Справа №585/3952/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/326/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2019 року, якою йому відмовлено у задоволенні заяви про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, згідно ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

16.10.2019 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся ОСОБА_8 , засуджений 21.03.2019 року вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі, із заявою про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

12.11.2019 року ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області у задоволенні вказаної заяви засудженого відмолено, оскільки судом встановлено, що в межах кримінального провадження, за яким ОСОБА_8 відбуває покарання, строк його попереднього ув`язнення вже був зарахований у строк його покарання, згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_8 звернувся із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2019 року, оскільки вчасно оскаржити судове рішення він не зміг за станом здоров`я (хвороба серця, гіпертонія) та у зв`язку з відсутністю у нього канцелярських приладь (аркушів паперу, ручок, конвертів) (а.с. 23).

Також, ОСОБА_8 подав і апеляційну скаргу в якій просив ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2019 року, скасувати через її незаконність (а.с. 24). На переконання засудженого при винесенні рішення суд першої інстанції не володів повною інформацією про його попереднє ув`язнення, що і стало підставою для передчасної відмови у задоволенні його заяви. Стверджував, що в період перебування під вартою в нього померли батьки, залишився спадок будинок, в якому він прописаний та в якому проживав до позбавлення волі. Через відсутність господарів, будинок може бути розкрадений і існує загроза, що після його звільнення з місць відбування покарання, він ОСОБА_8 залишиться без житла. Крім цього, в умовах попереднього увезення в нього значно погіршився і стан здоров`я переніс мікро інсульт, загострилась гіпертонічна хвороба, почала прогресувати ішемічна хвороба серця, гепатит та погіршився зір. Наголошував, що на момент його попереднього ув`язнення, положення ч.5 ст. 72 КК України діяли, а тому він, як особа, яка зазнала ускладнень в суспільстві та у здоров`ї, має право на задоволення вимог поданої ним заяви про перерахунок.

До вказаної апеляційної скарги засуджений ОСОБА_8 також подав і доповнення (а.с. 35) в яких щиро засуджував свої дії щодо вчиненого злочину, каявся, просив встановити всі обставини справи та задовольнити вимоги його заяви і зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Розгляд апеляційної скарги проведено без участі апелянта ОСОБА_8 , оскільки про дату, час і місце судового розгляду апеляційної скарги засуджений ОСОБА_8 був повідомлений, а відповідно до поданої ним заяви, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_8 просив проводити у його відсутність (а.с. 32), що не суперечить вимогам ч.4 ст. 405 КПК України.

А тому, заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав як клопотання засудженого ОСОБА_8 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження так і вимоги його апеляційної скарги, просив їх задовольнити, думку прокурора, який щодо вимог клопотання засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення поклався на розсуд суду, та який проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , заперечив, просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання засудженого та доводи його апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За змістом ч.1 ст.117 КПК України процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони, якщо він пропущений з поважних причин.

З урахуванням наведених засудженим ОСОБА_8 обставин хвороба, відсутність засобів для написання скарги, а також зважаючи на його перебування в умовах повної ізоляції від суспільства та з метою забезпечення права засудженого на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне вимоги клопотання засудженого задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2019 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо суті вимог апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 в яких він просив ухвалу суду першої інстанції скасувати через її незаконність, то колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції відповідно до змін, внесених Законом України № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21.06.2017 року набув чинності Закон України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, яким до ч. 5 ст. 72 КК України внесено зміни, відповідно до яких попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Як встановлено судом першої інстанції та як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2019 року визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та, із врахуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, засуджений до остаточного покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, за вказаним вироком суду, ОСОБА_8 залишено попередню тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання з 08.08.2018 року.

Також, згідно ч. 5 ст. 72 КК України, вказаним вироком суду ОСОБА_8 визначено зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року), що обчислюється з 08.08.2018 року до набрання вироком суду законної сили.

Згідно ухвали Донецького апеляційного суду від 29.08.2019 року, вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2019 року відносно ОСОБА_8 залишено без зміни, а згідно розпорядження про його виконання, законної сили він набрав 29.08.2019 року і тоді ж його було звернено до виконання.

Враховуючи викладене, 12.11.2019 року ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області у задоволенні заяви засудженого відмолено, оскільки судом встановлено, що в межах кримінального провадження, за яким ОСОБА_8 відбуває покарання, строк його попереднього ув`язнення вже був зарахований у строк його покарання, згідно ч. 5 ст. 72 КК України з чим, за встановлених обставин погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано послався на положення ч.5 ст.72 КК України у редакції відповідно до змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 року.

Така правова позиція викладена у рішенні Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17 провадження № 13-31кс 18 щодо застосування норм ч.5 ст.72 КК України.

Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5ст.72 КК Українив редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1ст. 5 КК України).

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Але, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII(пряма дія Закону № 2046-VIII).

Тобто, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21червня 2017 року (включно), то зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі здійснюється із розрахунку день за день.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 вчинив злочин 07.08.2018 року, під варту взятий наступного дня 08.08.2018 року, а тому строк його попереднього ув`язнення не підлягає зарахуванню у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку день за два і вже зарахований вироком із розрахунку один день за день.

Отже, зарахування судом першої інстанції строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідає вимогам Закону та правовій позиції Верховного Суду.

Щодо доводів апеляційної скарги засудженого, на які він посилається як на підстави для задоволення вимог його заяви незадовільний стан здоров`я, умови життя, життя після звільнення з місць позбавлення волі, то вони не можуть виступати підставами для задоволення вимог його заяви. Зарахування строку попереднього увезення у строк покарання, засудженому ОСОБА_8 було виконано судовим рішенням за яким він відбуває покарання вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.03.2019 року та у строк його покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.08.2018 року по день набрання вироком законної сили (29.08.2019 року відповідно до довідки про виконання вироку) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (в редакції закону № 2046-VIII від 18 травня 2017 року).

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, її доводи не спростовують правильності висновків суду, наведених в оскаржуваній ухвалі. Колегією суддів не встановлено порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді судом заяви ОСОБА_8 , а тому, підстави для скасування ухвали, постановленої за результатами розгляду такої заяви, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Поновити засудженому ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2019 року.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2019 року, якою засудженому ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні заяви про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, згідно ч. 5 ст. 72 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4