ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/869/20 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 643/986/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
представника власника майна - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Праймфорт» на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000150 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, та накладено арешт на майно,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000150 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний 1-А, перелік якого вказаний в ухвалі слідчого судді.
Слідчий суддя зазначив, що майно, вказане у клопотанні, містить відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Представник власника майна, не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24 січня 2020 скасувати. Постановити нову, якою в задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.
В апеляційній скарзі та письмових поясненнях до неї апелянт посилається на те, що слідчий суддя на його думку дійшов помилкового висновку про наявність умов, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України. Власник майна ТОВ «Праймфорт», його посадові особи не мали статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а отже не є суб`єктом за ст. 170 КПК України. Слідчий та слідчий суддя не обгрунтували яким чином вилучене майно має відношення до кримінального провадження. Доказів, що майно було здобуте злочинним шляхом не надано. Також це майно не відповідає критеріям ст. 98, 170 КПК України. Під час обшуку не виявлено предметів, які б вказували на їх використання у незаконній діяльності. Слідчим і прокурором не надано доказів в розумінні вимог ст. 86 КПК України. Вилучене майно не відноситься до гральних автоматів, не використовувалося та не могло використовуватись для азартних ігор. Вважає, що посилання слідчого на проведення комп`ютерної експертизи не узгоджується із вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України. Слідчим не було надано відомостей про власника майна, вилученого у приміщенні. Обшук проведено, не зважаючи на виконання підприємством вимог розпорядження КМУ від 20.12.2019 року № 1325-р.
Звертає увагу, що слідчий суддя мав перевірити точний час надходження клопотання до суду. У письмових поясненнях представник вказує, що слідчим не наведено будь-яких ризиків знищення майна, не надано доказів наявності обгрунтованої підозри щодо вчинення злочину. Ані в клопотанні, ані в ухвалі не зазначено, які конкретно відомості , сліди містить вилучене майно.
На час проведення обшуку жодна діяльність у приміщенні не здійснювалася, доказів того, що заклад був відчинений не надано. Посилається на висновок Верховного суду України від 13.10.2016 року № 5-205, що зайняття гральним бізнесом передбачає наявність дій, які виявляються у тому, що особи забезпечують доступ до грального закладу, видають грошові виграші, є операторами грального закладами, отже є суб`єктами злочину. ТОВ «Праймфорт» починаючи з 20.12.2019 року припинив здійснення будь-якої господарської діяльності. Прокурором це не спростовано. Представник наводить доводи, що діяльність підприємства як розповсюджувача лотерей регламентується Законом України «Про державні лотереї в Україні».
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційні вимоги, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до клопотання слідчого в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000150 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. У клопотанні зазначається, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено приміщення, в якому здійснювалася діяльність з розповсюдження лотереї з використанням терміналу електронної системи прийняття ставок. Розпорядженням КМУ від 20.12.2019 року № 1325-р скасовано наказ Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства фінансів України від 12.12.2002 року в частині діяльності розповсюджувачів лотерей та визначення поняття «електронна система».
Посилаючись на те, що виявлене під час обшуку майно може бути знаряддям кримінального правопорушення, а саме спеціально створеною та налаштованою електронною системою для здійснення діяльності, пов`язаної з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор, та для встановлення цього факту необхідне проведення ряду судових експертиз, слідчий просив накласти арешт на майно.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
В даному випадку необхідність у накладенні арешту на майно є обгрунтованою, оскільки постановою слідчого від 23.12.2019 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено комп`ютерно-технічну експертизу та на вирішення експерта поставлені питання: чи міститься в наданих на дослідження об`єктах програмне забезпечення та чи можливо їх використовувати в якості стимуляторів гральних автоматів. У постанові вказано, що під час досудового розслідування надійшла оперативна інформація про те, що частина вказаних у цій постанові закладів під виглядом розповсюдження лотереї з використанням терміналу електронної системи прийняття ставок, здійснюють діяльність з організації і проведення азартних ігор, використовуючи комп`ютерну техніку у якості стимуляторів гральних автоматів. Для перевірки вказаної інформації, що можливо експертним шляхом, необхідне накладення арешту на виявлене майно. Носії інформації як електронні так і в паперовому вигляді можуть містити інформацію про здійснення діяльності із зайняття саме гральним бізнесом, тому рішення слідчого судді в даному випадку є обгрунтованим. Наявність апарату для перерахунку грошей може свідчити про здійснення у приміщенні певного виду діяльності, за який справлялася плата, що в сукупності із розслідуваними обставинами може бути доказом вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту протоколу обшуку не вбачається, що приміщення було зачинене на момент проведення обшуку, та чи існували перешкоди щоб до нього потрапити. Таким чином, для перевірки обставин в даному випадку підстави для накладення арешту на майно органом досудового розслідування вмотивовані та апеляційні доводи представника власника майна не спростовують вказаного висновку. При цьому, представник власника майна не позбавлений можливості в порядку ст. 174 КПК України звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі і після проведення призначеної експертизи. Щодо доводів апелянта про строки звернення із клопотанням про арешт майна, то представником власника майна апеляційному суду було повідомлено, що клопотання про арешт майна раніше поверталося прокурору слідчим суддею для усунення недоліків. Враховуючи, що повторно подане клопотання слідчим суддею прийнято до розгляду, не встановлено підстав вважати, що органом досудового розслідування не дотриманий строк подачі клопотання. З огляду на матеріали клопотання, зміст постанови про призначення експертизи, апеляційний суд не вбачає достатніх підстав для скасування ухвали слідчого судді на даний час.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 24 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000150 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, та накладено арешт на майно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді