого у ОСОБА_5 тілесного ушкодження, можна судити, що воно виникло в результаті травмуючої дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, а саме - металевою частиною молотка.
Враховуючи, що показання обвинуваченого не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, вони відповідають обставинам справи, показанням самої потерпілої та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які, відповідно до ст.85, 86 КПК України, є належними та допустимими, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, має постійне місце проживання, де проживає разом із матір`ю, що потребує постійного стороннього догляду, попросив вибачення перед потерпілою, тому остання на його суворому покаранні та позбавленні волі не наполягала, при цьому, вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи особу обвинуваченого, який в порядку ст..89 КК України судимості не має, а тому суд призначає покарання в межах санкції ст.121 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України (при цьому, іспитовий строк визначається на максимально можливий строк).

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі ст.128, 129 КПК України, ст.1206 ЦК України цивільний позов КП "Луцька міська клінічна лікарня" про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої задовольнити повністю. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь КП «Луцька міська клінічна лікарня» 10 327 (десять тисяч триста двадцять сім) грн понесених витрат на лікування потерпілої, підтверджених довідкою №743/2.8.20 від 13.05.2020.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, повернути законним володільцям та знищити.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 121 ч.1 КК України та призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов КП "Луцька міська клінічна лікарня" про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої задовольнити повністю. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь КП «Луцька міська клінічна лікарня» 10 327 (десять тисяч триста двадцять сім) грн понесених витрат на лікування потерпілої.

Речові докази:
-куртку з тканини білого кольору, 2 футболки та джинсові штани (квитанція №106856), що передані на зберігання в камеру схову Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області повернути законному володільцеві потерпілій ОСОБА_5 ;

-3 молотки, ніж, дві наволочки та виріз тканини (квитанція №106856), що передані на зберігання в камеру схову Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області знищити;

-чоловічу куртку, сорочку чоловічу, чоловічі спортивні штани (квитанція №106853), що передані на зберігання в камеру схову Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області - повернути законному володільцеві обвинуваченому ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1