Справа № 738/1651/19
№ провадження 1-кс/738/83/2020
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

25 лютого 2020 року місто Мена Чернігівської області

Слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м. Болнісі, Грузія, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого

з участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
учасників судового розгляду:
слідчого - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Cлідчий СВ Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням, погодженим прокурором Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим СВ Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000463 від 18 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, стосовно ОСОБА_3 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного злочину, санкція ч.4 ст.187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, ризики, які існували на момент обрання та продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 не зменшилися та продовжують існувати, а тому виникає необхідність у продовженні строку тримання під вартою останньому з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий просить продовжити підозрюваному ОСОБА_9 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, який продовжено ухвалою слідчого судді до 19 березня 2020 року, та не знаходить підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, мотивуючи це тим, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту не забезпечить виконання покладених на ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, оскільки останній є громадянином Грузії, постійного місця проживання на території України не має, а підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки стосовно останнього відсутні, оскільки в матеріалах кримінального провадження відомості про осіб, які б заслуговували на довіру відсутні.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили продовжити підозрюваному ОСОБА_9 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування. Слідчий зазначив, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, оскільки на даний час ще не отриманий висновок дактилоскопічної експертизи, а головне необхідно здійснювати переклад матеріалів кримінального провадження на іноземну мову з метою їх вручення підозрюваним, які є громадянами іноземної держави. На даний час проводиться тендер на послуги перекладу, результати якого будуть відомі лише 03 березня 2020 року, тобто в день закінчення строку тримання під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, його захисник заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу її підзахисному, посилаючись на те, що слідчим не додано до клопотання докази на підтвердження викладених у ньому фактів, зокрема, щодо неможливості закінчити досудове розслідування у визначені строки.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам статті 199 КПК України, погоджене з прокурором та підлягає розгляду слідчим суддею Менського районного суду Чернігівської області.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000463 вбачається, що 18 вересня 2019 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України

19 вересня 2019 року о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_3 затримано в СП Кіпті Козелецького району Чернігівської області, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

З Повідомлення про підозру від 19 вересня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2019 року підозрюваному ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 листопада 2019 року, який ухвалами слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 листопада 2019 року та від 03 січня 2020 року було продовжено, останній раз до 03 березня 2020 року. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою та продовження строку тримання під вартою слідчими суддями враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочину, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

27 січня 2020 року підозрюваному ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2020 року до шести місяців, до 19 березня 2020 року.

До закінчення строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 не представляється можливим завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим слідчим подане відповідне клопотання.
Статтею 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою, встановлено вимоги щодо форми, змісту та строків подання клопотання про продовження строку тримання під вартою. Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
За приписами частини 5 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях статей 177, 178, 183, 199 КПК України.
Згідно з положеннями статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.
Так, ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» 1994 рік).
Слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні і досліджених в судовому засіданні, при цьому на стадії розгляду даного клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини також визначає, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду слідчим обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, оскільки останній постійного місця проживання на території України не має, зі слів останнього його близькі родичі проживають на території Грузії, останній непрацевлаштований, а отже не має міцних соціальних зв`язків на території України.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні особливо тяжкого злочину з корисливих мотивів, групою осіб, пов`язаний із застосуванням насильства, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, те, що ОСОБА_11 є громадянином Грузії, де зареєстрований та має постійне місце проживання, його сім`я та близькі родичі також проживають на території Грузії, на території України проживав тимчасово в орендованій квартирі, не має постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, і ці обставини, на думку слідчого судді, дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього, перебуваючи на свободі, існує реальний ризиквчинення ним активних дій щодо переховування від органів досудового розслідування та суду шляхом залишення території України в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Те, що ОСОБА_11 є громадянином іншої країни значно полегшує йому можливість покинути територію України, а також й відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.
Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_11 може незаконно впливати на потерпілого, свідка та інших підозрюваних, обґрунтовується тим, що ОСОБА_11 був безпосереднім виконавцем вчинення злочину, останньому відомо місце проживання потерпілих, а тому перебуваючи на волі матиме можливість шляхом погроз, умовлянь чи переконання впливати на останніх з метою зміни їх показань.

Наведені слідчим у клопотанні та в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати, встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_11 , у разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зможе переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Зазначені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, та свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Разом з тим, наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2020 року про продовження підозрюваному строку тримання під вартою, зокрема, необхідно здійснити переклад матеріалів кримінального провадження на іноземну мову з метою недопущення порушення прав підозрюваного на захист та справедливий суд, строк дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_3 під вартою завершується 03 березня 2020 року, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст. 183 КПК України до 19 березня 2020 року, а саме в межах досудового розслідування, строк якого продовжено ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 січня 2020 року.

Керуючись статтями 2, 8, 176-178, 183, 193, 194, 196-199, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Менського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 17 години 19 березня 2020 року.

Визначити 19 березня 2020 року датою закінчення строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 .

Ухвалу про продовження строку запобіжного заходу направити для виконання начальнику Менського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена до Чернiгiвського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1