Дата документу 12.06.2020 Справа № 554/4234/20
Провадження № 1-кс/554/7557/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0001093 від 05.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, про арешт майна -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001093 від 05.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 04.05.2020 року близько 23:00 год., невідома особа, перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка 14, з необережності нанесла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесні ушкодження у вигляді одного удару гострим предметом в ліву під пахову область. ОСОБА_4 було госпіталізовано до реанімаційного відділення ЦРКЛ з діагнозом проникаюче ножове поранення грудної клітини ліворуч. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер в торокальному відділенні ПОКЛ.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що провідуючи ОСОБА_4 в лікарні від останнього дізнався, що останньому ножове поранення спричинив ОСОБА_6 з яким вони разом відпочивали та вживали спиртні напої 04.05.2020 року.
Опитаний 19.05.2020 р. ОСОБА_6 повідомив, що 04.05.2020 року близько 22:30 год., перебувавши разом з ОСОБА_4 за адресою м. Полтава, вул. Шевченка в «Березовому сквері», намагаючись викрутити у нього з рук ніж, необережно кухонним ножем в область лівої під пахової області. Після чого побіг додому і попрохав матір, ОСОБА_7 , викликати швидку допомогу.
18.05.2020 року допитана в якості свідка ОСОБА_8 добровільно надала працівникам поліції для подальшого дослідження всіх обставин, мобільний телефон марки «Айфон 5» рожевого кольору, з пошкодженим екраном, НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_4 .
Оглядом вказаного мобільного телефону та відомостей у ньому встановлено наявність особистої переписки померлого, що містить відомості щодо події злочину 04.05.2020 р.
З метою забезпечення збереження тимчасово вилученого моюільного телефону, як речового доказу, та не допущення знищення інформації, що в ньому міститься, слідчий прохав накласти арешт на нього.
Клопотання розглядається за відсутності ОСОБА_8 , що добровільно видала вищевказане майно.
Слідчий у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду клопотання, неявка якого не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
Неявка учасників справи, в силу вимог 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, та відсутність клопотань про здійснення фіксації, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про задоволення клопотання з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2. ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (речовим доказом).
Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту є забезпечення збереження речового доказу, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, вилучені під час огляду речі підлягають арешту.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. При цьому, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Матеріалами клопотання доведено, що тимчасово вилучений мобільний телефон відповідає критерію речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення 04.05.2020 року, діалоги потерпілого з близькими, родичами та друзями щодо обставин вчинення злочину та інші дані про обставини, що встановлюються під час досудового розслідування та можуть мати значення для досудового розслідування, серед іншого для кваліфікації кримінального правопорушення, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що незастосування арешту може призвести до знищення такої інформації.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Накласти арешт шляхом встановлення заборони володіння, користування та розпорядження, до скасування арешту у передбаченому чинним КПК України порядку, а саме на мобільний телефон марки «Айфон 5» рожевого кольору з пошкодженим екраном, ІМЕL51739, що видала гр. ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ) під час допиту 18.05.2020 р. в якості свідка.
Місцем зберігання вищевказаного арештованого майна визначити при матеріалах кримінального провадження № 0001093, а саме в сейфі службового кабінету №128 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області.
Виконання ухвали доручити слідчому СВ Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .
Копію ухвали негайно направити слідчому, прокурору та особі, щодо майна якої накладено арешт.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1