Справа № 636/2333/19
Провадження № 1-кп/635/513/2020
УХВАЛА

17 січня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,
представників потерпілих адвоката ОСОБА_23 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 18.04.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190, ч.2 ст.209 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.3 ст. 190, ч.4 ст.28 ч.4 ст. 190, ч.2 ст.209 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.1 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.205-1, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.263 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.190, ч.4 ст.28 ч.3 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.190, ч.4 ст.28 ч.3 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, та

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.190, ч.4 ст.28 ч.3 ст.190, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває дане кримінальне провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Прокуратури Харківської області ОСОБА_5 звернулась до суду з письмовими клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з посиланням на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, можливість вчинити незаконний вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити незаконну діяльність щодо шахрайського заволодіння майном сільгоспвиробників.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_13 в судовому засіданні не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , проте просили змінити домашній арешт з цілодобового на певний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_24 в судовому засіданні не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , проте просили змінити домашній арешт з цілодобового на певний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_13 в судовому засіданні не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , проте просили змінити домашній арешт з цілодобового на певний час доби.

Потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , та представник потерпілого адвокат ОСОБА_23 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Також в даному підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_18 звернувся до суду із клопотанням про зміну обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.

Колегія суддів, вислухавши думку всіх учасників судового засідання щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , прийшла до наступного висновку.

Досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , колегією суддів встановлено, що на підставі ухвали колегії суддів Харківського районного суду Харківської області від 14 червня 2019 року раніше обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 . Також зобов`язано обвинуваченого протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом частини шостої статті 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

В подальшому, обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, було продовжено на підставі ухвал колегії суддів Харківського районного суду Харківської області, а в останнє продовжено дію запобіжного заходу згідно ухвали від 19 листопада 2019 року на строк два місяці. Відтак, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під домашнім арештом закінчується до 19 січня 2020 року.

З урахуванням встановленого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, на існування якого, зокрема, посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів у сукупності з даними особи обвинуваченого, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, суд погоджується з доводами прокурора, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів.

Щодо посилання прокурора на існування ризиків, передбачених пунктами 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, колегія суддів вкотре зазначає, що прокурором їх існування не доведено, а тому дані ризики не приймаються до уваги.

Враховуючи викладене та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, має на своєму утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також має постійне місце проживання і реєстрації на території Харківської області, суд вважає наявними підстави для продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на обвинуваченого обов`язків.

Вказані вище обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та є всі підстави вважати, що обрана міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 , колегією суддів встановлено, що на підставі ухвали колегії суддів Харківського районного суду Харківської області від 14 червня 2019 року раніше обраний відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 . Також зобов`язано обвинуваченого протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом частини шостої статті 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

В подальшому, обраний відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, було продовжено на підставі ухвал колегії суддів Харківського районного суду Харківської області, а в останнє продовжено дію запобіжного заходу згідно ухвали від 19 листопада 2019 року на строк два місяці. Відтак, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під домашнім арештом закінчується до 19 січня 2020 року.

З урахуванням встановленого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, на існування якого, зокрема, посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів у сукупності з даними особи обвинуваченого, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, суд погоджується з доводами прокурора, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів.

Щодо посилання прокурора на існування ризиків, передбачених пунктами 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, колегія суддів вкотре зазначає, що прокурором їх існування не доведено, а тому дані ризики не приймаються до уваги.

Враховуючи викладене та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, має на своєму утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, має постійне місце проживання і реєстрації на території Харківської області, суд вважає наявними підстави для продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на обвинуваченого обов`язків.

Вказані вище обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та є всі підстави вважати, що обрана міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 .

Досліджуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , колегією суддів встановлено, що на підставі ухвали колегії суддів Харківського районного суду Харківської області від 14 червня 2019 року раніше обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 . Також зобов`язано обвинуваченого протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: прибувати за кожною вимогою до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Відповідно до частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом частини шостої статті 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

В подальшому, обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, було продовжено на підставі ухвал колегії суддів Харківського районного суду Харківської області, а в останнє продовжено дію запобіжного заходу згідно ухвали від 19 листопада 2019 року на строк два місяці. Відтак, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під домашнім арештом закінчується до 19 січня 2020 року.

З урахуванням встановленого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, на існування якого, зокрема, посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів у сукупності з даними особи обвинуваченого, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, суд погоджується з доводами прокурора, що продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів.

Щодо посилання прокурора на існування ризиків, передбачених пунктами 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, колегія суддів вкотре зазначає, що прокурором їх існування не доведено, а тому дані ризики не приймаються до уваги.

Враховуючи викладене та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, але має на своєму утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також має постійне місце проживання і реєстрації на території Харківської області, суд вважає наявними підстави для продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , з покладенням відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на обвинуваченого обов`язків.

Вказані вище обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та є всі підстави вважати, що обрана міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 .

З приводу клопотання потерпілого ОСОБА_18 про зміну обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, колегія суддів вислухавши думки учасників кримінального провадження, приходить до наступного.
Статтями 8, 29 Конституції України, як нормами прямої дії, передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановленому законом.
Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Так, у відповідності до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, з клопотанням про застосування або зміну запобіжного заходу, як приведено в статті 184 КПК України, може звернутися слідчий чи прокурор.
При системному аналізі норм глави 18 розділу ІІ КПК України, не вбачається потерпілого як суб`єкта, що може звернутися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою. Таке клопотання може подати сторона обвинувачення у відповідності до вимог ст. 177, 183, 184, 200 КПК України.
Більш того, клопотання потерпілого ОСОБА_18 подане з порушенням норм розділу ІІ КПК України, а саме: з наданого до суду клопотання не вбачається, що було дотримано положення статті 200 КПК України, де передбачено, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надана обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду.
Разом з тим, обґрунтування на які посилається потерпілий у своєму клопотанні містять лише припущення про наявність всіх визначених частиною першою статті 177 КПК України ризиків, тоді як в силу норм частини першої статті 184 КПК України, до якої відсилає стаття 200 КПК України, клопотання про зміну запобіжного заходу має містити виклад обставин, на підставі яких слідчий чи прокурор дійшли висновку про наявність ризиків, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Натомість, будь-яких доказів, якими б було підтверджено існування всіх перелічених в частині першій статті 177 КПК України ризиків, потерпілим не надано суду.
При цьому, в контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Відповідно до Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.
Таким чином, згідно норм КПК України потерпілий не наділений правом звернутися до суду з клопотанням про обрання чи зміну запобіжного заходу. Тим паче, що в даному конкретному випадку наявні порушення ряду норм Кримінального процесуального кодексу України, які обмежують та/або порушують права обвинувачених під час здійснення процедури розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою. Тоді як, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно у випадках доведеності, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 КПК України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_18 про зміну зміну обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 177, 191, 194, 314, 371-372 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

В задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_18 про зміну обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою відмовити.

Клопотання прокурора Прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати ОСОБА_7 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати ОСОБА_10 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , та зобов`язати ОСОБА_8 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали визначити два місяці, тобто до 17 березня 2020 року включно.
Попередити ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21 січня 2020 року

Головуючий суддя - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3