Справа №766/10/20
н/п 1-кс/766/2218/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участі секретаря: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого управління ФР ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВ И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: накласти арешт на майно, вилучене 19.02.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка за кадастровим №:03:001:0144, а саме:

1. автозаправочний комплекс ЗВР 10.4.1 УХЛ1ТУB28.2 3:2009 №2189 2012 р.в., заповнений 30% газом з насосом та заправочною колонкою;

2. автозаправочний комплекс ТЗП2-10/10-2-/ №9025/17 07.2019 р.в., що складається з ємності, насосу та заправочної колонки, при цьому ємність складається з двох резервуарів по 10000 літрів кожна, відповідно, заповнені:

2.1 дизельним паливом згідно вимірювання метрштоком на 77 см;

2.2 бензином згідно вимірювання метрштоком на 81 см.

3. метршток ТУУ 33.2-31037863.017-2009 МИШИ 3.5 №0128.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 28.12.2019 року, за фактом незаконного зберігання з метою збуту, а також збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Невстановлені особи протягом 2019-2020 років на території м. Херсона та Херсонської області здійснюють незаконне зберігання з метою збуту та збут (реалізацію) підакцизних товарів, а саме паливно-мастильних матеріалів.

Згідно рапорту співробітників оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі постачання незаконно виготовленого палива здійснюється невстановленими особами мешканцями м. Херсон, при цьому саме ними здійснюється безпосередньо незаконне виготовлення бензину, дизельного палива та газу.

Також згідно вказаного рапорту зазначені невстановлені особи здійснюють постачання незаконно виготовлених бензину, дизельного палива та газу на адресу автозаправочної станції, розташованої за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Леніна, земельна ділянка за кадастровим №:03:001:0144, де безпосередньо здійснюється незаконне зберігання та незаконна реалізація незаконно виготовлених паливно мастильних матеріалів.

29.01.2020 співробітниками ОУ ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі за доручення слідчого здійснено візуальний огляд території автозаправочної станції, розташованої за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Леніна, земельна ділянка за кадастровим №:03:001:0144, згідно складеного протоколу та доданої до нього фото таблиці, оглядом зафіксовано заправочну станцію з плямами паливно-мастильних речовин поряд з нею.

Крім того, згідно службової записки №248/7/21-22-32-02-17 від 20.01.2020 управління контролю за обігом і оподаткуванням підакцизних товарів, ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за місцем підприємницької діяльності: АДРЕСА_1 , земельна ділянка за кадастровим №:03:001:0144 не видавались.

Таким чином, у діях невстановлених осіб, які організували зберігання та реалізацію паливно-мастильних матеріалів на території земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка за кадастровим №:03:001:0144, вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

19.02.2020 на підставі ухвали слідчого суді Херсонського міського суду Херсонської області (справа №766/10/20 н/п 1-кс/766/1132/20) від 11.02.2020 спільно з оперативними працівниками відділу ВБНОПТ ОУ ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, спеціалістами Головного управління ДСНС у Херсонській області, Головного управління Держпраці у Херсонській області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області, проведено обшук території земельної ділянки та споруд розміщених на ній, за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка за кадастровим №:03:001:0144.

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено:

1. автозаправочний комплекс ЗВР 10.4.1 УХЛ1ТУB28.2 3:2009 №2189 2012 р.в., заповнений 30% газом з насосом та заправочною колонкою;

2. автозаправочний комплекс ТЗП2-10/10-2-/ №9025/17 07.2019 р.в., що складається з ємності, насосу та заправочної колонки, при цьому ємність складається з двох резервуарів по 10000 літрів кожна, відповідно, заповнені:

2.1 дизельним паливом згідно вимірювання метрштоком на 77 см;

2.2 бензином згідно вимірювання метрштоком на 81 см.

3. метршток ТУУ 33.2-31037863.017-2009 МИШИ 3.5 №0128.

При цьому обшук проводився за участю ФОП ОСОБА_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) який в ході проведення обшуку заявив, що саме він є власником вилученого палива, інше вилучене майно він орендує. Документи, які б підтверджували слова ОСОБА_5 не надані.

Майно, зазначене у п.п. 1-3 вилучено та згідно складеного акту прийому-передачі передане на відповідальне зберігання власнику ФОП ОСОБА_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), та зберігається за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка за кадастровим №:03:001:0144.

Слідчий та представник власник майна в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання у їх відсутності.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України,може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що підставою для накладення арешту на майно слідчим вказано забезпечення цивільного позову та конфіскації майна, як виду покарання. Разом з тим, власник майна не є підозрюваним у кримінальному провадженні, що виключає накладення арешту з цією метою.
Постанова про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні є необґрунтованою, не містить мотивів її прийняття, тому необхідність накладення арешту з метою збереження речових доказів слідчим не доведена.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого управління ФР ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонськоїобласті.

Слідчий суддяОСОБА_1