Провадження № 1-кп/756/91/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, не заміжньої, не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченої - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 03.09.2016 приблизно о 04:20 годині перебувала біля другого під`їзду корпусу № 5 будинку АДРЕСА_2 , де в цей час у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці в той же період часу, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, з корисливих мотивів, за для власного збагачення, зайшла до другого під`їзду корпусу № 5 будинку АДРЕСА_2 та, перебуваючи на другому поверсі вищевказаного будинку, а саме: на загальному балконі, який має вільний доступ, остання побачила та таємно викрала звідти велосипед марки VNV «NightBir-2» 26, рама № НОМЕР_1 , вартістю 5800 грн., що належав ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, тримаючи при собі вищевказаний викрадений велосипед, вийшла із під`їзду вказаного будинку та поїхала на ньому у обраному нею напрямку, в подальшому розпорядившись вказаним викраденим чужим велосипедом на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_10 майнову шкоду у розмірі 5800 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, 02.10.2016 приблизно о 03:10 годині ОСОБА_5

знову перебувала біля другого під`їзду корпусу № 5 будинку АДРЕСА_2 , де в цей час у неї виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці в той же період часу, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, з корисливих мотивів, за для власного збагачення, зайшла до другого під`їзду корпусу № 5 будинку АДРЕСА_2 та, перебуваючи на другому поверсі вищевказаного будинку, а саме: на загальному балконі, який має вільний доступ, остання побачила та повторно таємно викрала звідти валізу марки «Wittchen» сірого кольору вартістю 6500 грн., дві дитячі валізи марки «Trunki» блакитного кольору загальною вартістю 4000 грн., самокат марки «Micro Maxi» чорного кольору вартістю 2500 грн., три пари боксерських рукавичок загальною вартістю 1800 грн., дві ракетки для тенісу загальною вартістю 3900 грн., а всього на загальну суму 18700 грн., що належали ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого, тримаючи при собі вищевказане викрадене чуже майно, остання вийшла із під`їзду вказаного будинку та з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_11 майнову шкоду у розмірі 18700 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна, повторно, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Допитана в суді у якості обвинуваченої ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та повністю підтвердила обставини, вказані вище щодо часу, місця, мети вчинення нею злочинів проти чужої власності. Обвинувачена підтвердила вид, асортимент та вартість чужого майна, яке вона викрала, повідомивши, що все викрадене вона продала, використавши виручені кошти на свої потреби. Про вчинене обвинувачена дуже шкодує, щиро кається, просить суворо не карати.

Допитана у якості законного представника ОСОБА_9 показала, що в неї п`ятеро дітей, обвинувачена є її другою дитиною, чому донька вчинила злочини, вона не розуміє, пов`язує це з поганою компанією, яка оточувала на той час її доньку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та її законний представник правильно розуміють зміст тих обставин, які вони не оспорюють, що є добровільною та істинною їх позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.

Суд вважає, що вина обвинуваченої доведена і її злочинні дії, що мали місце 03.09.2016, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а її злочинні дії, що мали місце 02.10.2016, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують особу обвинуваченої: неповнолітньої на час вчинення вказаних вище злочинів, раніше не судимої, яка у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебувала і не перебуває, за місцем мешкання скарг щодо її поведінки не надходило, за місцем навчання у школі характеризувалася позитивно.

Обвинувачена перебувала на обліку у секторі ювенальної превенції Оболонського УП ГУ НП в м. Києві з 10.05.2014, як особа, до якої у зв`язку з недосягненням віку, з якого настає кримінальна відповідальність, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.04.2014 за вчинення діянь, що підпадали під ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, було застосовано примусові заходи виховного характеру

Крім того, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2016 ОСОБА_5 було визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням ст. 70 КК України призначено покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст. 105 КК України звільнено від призначеного покарання і застосовано до неї примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов для виховання, розвитку та проживання обвинуваченій були створені задовільні умови.

Відповідно до інформації Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації неповнолітня ОСОБА_5 перебувала на обліку у цій Службі як така, яка опинилася у складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що мати ОСОБА_9 ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає вчинення злочинів неповнолітньою особою.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний та сімейний стан обвинуваченої, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції, передбаченої в ч. 1 ст. 185 КК України, та в межах санкції, передбаченої в ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі за кожен злочин окремо, а остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.

При цьому суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої ст. 75 КК України із врахуванням положень ст. 104 КК України і звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, одночасно поклавши на неї обов`язки, які сприятимуть її виправленню, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Судові витрати відсутні. Цивільні позови не заявлялися. Речові докази суду не надавалися та судом не досліджувалися, а тому питання про їх долю не вирішується судом відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк два роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1