Номер провадження по справі 1-кп/387/17/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2020 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, не одружений, утриманців не має, в силу ст.89 КК України є такий, що не має судимості,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_3 вчинив незаконне проникнення до житла особи, за таких обставин.
ОСОБА_3 09.12.2019 приблизно о 00 годині 55 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в центрі с.Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області, вирішив піти до домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 .. Біля будинку останньої підійшовши до дверей житлового будинку ОСОБА_5 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на незаконне проникнення до вказаного житла. Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 09.12.2019 приблизно о 01 годині 00 хвилин зайшов на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , де в подальшому, діючи всупереч волі законного володільця житла, не маючи законних підстав, грубо порушуючи вимоги ст.30 Конституції України, пошкодив вхідні двері шляхом ударів по ним ногою, незаконно проник до житлового будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, надав показання, що точної дати не пам`ятає приблизно перед Новим роком він знаходився у свого знайомого та приблизно о 12 годині ночі пішов до домоволодіння де проживала потерпіла у с.Новолутківка, назви вулиці не пам`ятає. Зайшовши через хвіртку до дверей будинку потерпілої зрозумів, що зайшов у чуже домоволодіння та пошкодив вхідні двері шляхом ударів по ним ногою та переступив через поріг зайшовши у веранду будинку, в подальшому розвернувся і пішов. Дозволу щодо входу в будинок від потерпілої він не отримував. В стані алкогольного сп`яніння не перебував, а також має інвалідність ІІІ групи у зв`язку з чим деякі обставини не пам`ятає.
Потерпіла пояснила, що не примирилася із обвинуваченим так як коли він вибивав у будинку двері вона сильно перелякалася і думала, що із нею розправляться. Також повідомила, що ОСОБА_3 дійсно проник до її будинку вибив троє дверей та в подальшому здійснював насильницькі дії.
В судовому засіданні прокурор просив досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. Потерпіла, захисник та обвинувачений не заперечували з приводу зазначеного прокурором порядку дослідження доказів. У судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. Крім того суд роз`яснив обмеження апеляційного оскарження в разі встановлення зазначеного порядку дослідження доказів.
Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, а також допитав обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Отже суд доходить до висновку, що ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушив недоторканість житла потерпілої .
Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, про наявність складу злочину передбаченого ч.1 ст.162 КК України, а вина ОСОБА_3 у порушенні недоторканості житла потерпілої доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.162 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до класифікації невеликої тяжкості, по місцю проживання характеризується негативно, молодий вік, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст.89 КК України такий, що не має судимості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Суд також враховує, що обвинувачений не примирився з потерпілою, заподіяв їй сильного хвилювання у зв`язку із проникненням до її будинку та потерпіла є особою похилого віку. Потерпіла просила позбавити волі обвинуваченого. Крім того суд враховує відомості досудової доповіді відносно особи обвинуваченого, а саме ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України такий, що не має судимості, вину у вчинені злочину в межах кримінального правопорушення визнав повністю. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покаранняв межах санкції передбаченої ч.1 ст.162 КК України.
Обставини що пом`якшують відповідальність судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України в межах обвинувачення в обвинувальному акті відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні .
Доля речових доказів має бути вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 17, 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 62, ст. 63 Конституції України, ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 85 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) гривень.
Речові докази: мобільний телефон Nokia C2-05, TYPE RM -724 CODE 059G016, IMEI: НОМЕР_1 ; мобільний телефон Samsung модель: SM-G532F/DS, IMEI: НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , - повернути власникам після набрання вироком законної сили.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_7