Справа № 404/3477/20
Номер провадження 1-кп/404/243/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання у м.Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002602 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, проживаючої по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Кіровограда на розгляд надійшов зазначений обвинувальний акт та ухвалою суду призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 на два місяці, проти якого заперечила сторона захисту та заявила клопотання про зміну обвинуваченій запобіжного заходу на домашній арешт.

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 18.04.2020 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 год. 00 хв. 15 червня 2020 року.

Згідно з вимогами ч.2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, передбаченими для судового розгляду, у тому числі ч.3 ст.331 КПК України, так і положеннями ч.1 ст.197, ч.3 ст.315 КПК України, тому судом не беруться до уваги доводи захисника щодо порушення порядку заявлення прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої під варти.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, небезпечного для життя та здоров`я людини, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна. При цьому обвинувачена офіційно не працевлаштована та не має офіційних заробітків, підозрюється у вчиненні злочину під час здійснення стосовно неї іншого кримінального провадження про аналогічний злочин, раніше неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини.

Таким чином із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, які наведені раніше, оцінюючи суворість можливого покарання обвинуваченої, тяжкість висунутого обвинувачення в умисному тяжкому злочині, особи обвинуваченої, яка немає законних та офіційно задекларованих доходів, раніше притягалася до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачена, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, а також вчинити подібне кримінальне правопорушення. Вищезазначені обставини є необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченої під вартою.

Отже заявлені стороною обвинувачення ризики є триваючими, не зменшилися в такому обсязі, що забезпечило б належну процесуальну поведінку обвинуваченої шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Вказані ризики не спростовують доводи сторони захисту, а твердження захисника про безпідставність обвинувачення та фальсифікацію доказів у провадженні є передчасними, оскільки докази у кримінальному провадженні судом не досліджувалися, кримінальне провадження по суті не розглянуто та оцінка доказам судом не надавалася.

Відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню з продовженням строків тримання під вартою обвинуваченої на два місяці, а підстави до задоволення клопотання захисника відсутні.

Водночас, під час розгляду клопотання стороною захисту повідомлено про систематичне застосування сили та побиття обвинуваченої ОСОБА_3 особами, які утримуються разом із нею в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» з метою зміною нею показань у іншому кримінальному провадженні про вбивство, а також неналежне реагування на це правоохоронних органів та керівництва слідчого ізолятора.

Відповідно до ч.6 ст.206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно з ст.20 даного Закону підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

З наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_3 та доводів її захисника вбачається, що під час її перебування в Кропивницькому слідчому ізоляторі до неї іншими особами, які утримуються в ізоляторі, систематично застосовується фізичне насильство та побиття з метою зміни нею як свідком показань у іншому кримінальному провадженні про вбивство, обвинувачена хворіє на епілепсію, а керівництво слідчого ізолятору, слідчий та прокурор належно на це не реагували та не реагують, що загрожує її життю і здоров`ю.

При розгляді заяви ОСОБА_3 суд враховує вимоги ч.1 ст. 206 КПК України, відповідно до яких, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

З урахуванням наданих ОСОБА_3 у судовому засіданні від 15 червня 2020 року пояснень та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, вказане може розцінюватись як порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому суд вважає за необхідне: зобов`язати посадових осіб Кропивницького слідчого ізолятору забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_3 , вжити всіх необхідних заходів для забезпечення безпеки ОСОБА_3 , а також доручити уповноваженим працівникам СУ ГУНП в Кіровоградській області (оскільки слідчі СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області за твердженням захисту належно не реагують з цього приводу) провести перевірку фактів застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 206, 314, 315, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто до 15.08.2020 року включно.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 на домашній арешт - відмовити.

Згідно з ч.6 ст.206 КПК України зобов`язати начальника Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» вжити всіх необхідних заходів для забезпечення безпеки ОСОБА_3 згідно із законодавством та забезпечити проведення судово-медичного обстеження обвинуваченої ОСОБА_3 з наданням обвинуваченій необхідної медичної допомоги.

Доручити уповноваженим працівникам СУ ГУНП в Кіровоградській області провести перевірку фактів викладених в усній заяві ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_3 фізичної сили та побиття особами, які утримуються в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», з метою зміни нею як свідком показань у іншому кримінальному провадженні.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 ухвала в частині продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду, а в іншій частині оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Кіровського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1