Єдиний унікальний номер 725/456/20
Номер провадження 1-кс/725/44/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 Слідчий суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю слідчого та скаржника, розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження.
Скаржник посилалася на те, що 20.06.2019 року СВ ЧВП ГУНП в Чернівецькій області було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000852 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Дане кримінальне правопорушення було порушено у зв`язку з тим, що 20.06.2019 року біля 10 год. 48 хв. вона приїхала на автомобілі в двір будинку АДРЕСА_1 , оскільки працює головою ОСББ «Руська, 219Д». У цей час вона виконувала свої безпосередні функціональні обов`язки, а саме організовувала прибирання будинку та території, обкіс території. Коли вона оглядала територію будинку з під`їзду вибігла мешканка квартири АДРЕСА_2 будинку ОСОБА_4 . Вона підбігла до неї ззаду та почала кричати на її адресу нецензурною лайкою. Вона просила її припинити лаятись в громадському місці, однак ОСОБА_4 продовжувала поводити себе агресивно та кричати на неї, наблизилась до неї, при цьому махаючи руками та чіпаючи її.
У подальшому, ОСОБА_4 на зауваження не реагувала та нанесла їй удар кулаком в обличчя та удар ногою в живіт. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №585 від 26.06.2019 року їй було заподіяно тілесні ушкодження: синці в проекції нижньої щелепи зліва, садна верхньої губи та надлом коронки 2-го зуба на верхній щелепі справа. Вказані тілесні ушкодження віднесено до легких тілесних ушкоджень.
Отримавши тілесні ушкодження вона протягом двох тижнів не могла працювати, а тому діями ОСОБА_4 було зірвано нормальний графік роботи ОСББ «Руська, 219Д». Хуліганській дії останньої тривали приблизно 10 хв.
Однак, постановою від 30.12.2019 року зазначене кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України.
Із вказаною постановою вона не погоджується та вважає її незаконною.
Просила скасувати постанову від 30.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000852 від 20.06.2019 року.
Дана скарга підсудна слідчому судді Першотравневого районного суду м.Чернівці, відповідно до ст.ст. 32, 218 КПК України.
Згідно ч.1 ст.107 КПК України здійснювалась фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів.
Слідчий суддя, вислухавши скаржника та слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000852, приходить до наступних висновків.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Так, судом встановлено, що 20.06.2019 року до ЄРДР було внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за заявою та зареєстровано за №0000852.
У подальшому, постановою від 30.12.2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000852, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: вступної частини, мотивувальної та резолютивної частини. Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення нього Кодексу. Резолютивна частина постанови, зокрема, повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення.
Положеннями ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.125 КК України злочином є завдання особі умисного легкого тілесного ушкодження.
Основним безпосереднім об`єктом злочину є здоров`я особи.

З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження.

Суб`єкт злочину за вказаною статтею загальний.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, кримінальне провадження було закрито у зв`язку з наявністю обставин, що виключають злочинність діяння, а саме: необхідної оборони.

Так, за змістом ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.
Як було встановлено слідчим суддею та підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, 28.08.2019 року ОСОБА_3 о 10 год. 52 хв. штовхнула ОСОБА_4 та схопила її за вухо. У відповідь на це, ОСОБА_4 о 10 год. 50 хв. нанесла ОСОБА_3 один удар кулаком руки в ділянку обличчя та один удар ногою в ділянку живота.

Отже, виходячи з наведеного, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом. Згідно з положеннямист.36 ККці умови полягають у такому:
1)оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом, зокрема прав та інтересів особи, яка захищається; 2)оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені законом про кримінальну відповідальність; 3) за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною - право на неї втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено, і необхідність застосування засобів захисту відпала; 4)посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається; 5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає; 6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Визначення критеріїв необхідної оборони здійснено Верховним Судом у Постанові від 19.04.2018 у справі №772/1981/16-к (провадження 51-792км18). Так, визначення конкретного моменту, з якого особа перестала перебувати в стані необхідної оборони з огляду на закінчення злочинного посягання, має відносний характер і залежить від конкретних обставин справи, оцінка яких має включати аналіз об`єктивних і суб`єктивних аспектів поведінки як нападника, так і того, хто обороняється. При цьому важливо з`ясувати, чи могла особа, яка обороняється, з огляду на об`єктивну обстановку та поведінку нападника усвідомлювати, що посягання припинилося, тобто чи було для такої особи за даних об`єктивних обставин очевидним, що у застосуванні заходів захисту відпала необхідність. Якщо ж у ситуації, яка склалася, особа не мала можливості усвідомити факт припинення злочинного посягання, слід вважати, що вона діяла в стані необхідної оборони. Крім того, посягання вважається наявним і тоді, коли воно зупинене, однак може відновитися у будь-який момент.
З огляду на зазначену позицію Верховного суду, слідчий суддя акцентує увагу на те, що на момент настання події 20.06.2019 року ОСОБА_4 була неповнолітньою.

У даному випадку, оцінюючи дії неповнолітньої, суд повинен зважати на вікові особливості, зокрема: її психологічний стан та конкретні життєві обставини, які могли вплинути на її поведінку та дії. При цьому суд зауважує, що ОСОБА_3 , будучи сторонньою особою, першою застосувала фізичне насилля проти ОСОБА_4 , що зважаючи на її особливе сприйняття, могло спровокувати у неї стресовий стан, під час якого вона могла неправильно оцінювати ситуацію та вибирати лінію поведінки та вважати завдану ОСОБА_3 шкоду, необхідною та достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Окрім того, слідчим суддею враховується, що на даний час наявне зареєстроване кримінальне провадження по даному ж факту за ст.296 КК України.
Статтею 6 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється за додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення слідчого було прийнято у відповідності до вимог КПК України та з додержанням загальних засад кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.27 Конституції України, ст.36, ст.125 КК України, ст.ст. 6, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України,слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1