Ухвала
21 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 286/4086/18

Провадження № 51-1782 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Народицького районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 22 січня 2020 року щодо останнього,

встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте, захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону. Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник, як на підстави для скасування судом касаційної інстанції вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду вказує, зокрема, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Проте на обґрунтування своїх вимог наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду та невідповідністі висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження,що відповідно до положень ст. 409 КПК України, є підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції та, водночас, згідно з положеннями ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Крім того, як на підстави для скасування оскаржуваних судових рішень судом касаційної інстанції захисник лише формально посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вказуючи, що злочин засудженим вчинено через необережність, однак належним чином не обґрунтовує свої доводи, та не зазначає за якою саме статтею та частиною статті, на його думку, суди мали б перекваліфікувати дії засудженого ОСОБА_5 .

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Народицького районного суду Житомирської області від 02 жовтня 2019 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 22 січня 2020 року щодо останнього, залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3