Дата документу 06.05.2020
Справа № 334/788/20
Провадження № 1-кп/334/664/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, маючого середньотехнічну освіту, не працюючого, не маючого постійного місця мешкання та реєстрації, раніше неодноразово судимого

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 30 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти призначення справи до судового розгляду, заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що він не відповідає вимогам КПК України, а саме, не виконані вимоги ч.ч. 1, 2 ст.290 КПК України про повідомлення підозрюваному про завершення досудового розслідування та не наданий доступ до матеріалів досудового розслідування. Також підозрюваний не отримував копії обвинувального акту, реєстру матеріалів справи та не надавав розписки у їх отриманні, чим порушені його права, передбачені п.п. 14, 15 ст.42 КПК України.

Обвинувачений заявлене клопотання підтримав.

Прокурор проти вказаного клопотання заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Вислухавши думки учасників процесу, суд дійшов наступного.

Та обставина, що обвинуваченому стороною обвинувачення не відкрито всіх матеріалів кримінального провадження не є підставою для повернення обвинувального акту. Відповідно до приписів ч.12 ст.290 КПК України наслідком такого не відкриття матеріалів досудового розслідування, які були у розпорядженні сторони обвинувачення на момент виконання вимог ст.290 КК України, є неможливість прийняття судом як доказів відомостей, що містяться у цих матеріалах.

Разом з цим, згідно п.3 ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акту, крім іншого, додається розписка підозрюваного про отримання ним обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Отже, вказана розписка є невід`ємним додатком обвинувального акту.

Слід зауважити, що відповідно до ст.293 КПК України прокурор зобов`язаний під розписку надати копію обвинувального акта та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику саме одночасно з переданням обвинувального акту до суду, а не після його надходження до суду.

Враховуючи ту обставину, що розписка про отримання підозрюваним обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування є невід`ємним додатком до обвинувального акту, і таку розписку про отримання підозрюваним ОСОБА_5 копії обвинувального акту, що надійшов до суду, до нього не додано, суд вважає, що цей обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, тобто п.3 ч.4 ст.291 КПК України, а, відповідно, виходячи зі змісту п.3. ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню.

Отже, клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника підлягає задоволенню.

Крім цього в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про подовження строку тримання обвинуваченого під вартою, з огляду на те, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України, тому що обвинувачений зможе переховуватись від суду. Просить подовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 просив змінити у відношенні його підзахисного запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Заслухавши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років, тому існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі зможе впливати на свідків, потерпілого. Тому суд не находить підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо подовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів, виходячи з наступних підстав.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, крім цього злочин, у вчинені якого він обвинувачується, є злочином який відповідно до КК України віднесено до категорії тяжких, також суд вважає, що обвинувачений, знаходячись на свободі, може впливати на свідків, потерпілого.

Крім того, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимого, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, крім цього звільнившись з місць позбавлення волі 15 березня 2019 року обвинувачений на шлях виправлення не став, а продовжив злочинну діяльність, отже є всі підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність.

На думку суду, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання тому, щоб обвинувачений не став переховуватися від органів досудового слідства та суду та не вчинив інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу шести десяти діб з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Тому суд вважає, що прокурором доведена необхідність у подовженні строку тримання під вартою строком на шістдесят діб у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 184, 314-315, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000387 від 30 січня 2020 року відносно відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернути прокурору для виконання ним вимог ст.ст. 290, 293 КПК України.

Подовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, маючого середньотехнічну освіту, не працюючого, не маючого постійного місця мешкання та реєстрації, раніше неодноразово судимого, строком на шістдесят діб, тобто з 06 травня 2020 року по 04 липня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1