СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5436/20
пр. № 1-кп/759/866/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000865, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2020 року та номер кримінального провадження 0001574, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, студент 3 курсу Київського ліцею будівнцитва, архітектури та дизайну, не одружений, пільг та утриманців не має, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, який проживає у АДРЕСА_2 , офіційно не працює, з середньою спеціальною освітою, не одружений, пільг та утриманців не має, згідно ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначені кримінальні провадження,

встановив:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, спілкуючись між собою у невстановлені досудовим розслідуванням місці та час, вирішили здобувати кошти для особистих потреб, шляхом незаконного заволодіння майном громадян, вступивши між собою в попередню злочинну змову. З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , зустрілися 12.02.2020, у нічний час доби, біля мафа "Шаурма", розташованого по вул. Підлісній, буд. 1 м. Києві. При цьому, вони звернули увагу на раніше не знаймого їм ОСОБА_6 , котрий знаходився біля вказаного мафа та мав при собі сумку. Діючи згідно досягнутою домовленості, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підійшли до ОСОБА_6 та переслідуючи мотив, направлений на заволодіння чужим майном, з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрали з вище зазначеною сумки ОСОБА_6 належне йому майно, а саме: планшет "Samsung Galaxy Tab", вартістю 4857 грн. 50 коп., в якому знаходилась сім картка мобільного оператора "Водафон", батарею додаткового живлення "Color way", вартістю 500 грн., завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5357 грн. 50 коп. Відкрито викравши чуже майно, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що зустрівся з ОСОБА_4 12.02.2020, у нічний час доби, біля мафа "Шаурма", розташованого по вул. Підлісній, буд. 1 м. Києві, де помітили раніше не знаймого їм потерпілого, котрий знаходився біля вказаного мафа та мав при собі сумку. Вони підійшли до останнього та викрали з його сумки планшет "Samsung Galaxy Tab" та батарею додаткового живлення. Після чого разом з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що зустрівся з ОСОБА_3 12.02.2020, у нічний час доби, біля мафа "Шаурма", розташованого по вул. Підлісній, буд. 1 м. Києві, де помітили раніше не знаймого їм потерпілого, котрий знаходився біля вказаного мафа та мав при собі сумку. Вони підійшли до останнього та викрали з його сумки планшет "Samsung Galaxy Tab" та батарею додаткового живлення. Після чого разом з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінальних проваджень, що характеризують їх особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінальних проваджень, що характеризують особу обвинувачених, доходить висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, який навчається на 3 курсу, не одружений, працездатний, але офіційно не працює, пільг та утриманців не має, раніше не судимий, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, з середньою-спеціальною освітою, не одружений, працездатний, але офіційно не працює, пільг та утриманців не має, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що покарання обвинуваченим потрібно призначити у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть їх виправленню, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, поклавши на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України, а саме - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, поклавши на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України, а саме - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання - скасувати.

Речові докази по справі: батарею додаткового живлення, білого кольору, марки "ColorWey" - повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору

Суддя: ОСОБА_1