Справа № 461/2834/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2020 р. м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001012 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 25 червня 2019 року вироком Личаківського районного суду м.Львова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 3 років і 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 04 березня 2019 року о 21:30 год.,перебуваючи у кафе «Соус», яке знаходиться за адресою: м.Львів, площа Ринок, 29/1, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно намагався таємно викрасти ноутбук «Asus E402ВА», вартістю 9267 грн. 90 коп., який належить ОСОБА_7 . Водночас будучи викритим працівницею даного закладу на вимогу зупинитися не відреагував, свої протиправні дії не припинив та намагався втекти. Однак був затриманий працівниками та відвідувачами даного закладу.
Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні визнав частково свою вину у пред`явленому обвинуваченні, зокрема у крадіжці чужого майна. Заперечує факт вчинення ним грабежу. Вказав, що 04 березня 2019 року о 21:30 год. перебуваючи у кафе «Соус», яке знаходиться за адресою: м.Львів, площа Ринок, 29/1, намагався таємно викрасти ноутбук «Asus E402ВА». Однак вважав, що діє таємно, оскільки не чув вимоги працівниці закладу зупинитися.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, його вина повністю підтверджується наступними доказами.

Показаннями представника потерпілого ОСОБА_7 про те, що він керуючий закладом у кафе «Соус». 04.03.2019 року його дівчина зателефонувала до нього та повідомила, що із кафе хотіли викрасти ноутбук, який використовувався для відтворення музики. Стверджує, що його дівчина бачила, як обвинувачений ОСОБА_5 намагався викрасти ноутбук. При цьому, його дівчина кричала до обвинуваченого, щоб він віддав викрадений ноутбук, однак останній не реагував на неї.

Показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які у судовому засіданні підтвердили той факт, що обвинувачений викрав із кафе «Соус» ноутбук, та незважаючи на зауваження працівників кафе та відвідувачів почав утікати із викраденим майном. Крім того, свідок ОСОБА_9 вказав, що саме він затримав обвинуваченого із викраденим ноутбуком.
Протоколом огляду місця події від 04.03.2019 року, яким встановлено, що 04 березня 2019 року о 21:30 год. ОСОБА_5 перебував у кафе «Соус», яке знаходиться за адресою: м.Львів, площа Ринок, 29/1. При цьому, у рюкзаку ОСОБА_5 виявлено ноутбук «Asus E402ВА» (а.с.96-97);
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05 березня 2019 року, згідно з яким, 04.03.2019 року о 21:45 год. ОСОБА_5 затримано у кафе «Соус», яке знаходиться за адресою: м.Львів, площа Ринок, 29/1 (а.с.100-104);
Заявою ОСОБА_5 від 05.03.2019 року, адресованою слідчому Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про те, що він добровільно віддає свій рюкзак, у який раніше помістив викрадений ноутбук (а.с.105);
Фототаблицями №№1, 2, 3, 4 на яких зображено викрадений ноутбук «Asus E402ВА» та рюкзак синього кольору, який належить обвинуваченому (а.с.107-108).
Оцінюючи вказані докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, суд вважає спрямованими на применшення своєї вини у вчиненому, оскільки вони спростовуються іншими доказами.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, оскільки останній вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючої покарання обставини.
Суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, на диспансерному обліку з приводу психічного захворювання не знаходиться, однак з 1995 року перебуває на обліку з приводу наркологічного захворювання, за місцем проживання характеризується формально позитивно.
Пом`якшуючою покарання обставиною є наявність на утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 двох неповнолітніх дітей.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
До вчинення зазначеного в цьому вироку кримінального правопорушення ОСОБА_5 був раніше неодноразово судимий. Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому, буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.
Суд бере до уваги, що обвинувачений кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України, вчинив до постановлення вироку Личаківського районного суду м. Львова від 25.06.2019 року. Тому остаточне покарання ОСОБА_11 слід призначити відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 25.06.2019 р., більш суворим покаранням, призначеним цим вироком.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речового доказу необхідно вирішити в порядку, передбаченому положеннями ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_5 остаточне покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 25.06.2019 р., більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, у виді чотирьох років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити без змін, у виді тримання під вартою в державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» .
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 05.03.2019 р.
У строк відбування покарання зарахувати перебування ОСОБА_5 під вартою з 05.03.2019 р. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази:
рюкзак синього кольору, повернути ОСОБА_12 ;
ноутбук «Asus E402ВА», повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1