Провадження № 11-кп/4820/227/20
Справа № 685/1427/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянула в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 16 липня 2019 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2019 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2019 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, невійськовозобовязаного, із середньою освітою, не працює, неодруженого, раніше судимого:
- 18 червня 2001 року Стрийським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 140 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 24 січня 2003 року умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 3 місяці 25 днів;
- 6 жовтня 2003 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 27 листопада 2006 року умовно-достроково, невідбутий термін 10 місяців 19 днів;
- 26 жовтня 2007 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 3 травня 2012 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з випробуванням із призначенням іспитового строку 1 рік 6 місяців;
- 22 травня 2013 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 315, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 26 грудня 2016 року умовно-достроково, невідбутий термін 9 місяців 30 днів, із заміною невідбутої частини покарання на 240 годин громадських робіт, покарання відбув повністю,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки 2 місяці позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 призначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Постановлено строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 12 грудня 2019 року, зараховано йому в строк відбування покарання час затримання та перебування під вартою з 25 вересня 2019 року по 11 грудня 2019 року включно, всього 78 днів.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Постановлено скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24 липня 2019 року та 29 липня 2019 року.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «Samsung», моделі SM-J250F, який зберігається в кімнаті речових доказів Теофіпольського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, постановлено повернути потерпілій ОСОБА_10 ;
- зварювальний апарат марки «Kaiser», моделі MAG-195R, який зберігається в кімнаті речових доказів Теофіпольського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, постановлено повернути потерпілій ОСОБА_11 .
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1256 грн. 08 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
За вироком суду, 15 липня 2019 року біля 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку по АДРЕСА_3 , користуючись відсутністю сторонніх осіб та вільним доступом до майна, маючи непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, а відтак, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав належний ОСОБА_10 бувший у використанні мобільний телефон марки «Samsung», моделі SM-J250F, вартістю 2533 грн. 33 коп.
23 липня 2019 року біля 17 год. 20 хв. ОСОБА_8 , прийшовши на територію домогосподарства по АДРЕСА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, користуючись безпорадним станом особи похилого віку ОСОБА_12 , відкрито викрав належний ОСОБА_11 зварювальний апарат марки «Kaiser», моделі MAG-195R, вартістю 3641 грн. 67 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, за епізодом обвинувачення у крадіжці у потерпілої ОСОБА_11 та кваліфікувати його дії, як незакінчений замах на вчинення цього злочину. На його думку, в його діях є ознаки незакінченого замаху на вчинення злочину, так як він з причин, що не залежали від його волі, а саме: відмови ОСОБА_13 від купівлі зварювального апарату, приїзду потерпілої та працівників поліції, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними вчинити для доведення злочину до кінця. На думку обвинуваченого, неврахування цих обставин призвело до неправильної кваліфікації його дій судом першої інстанції за вищевказаним епізодом обвинувачення, що призвело до призначення необгрунтовано суворого покарання за цей злочин, а також остаточного покарання.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання поданої апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, який проти апеляційної скарги обвинуваченого заперечував; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно (за епізодом крадіжки майна потерпілої ОСОБА_10 ), при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними в провадженні, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, ніким з учасників не оскаржуються, відтак відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду в цій частині не перевіряється.
Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 про відсутність в його діях ознак закінченого складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (за епізодом обвинувачення у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно) та про наявність в його діях ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, безпідставні і вказують фактично на намагання обвинуваченого пом`якшити свою відповідальність.

Покладені в основу вироку докази повністю викривають обвинуваченого у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, за обставин, відображених у вироку.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів, не дають підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 186 КК України ні на ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, ні на ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, з підстав, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого, не встановлено таких і під час апеляційного розгляду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 по епізоду обвинувачення у відкритому викраденні зварювального апарату марки «Kaiser», моделі MAG-195R, який належить потерпілій ОСОБА_11 , повністю доводиться дослідженими судом першої інстанції доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку.
В суді першої інстанції, після зміни своїх первісних показань щодо обставин заволодіння зварювальним апаратом ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_8 показав, що 23 липня 2019 року вирішив продати належний ОСОБА_11 зварювальний апарат, для чого пішов на господарство її бабусі ОСОБА_14 . Коли з літньої кухні почав виносити зварювальний апарат, ОСОБА_12 почала до нього кричати, щоб він залишив зварювальний апарат, однак він, не послухавши її, виніс апарат на дорогу. ОСОБА_13 відмовився купувати зварювальний апарат. Обвинувачений відніс зварювальний апарат на відстань більше 200 м від будинку, в цей час приїхала ОСОБА_11 , яка викликала поліцію.
Вказані доводи сторони захисту були предметом дослідження в суді першої інстанції та свого підтвердження не знайшли. Суд першої інстанції навів мотиви своїх висновків у вироку, з якими погоджується колегія суддів.
Допитана в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_11 показала, що про відкрите викрадення ОСОБА_8 зварювального апарату їй телефоном повідомила бабуся ОСОБА_12 , яка пояснила, що намагалася перешкодити ОСОБА_8 викрасти з літньої кухні зварювальний апарат, однак останній на неї не реагував і виніс зварювальний апарат на дорогу, де на нього чекали якісь чоловіки. Після дзвінка ОСОБА_12 потерпіла відразу приїхала додому та, побачивши на дорозі ОСОБА_8 , який покинув зварювальний апарат в кущах, зателефонувала до поліції.
Свідок ОСОБА_15 в суді першої інстанції показав, що 23 липня 2019 року після 16 год. в магазині «ЮВІ», що по вул. Небесної Сотні в смт. Теофіполь, ОСОБА_8 під час розмови запропонував йому купити у нього за 500 грн. власний зварювальний апарат. Свідок на таксі спільно з ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , який показував таксисту дорогу до будинку, поїхали по зварювальний апарат. На подвір`я, на яке вказав ОСОБА_8 , він особисто не заходив, а чекав біля воріт. Через деякий час свідок побачив на подвір`ї жінку похилого віку, яка сварилася з ОСОБА_8 та з`ясовувала в останнього, навіщо той виносить зварювальний апарат. ОСОБА_8 витягнув зварювальний апарат з подвір`я, але свідок, побачивши великі розміри зварювального апарата, що його не влаштовувало, відразу відмовився від його придбання та, крім того, почувши галас жінки, пішов в напрямку гаражів на протилежний бік вулиці.
Такі ж показання давав в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 .
Допитана в порядку ст. 225 КПК України свідок ОСОБА_12 показала, що в липні 2019 року в післяобідню пору дня (точну дату не пам`ятає) на територію її господарства зайшов знайомий її внучки ОСОБА_11 ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Разом з ОСОБА_8 на подвір`я також зайшов незнайомий для неї чоловік. Після цього ОСОБА_8 разом з тим чоловіком пішли до підсобного приміщення (літньої кухні), звідки виніс належний внучці ОСОБА_11 зварювальний апарат та направився з викраденим з подвір`я господарства на дорогу. Коли ОСОБА_8 виходив з літньої кухні зі зварювальним апаратом, то вона стала на нього кричати, щоб залишив зварювальний апарат, внаслідок чого ОСОБА_8 її штовхнув.
Вина обвинуваченого підтверджується також:
- даними протоколу огляду місця події від 23 липня 2019 року з фототаблицею та план-схемою, відповідно до якого було оглянуто домогосподарство по АДРЕСА_4 , із підсобного приміщення якого було викрадено зварювальний апарат марки «Kaiser», моделі MAG-195R; (а.с. 104-110);
- даними протоколу огляду від 23 липня 2019 року з фототаблицею, відповідно до якого в присутності понятих та з участю обвинуваченого ОСОБА_8 було оглянуто вулицю Кухарука неподалік житлового будинку № 2 в смт. Теофіполь, де за добровільною вказівкою останнього виявлено та вилучено викрадений обвинуваченим в потерпілої ОСОБА_11 зварювальний апарат марки «Kaiser», моделі MAG-195R (а.с. 111-113);
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 14 серпня 2019 року з відтвореним в судовому засіданні відеозаписом на диску DVD-R «DATEX» № ВК5F60-PW50, в ході якого обвинувачений ОСОБА_8 відтворив дії, обстановку та обставини заволодіння майном ОСОБА_11 з домоволодіння по АДРЕСА_4 (а.с. 125-128);
- даними висновку судової товарознавчої експертизи від 31 липня 2019 року № 12.1-0499:19, згідно якого ринкова вартість викраденого зварювального апарату марки «Kaiser», моделі MAG-195R станом на 23 липня 2019 року могла становити 3641,67 грн. (а.с. 118-123).
Колегія суддів критично оцінює доводи ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, та обвинуваченого і захисника в апеляційному суді, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати, як незакінчений замах на відкрите викрадення зварювального апарату, який належить потерпілій ОСОБА_11 . Доводи обвинуваченого, що він не закінчив злочин з причин, що не залежали від його волі, через відмову ОСОБА_15 від купівлі зварювального апарату, приїзду потерпілої та працівників поліції, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не можуть бути враховані, позаяк такі його показання є суперечливими, не узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 .
Судом першої інстанції вірно встановлено, з чим погоджується апеляційний суд, що обвинувачений, витягнувши зварювальний апарат з літньої кухні, перемістив його далеко за межі господарства ОСОБА_12 (мав реальну можливість розпоряжатися і користуватися ним), а ті обставини, що ОСОБА_13 на території будинковолодіння ОСОБА_17 відмовився від купівлі апарату, що через деякий час приїхала потерпіла, яка викликала працівників поліції, не дають підстав для інакшої кваліфікації дій обвинуваченого, відтак доводи апеляційної скарги не можуть бути задоволені.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання ОСОБА_8 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким злочином, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_8 раніше судимий, згідно довідки-характеристики від 15 серпня 2019 року № 396 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за даними досудової доповіді від 5 листопада 2019 року № 43/16/776 ризик вчинення повторного злочину та ризик небезпеки для суспільства є дуже високими. Обставиною, що пом`якшує його покарання, судом визнане щире каяття обвинуваченого. Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, рецидив злочинів, вчинення одного із злочинів (епізод відкритого заволодіння майном ОСОБА_11 ) в стані алкогольного сп`яніння.

Своє рішення про призначення обвинуваченому покарання в виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України (в межах санкцій цих статей КК України) та призначення остаточного покарання відповідно ч. 1 ст. 70 КК України, з застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим в виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, суд першої інстанції належним чином обгрунтував, з чим погоджується колегія суддів.

Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання, яке слід відбувати реально, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для пом`якшення призначеного покарання, про що стверджували апелянт та його захисник, немає.
Підстави для висновку, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого внаслідок його суворості, про що вказує обвинувачений, відсутні та підстав для його пом`якшення під час апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок постановлений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги у колегії суддів не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді