Справа № 164/157/20 Провадження №11-кп/802/272/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника установи

виконання покарань ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 12 лютого 2020 року, якою клопотання ДУ «Маневицька виправна колонія №42» про звільнення засудженого ОСОБА_7 про звільнення умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2018 року, задоволено, звільнено засудженого умовно-достроково на невідбутий строк покарання 4 місяці,

В С Т А Н О В И В
Згідно ухвали суду, засудженого ОСОБА_7 звільнено від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 16.10.2018, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 4 місяці.
Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального та кримінального законів. Вказує що засуджений не довів свого виправлення з огляду на його характеристику, відсутність бажання працювати. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши доповідача який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який повністю підтримав скаргу, міркування засудженого та представника установи виконання покарань, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу заперечили та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Частиною 1 ст.6 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Дану вимогу закону судом першої інстанції не було дотримано в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений протягом відбування строку покарання не працює, стягнень не мав, отримував два заохочення, даних про позитивну характеристику матеріали особової справи не містять.

24.09.2019 комісією установи відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, а 24.12.2019 комісією установи відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення.

Таким чином, на думку апеляційного суду, засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення оскільки взагалі не працює, при тому що має значну суму заборгованості по аліментах, а його поведінка взагалі не свідчить про будь-яку сумлінність.

Участь засудженого у програмах диференційованого виховного впливу, про що вказує суд першої інстанції, взагалі апеляційним судом не береться до уваги, оскільки така участь не свідчить про сумлінну поведінку.

На глибоке переконання суду, встановлені судом обставини не дають прийти до однозначного висновку про наявність саме процесу позитивних змін, як це передбачено ч.1 ст.6 КВК України.

За таких обставин, суд першої інстанції необґрунтовано прийняв рішення про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, тому ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою скаргу прокурора необхідно задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні клопотання установи виконання покарань.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 12 лютого 2020 року скасувати.

В задоволенні клопотання ДУ «Маневицька виправна колонія №42» про звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2018 року, відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді