№ 317/2662/14к
№/п 1-кп/317/2/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2020 року
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000408 від 07.03.2014 відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000408 від 07.03.2014 відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
26.02.2020 року прокурором до суду було надано клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу, в якому зазначено, що ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на шлях виправлення не стала та знову вчинила аналогічний злочин.
Так, в період часу з 17.00 до 18.00 год. 07.03.2014 р. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вступила у злочинну змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та двома особами, матеріали кримінального провадження щодо яких виділені в окреме провадження, з метою заволодіння майном ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 виїхав разом з ОСОБА_5 на автомобілі «ЗАЗ SENS» р.н. НОМЕР_1 в сторону с. Придінпровське Запорізького району Запорізької області, в свою чергу ОСОБА_4 та дві невстановлені особи виїхали в сторону с. Придніпровське Запорізького району на автомобілі ВАЗ 2110 чорного кольору, під керуванням невстановленого в ході досудового розслідування чоловіка.
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на автомобілі «ЗАЗ SENS», р.н. НОМЕР_1 , через незачинені ворота заїхали та тим самим незаконно потрапили на приватну територію домоволодіння АДРЕСА_1 . В свою чергу, на автомобілі ВАЗ 2110 чорного кольору аналогічним способом потрапили на вищевказану територію ОСОБА_4 та дві невстановлені особи, матеріали кримінального провадження щодо яких виділені в окреме провадження. Знаходячись на території вищезазначеного домоволодіння ОСОБА_6 з метою забезпечити можливість проникнення до будинку, почав стукати в зовнішню частину вхідних металевих дверей, обладнаних в якості головного входу до житлового будинку та вимагати зустрічі з господарем будинку ОСОБА_8 . У відповідь на такі дії, з приміщення вийшла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Далі, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 і, розуміючи відсутність між ним і нею та її родичами боргових зобов`язань, повідомив, що її співмешканець ОСОБА_8 винен йому грошові кошти у сумі 2000 гривень, у зв`язку з чим він буде виносити з приміщення будинку їхнє особисте майно.
Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 стали поруч із дверима вищезазначеного будинку, перешкоджаючи тим самим ОСОБА_7 завадити їхнім діям, а також таким чином надавши вільний доступ до будинку ОСОБА_9 та двом невстановленим особам, які діяли за попередньою обумовленою домовленістю та згідно розподілу ролей стали виносити з будинку речі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тим самим зазначені особи незаконно проникли до приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , звідки взяли та винесли за межі домоволодіння, отримавши можливість розпоряджатися особистим майном ОСОБА_7 , а саме: браслетом металевим з золотим покриттям вартістю 350 грн.; сережками металевими з золотим покриттям вартістю 350 грн.; ланцюжком металевим з кулоном з золотим покриттям вартістю 350 грн.; кільцем металевим з золотим покриттям вартістю 350 грн., на загальну суму 1400 гривень, та особистим майном ОСОБА_8 , а саме: металевим сейфом, вартістю 1200 грн.; гвинтівкою марки «Мерлін» калібром 5,6 мм з оптичним прицілом, вартістю 8600 грн.; патронами у кількості 70 штук, вартістю 170 грн.; травматичним пістолетом марки ПМР калібр 9 мм, вартістю 2400 грн., на загальну суму 12370 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
19.10.2015 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області обвинувачену ОСОБА_4 було оголошено в розшук.
У ході проведення оперативно-розшукових заходів відносно ОСОБА_4 , виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченої для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження розгляду кримінального провадження по суті.
Разом з цим клопотанням до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила суд його задовольнити та надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою обрання останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, розглянувши клопотання прокурора, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Оскільки обвинувачену ОСОБА_4 раніше вже було оголошено в розшук, кримінальне провадження неможливо розглядати без участі обвинуваченої, крім того, забезпечити її явку до суду без здійснення приводу неможливо, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та надати дозвіл на затримання обвинуваченої з метою приводу для обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 183, 187, 188, 189 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зазначення строку.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу обвинуваченої до суду; закінчення строку дії ухвали закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали; у разі відкликання ухвали прокурором.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1