Дата документу 27.04.2020
Справа № 334/8469/19
Провадження № 1-м/334/2/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання заступника начальника Управління міжнародної правової допомоги начальника відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Департаменту міжнародного права ОСОБА_4 про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання заступника начальника Управління міжнародної правової допомоги начальника відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Департаменту міжнародного права ОСОБА_4 про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_5 .

Подання обґрунтовано тим, що 15 листопада 2019 року наказом Міністерства юстиції України № 3549/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком білоруського суду громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 КПК України, статті 4 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, пунктів 7, 8, 12 Розділу XII Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 № 2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 за № 956/33927, та на підставі запиту Генеральної прокуратури Республіки Білорусь від 29.03.2019 № 17-37-2019.

ОСОБА_5 засуджено вироком суду Фрунзенського району м. Мінська від 12.10.2018 до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 328 (незаконне без мети збуту придбання та зберігання наркотичних засобів), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_5 відбуває покарання у виправній установі «Виправна колонія №13» Управління Департаменту виконання покарань МВС Республіки Білорусь по Вітебській області, кінець строку відбуття покарання - 25.07.2020 року.

Відповідно до вироку суду Фрунзенського району м. Мінська від 12.10.2018 ОСОБА_5 повинен сплатити в рівних частках із засудженим ОСОБА_6 процесуальні витрати у розмірі 13 руб. 91 коп.

Згідно з довідкою бухгалтерії виправної установи «Виправна колонія № 13 управління Департаменту виконання покарань МВС Республіки Білорусь по Вітебській області станом на 22.02.2019 виконавчих листів на виконанні немає.

Листом від 29.03.2019 № 17-37-2019 Генеральною прокуратурою Республіки Білорусь надано згоду на передачу засудженого ОСОБА_5 в Україну для подальшого відбування покарання.

В зв`язку з вищевикладеним, в клопотання ставиться питання про визначення за Кримінальним кодексом України правової кваліфікації діяння, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним вироком суду Фрунзенського району м. Мінська від 12.10.2018. Визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 згідно з Кримінальним кодексом України. Вирішити питання про виконання вироку суду Фрунзенського району м. Мінська від 12.10.2018 в частині стягнення з ОСОБА_5 процесуальних витрат.

У судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, просив розгляд вказаного клопотання проводити за його відсутністю.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення.

ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд клопотання залишити без задоволення, оскільки він 09.08.2019 року був звільнений від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 8 Закону «Про амністію в зв`язку з 75-річчям звільнення Білорусі від німецько-фашистських загарбників».

Суд, заслухавши думку прокурора та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Питання передачі між Україною та Республікою Білорусь осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання регулюються Договором між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання від 12 червня 2009 року, який ратифіковано Законом N 1904-VI (1904-17) від 17 лютого 2010 року, дата набрання чинності для України: 15 січня 2012 року.

Відповідно до статті 2 Договору, договірні Сторони передають згідно з положеннями цього Договору на запит одна одній засуджених, які відбувають покарання у місцях позбавлення волі за вчинення злочинів на території держави винесення вироку і мають громадянство іншої Договірної Сторони, для відбування покарання в державі виконання вирок.

Умови передачі засудженого визначені статтею 4 Договору. До них, зокрема, відносяться:

1) ця особа є громадянином держави виконання вироку;

2) вирок суду стосовно цієї особи набрав законної сили;

3) на момент отримання запиту про передачу засуджений повинен ще відбувати покарання протягом не менш як шість місяців;

4) є письмова згода засудженої особи, або, у зв`язку з її віком, фізичним або психічним станом, що перешкоджають вільному волевиявленню, про це клопоче законний представник засудженої особи;

5) діяння, у зв`язку з яким було винесено вирок, є злочином відповідно до законодавства держави виконання вироку і тягне за собою покарання у виді позбавлення волі;

6) відшкодовано матеріальну шкоду, завдану злочином;

7) держава винесення вироку і держава виконання вироку дали згоду на передачу засудженої особи.

Частиною 3 статті 609 КПК України передбачено, що після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.606 КПК України та ст.4 вищевказаного Договору засуджену особу може бути передано для відбування покарання в іншу державу, а засудженого іноземним судом громадянина України прийнято для відбування покарання в Україні тільки за умов: 1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; 2) якщо вирок набрав законної сили; 3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; 4) якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; 5) якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; 6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; 7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Частинами 1 та 2 статті 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

До клопотання Міністерство юстиції України подає на розгляд суду такі документи:

1) копію вироку разом з документом, що підтверджує набрання ним законної сили;

2) текст статей кримінального закону іноземної держави, на якому ґрунтується вирок;

3) документ про тривалість відбутої частини строку покарання, в тому числі інформацію про будь-яке попереднє ув`язнення, звільнення від покарання і про будь-які інші обставини щодо виконання вироку;

4) заяву засудженого про згоду на передачу його для відбування покарання в Україні, а у випадку, передбаченому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, заяву законного представника засудженого;

5) інформацію про стан здоров`я і поведінку засудженого.

Відповідно до вироку суду Фрунзенського району м. Мінська від 12.10.2018, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 328 КК Республіки Білорусь, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Строк покарання визначено рахувати з 12 жовтня 2018 року, зарахувавши ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його затримання в порядку ст. 108 КПК Республіки Білорусь з 27 по 29 червня 2018 року, включно, а також строк тримання під вартою з 27 червня 2018 року до 12 жовтня 2018 року, із розрахунку 1 день затримання і тримання під вартою відповідає 1 дню позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 14.12.2018. Місцем відбування покарання визначено виправну колонію в умовах загального режиму.

Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , початком строку покарання визначено 12 жовтня 2018 року (зараховано з 27.06.2018 по 29.06.2018, з 27.07.2018 по 12.10.2018), кінцем строку - 25.07.2020.

Відповідно до ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України, суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Згідно чинного законодавства України, незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети їх збуту, кваліфікується за ч.1 ст. 309 КК України, санкція якої передбачає покарання, у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно із ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КК України, громадяни України, які вчинили злочини за межами своєї держави, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом. При цьому суд України не вправі ревізувати висновки суду іншої держави щодо встановлених ним фактичних обставин справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 09.08.2019 року було звільнено від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. ст. 8 Закону «Про амністію в зв`язку з 75-річчям звільнення Білорусі від німецько-фашистських загарбників». Від 19.07.2019 року на не відбутий строк 11 місяців 17 днів, що підтверджується відповідною довідкою № 0144376 від 09.08.2019 року.

Тобто, на момент розгляду клопотання про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання. А отже, у вирішенні питання про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України, відпала необхідність.

На підставі викладеного, керуючись Договором між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання від 12 червня 2009 року, який ратифіковано Законом N 1904-VI (1904-17) від 17 лютого 2010 року, дата набрання чинності для України: 15 січня 2012 року, ст.ст. 602, 606, 609, 610 КПК України, суд,

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання заступника начальника Управління міжнародної правової допомоги начальника відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Департаменту міжнародного права ОСОБА_4 про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1