Єдиний унікальний номер справи 185/765/20
Провадження № 1-кп/185/341/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, у зв`язку з тим, що строк тримання його під вартою спливає 11 травня 2020 року, до зазначеної дати немає можливості розглянути провадження по суті, підстав для звільнення обвинуваченого з під варти немає, останній обґрунтовано обвинувачується в скоєнні злочину, який є тяжким. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані при обрані обвинуваченому запобіжного заходу, не відпали: ОСОБА_3 раніше був засуджений за корисні злочини, останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні в період умовно-дострокового звільнення тяжкого злочину, під загрозою можливого покарання обвинувачений може переховуватись від суду, знаходячись на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, частина з яких є знайомими обвинуваченого, з метою схилення їх до зміни показів на свою користь. Крім того, під час проведення досудового розслідування обвинувачений ухилявся від слідства та був оголошений в розшук, затриманий та доставлений до суду, де був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник заперечує проти продовження дії запобіжного заходу та просить відмовити в заявленому клопотанні, зазначає, що заявлені прокурором ризики не підтверджені та не доведені, посилається на рішення ЄСПЛ, обвинувачений не ухилявся від слідства, тримається під вартою вже більше чотирьох місяців, вважає можливим змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого.

Обвинувачений заперечував проти заявлених ризиків прокурором для продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зі свідками кримінального правопорушення ніяких дружніх стосунків не підтримує, наполягає на зміні запобіжного заходу на домашній арешт за місцем його проживання: АДРЕСА_1

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11.05.2020 року, однак, завершити кримінальне провадження до вказаної дати неможливо, оскільки є необхідність оголошення перерви з незалежних від суду причин на більш тривалий період для виклику та допиту свідків.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжкого злочину, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено у вигляді позбавлення волі до 6 років. Вказаний інкримінований злочин згідно обвинувального акту обвинувачений вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що було йому призначено за вчинення корисних злочинів. Суд бере до уваги те, що обвинувачений неодружений, не має законного джерела доходів, не має на своєму утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, а в сукупності з тяжкістю можливого покарання, у разі визнання винуватим, свідчить про наявність ризиків залишення ним свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду. Також має місце ризик можливого впливу обвинуваченого на свідків та потерпілого, адже в даному кримінальному провадженні судове слідство розпочато та станом на 04.05.2020 року потерпілий та свідки ще не допитані. Крім того, ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення на даний час не втратив своєї актуальності, оскільки обвинувачений вже був засуджений двічі раніше за вчинення корисних злочинів.
Суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого, дані про можливість ухилення від суду разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення.
Тому з метою виключення вищевказаних ризиків суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмовити в задоволенні заявленого клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Розмір застави, як альтернативний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , у розмірі 168160 гривень та обсяг раніше визначених судом обов`язків, пов`язаних з її внесенням, - підлягають залишенню без змін .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» строком на 60 днів, тобто до 02 липня 2020 року, залишивши без змін як альтернативний запобіжний захід розмір застави 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень та раніше визначений судом обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків.

Строк дії ухвали - до 02 липня 2020 року, включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому, начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1