Справа № 386/1021/19
Провадження № 1-кп/386/159/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 від 03.09.2019р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Димитрово Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, утриманців та пільг не має, не депутата, стан здоров`я задовільний, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
05.02.2001року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 206 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 13.12.2001 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі; 12.08.2003 року на підставі ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2003 року звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково з невідбутим строком 7 місяців 18 днів;

29.11.2004 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавленням волі;

10.07.2008 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді 1 місяця арешту, 09.08.2008 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку пакарання;

10.08.2009 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

25.12.2009 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 16.04.2014 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

27.11.2014 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, 18.05.2016 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровоград від 04.05.2016 року звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково з невідбутим строком 5 місяців 13 днів; відповідно до ст. 89 КК України судимості не погашені,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за таких обставин.

02 вересня 2019 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи непогашені судимості за злочини проти власності, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в будинку, який належить ОСОБА_7 , який розташований по АДРЕСА_3 , разом з власником будинку ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 вживали алкогольні напої. Близько 18 год.00 хв. коли останні вийшли з будинку ОСОБА_5 на підвіконнику в спальній кімнаті побачив мобільний телефон марки «Ergo», модель «B502 Basic», в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , після чого у нього виник умисел направлений на повторне таємне викрадення мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю власника мобільного телефону ОСОБА_4 , та сторонніх осіб того ж дня, тобто 02.09.2019р. близько 18 год.00 хв. діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання перебуваючи в будинку, який належить ОСОБА_7 , який розташований по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу з підвіконника в спальній кімнаті, повторно таємно викрав та обернув на свою користь мобільний телефон марки «Ergo», модель «B502 Basic», в корпусі чорного кольору, вартість якого, відповідно до висновку експерта від 05.09.2019 року становить 1264 грн., в якому знаходились сім-картка мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_1 , вартість якої, відповідно до висновку експерта від 18.09.2019 року становить 50 грн. та картка пам`яті «micro CD» об`ємом 8 гігабайт, вартість якої, відповідно до висновку експерта від 18.09.2019 року становить 105 грн. Внаслідок чого, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1419 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, суду показав, що злочини вчинив за тих обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Щиро кається у скоєному, просив призначити йому покарання згідно Закону.

Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Обвинувачений у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, повністю визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), та за їх згодою, суд обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого та досудової доповіді, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їх позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, вказаного в обвинувальному акті у кримінальному провадженні та його кваліфікацію.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий в судовому засіданні, позов відносно обвинуваченого та будь-яких інших претензій не заявляв, оскільки в ході досудового розслідування матеріальні збитки йому відшкодовані в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведена, вважала за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді арешту строком на чотири місяці.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та кваліфікує його дії, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 цього Кодексу, є злочином середньої тяжкості.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки-характеристики за №02-19/1402 від 19.09.2019 Побузької селищної ради Кіровоградської області, обвинувачений характеризується позитивно, проживає в смт. Побузьке без реєстрації, скарг та заяв негативного характеру відносно нього не надходило.

Відповідно до довідок Комунального закладу «Голованівська центральна районна лікарня» від 18.09.2019р., обвинувачений на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно з довідками Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 18.09.2019 р., інформації Голованівського районного сектора філії ДП «Центр пробації», ОСОБА_5 раніше судимий: 05.02.2001року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 206 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 13.12.2001 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі; 12.08.2003 року на підставі ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2003 року звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково з невідбутим строком 7 місяців 18 днів; 29.11.2004 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавленням волі; 10.07.2008 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді 1 місяця арешту, 09.08.2008 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання; 10.08.2009 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 25.12.2009 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 16.04.2014 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання; 27.11.2014 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, 18.05.2016 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровоград від 04.05.2016 року звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково з невідбутим строком 5 місяців 13 днів; відповідно до ст. 89 КК України судимості не погашені.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про його особу , який раніше судимий, судимість не знята та непогашена у встановленому законом порядку, його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; за місцем проживання характеризується позитивно; наявність обставин, які пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків; наявність обставин, які обтяжують покарання, до яких відноситься вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілої особи.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого надану Голованівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, в якій зазначено, що виправлення обвинуваченого без обмеження волі на певний строк можливе лише у винятковому випадку та за умови здійснення інтенсивного нагляду, тому що ОСОБА_5 враховуючи спосіб його життя, історію правопорушень має високу ймовірність вчинення повторного правопорушення.

При цьому суд приймає до уваги заяву ОСОБА_5 про надання оцінки його діям, та його щирому каяттю.

Такі виводи суду базуються на рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого .

Враховуючи національні та Європейські закони, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, обставини, що пом?якшують покарання, обставини що обтяжують покарання, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, судимість не знята та не погашена, суд дійшов до висновку, що обвинувачений не справдив очікувань суду, його судимості не стали йому попередженням, він здійснив новий злочин, тому його виправлення та перевиховання неможливе без впливу, спричиненого відбуванням покарання, йому слід обрати міру покарання в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України . Підстав, для застосування при призначенні ОСОБА_5 покарання вимог ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно з залу суду.
Строк покаранняОСОБА_5 рахувати з моменту затримання.

Речові докази по справі:

Мобільний телефон марки «Ergo», модель «B502 Basic», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , паперова коробка від мобільного телефону марки «Ergo», модель «B502 Basic», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , сім картка мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_1 , передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити йому як власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Голованівський районний суд Кіровоградської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1