Справа № 346/3980/19
Провадження № 1-кп/346/222/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні питання про затвердження угоди про примирення, укладеної 21.08.2019 року в кримінальному провадженні № 1-кп/346/222/20, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07.07.2019 року за №0000660 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, розлученої, працюючої начальником поштового відділення в с. Рунгури Коломийського району, на утриманні троє малолітніх дітей, депутатом не обиралася, не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.08.2019 року до Коломийського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення за вказаним кримінальним провадженням.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 06.07.2019 року приблизно о 18:00 год. вона, перебуваючи біля магазину «Лісоруб», що знаходиться в с. Рунгури, по вул. Шевченка, 133, Коломийського району Івано-Франківської області, умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення документів, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до автомобіля марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який знаходився біля вказаного магазину, і належить потерпілому ОСОБА_4 , через опущене віконне скло в дверці зі сторони переднього пасажира таємно викрала належні ОСОБА_4 офіційні документи, які знаходились за сонцезахисним козирком над сидінням водія, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (виданого згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів»); страховий поліс серії АМ №7130614 (укладений згідно з вимогами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», глави 67 Цивільного кодексу України); запрошення на роботу до Республіки Польща дозвіл типу А № 4725/2019 від 18.06.2019 року (передбачене Угодою між Урядом України та Урядом Республіки Польща про взаємне працевлаштування працівників від 16.02.1994 року №616_026). Після цього ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинула та викраденими документами розпорядилася на власний розсуд. В обвинувальному акті зазначено, що такими діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України.

Обвинувачена заперечила проти затвердження вказаної угоди, оскільки ця угода укладена нею під тиском слідчого і вона не визнає вину у вказаному правопорушенні.

Потерпілий зазначив, що укладав угоду добровільно.

Прокурор вважає, що слід здійснювати розгляд провадження в загальному порядку.

Суд згідно з правилами, передбаченими ч.5 ст.474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості з`ясував в обвинуваченої чи наполягає вона на затвердженні угоди та чи цілком розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачують ОСОБА_5 .

Згідно з правилами п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч. 7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.

Згідно з п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11.12.2015 року якщо після роз`яснення суті обвинувачення обвинувачений заперечує проти затвердження угоди, вона не може бути затверджена. У такому випадку суд постановляє ухвалу про відмову в затвердженні угоди та повертає матеріали прокурору для продовження досудового розслідування або призначає судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку (якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження).

Враховуючи вищенаведене, позицію обвинуваченої, суд вважає, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, адже в підготовчому судовому засіданні встановлено, що укладення угоди обвинуваченою на досудовому розслідуванні не було добровільним.

Керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

відмовити в затвердженні угоди про примирення, укладеної 21.08.2019 року між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07.07.2019 року за № 0000660, про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.357 КК України.

Повернути вказане кримінальне провадження прокурору Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1