"03" квітня 2020 р. Справа № 363/1267/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2020 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника СТ «Вишгородська брама» ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , спеціаліста ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання слідчого погодженого з прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000405, розпочатому 28.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,
встановив:
у клопотанні слідчий та прокурор порушують питання про арешт майна, а саме плавучого понтона з маркуванням на лобовому склі «Canton»; трактора марки «ДТ - 75», номер двигуна « НОМЕР_1 »; а також насипу піску, об`єм якого в ході огляду місця події не встановлено, що були виявлені та вилучені 27.03.2020 року під час огляду обвідного каналу поблизу СТ «Вишгородська брама» на території Лебедівської сільської ради. Клопотання обґрунтоване необхідністю встановлення осіб причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення та можливістю продовження протиправної діяльності за допомогою вищезазначеної техніки, а тому з метою забезпечення збереження зазначених в клопотанні об`єктів, як речових доказів та недопущення їх втрати необхідно накласти на них арешт.

Слідчий та прокурор в суді клопотання підтримали та наполягали на його задоволення з викладених у ньому підстав.
Представник СТ «Вишгородська брама» ОСОБА_5 (директор ТОВ «Гідроінжинірінг») в суді проти задоволення клопотання заперечив та повідомив, що обставини розслідувані в рамках кримінального провадження не відповідають дійсності, оскільки жодного видобутку корисних копалин, зокрема піску, не відбувалося. Підтвердив, що на прибережній зоні садового товариства «Вишгородська брама» знаходиться плавучий понтон та трактор, який в неробочому стані. Плавучий понтон перебуває на території тільки з січня цього року з метою поліпшення і очищення берегової смуги, в межах виконання робочого проекту «Покращення екологічного стану з днопоглибленням відвідного каналу в районі садового товариства «Вишгородська брама» Вишгородського району Київської області». Погодження стосовно проведення таких робіт отримано в філії «Каскад Київських ГЕС і ГАЕС», Лебедівської сільської ради, Дніпровського басейного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України, ДП «Українська геологічна компанія» та Державною службою геології та надр України. На момент приїзду працівників поліції плавучий понтон не працював, однак того дня він був увімкнений власником на 20 хв. для здійснення прокачки труб, за що складено адміністративний протокол Державною екологічною інспекцією. Ствердив, що будь-яких дій по видобутку піску та його реалізації ніколи не здійснювалось. Насип виявлений працівниками поліції не є піском, а є ілісто-глиняною сумішшю, яка зібрана на березі ще рік тому, при виконанні розчищувальних робіт в рамках вказаного робочого проекту та зберігається на території з метою підсипки берегу відповідно до робочого проекту. Подальше використання добутої в ході розчищувальних робіт суміші визначається технічним звітом до проекту. Весь пакет документів щодо поліпшення і очищення берегової смуги СТ «Вишгородська брама» надано слідчому для дослідження, а також пред`явлено безпосередньо в суді.
Спеціаліст ОСОБА_7 начальник відділу правового забезпечення Державної екологічної інспекції Столичного округу, в суді ствердив, що робочий проект «Покращення екологічного стану з днопоглибленням відвідного каналу в районі садового товариства «Вишгородська брама» Вишгородського району Київської області» пройшов Державну екологічну експертизу, про що складено висновок № 16.2-04/3373, коли отримання будь-якого спеціального дозволу на проведення таких робіт не передбачено. Разом з тим повідомив, що в період нересту забороняється проведення будь-яких днопоглиблювальних та розчищувальних робіт дна. Робота плавучого понтону протягом 20 хв. з потужністю 80 куб. метрів може заподіяти збитки в такий період, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення в сфері екологічної безпеки.
З матеріалів клопотання встановлено, що 27.03.2020 року о 13 год. 20 хв. до чергової частини Вишгородського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що в с. Хотянівка, біля дамби, близько 10 осіб добувають пісок.
Разом з тим, зі змісту рапорту інспектора чергової частини Вишгородського ВП ГУНП в Київській області зареєстрованого в ЖЄО за № 4120 від 27.03.2020 року вбачається, що по даному факту інформація не підтвердилась, а намив піску не відбувається.
27.03.2020 року, в період часу з 18 год. 40 хв. по 19 год. 15 хв., слідчим СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 здійснено огляд берегової лінії обвідного каналу Київської ГЕС, розташованої на території Лебедівської сільської ради, неподалік СТ «Вишгородська брама». В ході проведення огляду виявлено та вилучено плавучий понтон з маркуванням на лобовому склі «Canton»; трактор марки «ДТ - 75», номер двигуна « НОМЕР_1 »; а також насип піску, об`єм якого в ході огляду місця події не встановлено.

Суд звертає увагу, що в протоколі огляду місця події зафіксовано, що на момент огляду плавучий понтон та трактор не працювали, коли учасник такого огляду ОСОБА_9 ствердив про те, що трактор перебуває в неробочому стані.

Допитані в кримінальному провадженні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_10 свідчили про такі ж обставини справи, як і представник СТ «Вишгородська брама» і спеціаліст безпосередньо в суді, що в повній мірі узгоджується з іншим матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення № 000365 та постаново № 000296 від 27 березня 2020 року, а також наданими в суді ОСОБА_5 . Робочим проектом «Покращення екологічного стану з днопоглибленням відвідного каналу в районі садового товариства «Вишгородська брама» Вишгородського району Київської області» № 1/15-ПЗ розробленим ТОВ «АТОЛ+» та Технічним звітом з інженерно геологічних вишукувань.
Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
В матеріалах клопотання відсутні відомості про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України за обставин викладених у матеріалах клопотання.
Суд враховує доводи представника СТ «Вишгородська брама» ОСОБА_5 про те, що видобуток піску не здійснювався, коли в той час протягом 20 хв. власником проводилася промивка труб за що Державною екологічною інспекцією складено протоколи про адміністративні правопорушення, оскільки такі дії здійснено в період нересту.
Саме по собі узагальнене твердження про видобуток корисних копалин загальнодержавного значення - піску на обвідному каналі поблизу СТ «Вишгородська Брама» на території Лебедівської сільської ради, з урахуванням свідчень представника вказаного садового товариства та спеціаліста, а також інших матеріалів справи, не може бути законною підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження зазначених у клопотанні, згідно вимог ст.ст. 2, 9, 13, 16, 132, 170-173 КПК України,
Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні про арешт майна повинні бути зазначені, зокрема підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

У поданому слідчим клопотанні вказані обставини не зазначено, як і не зазначено про мету та підстави накладення арешту на вилучене майна. Також клопотання в цій частині не містить будь-якого обґрунтування, як і не містить критеріїв за якими зазначені у клопотанні речі є речовими доказами в розумінні вимог ст. 98 КПК України.

Власник вилученого майна, об`єми видобутої речовини, вірогідність віднесення такої речовини до корисних копалин, будь-який можливий розмір заподіяних збитків, а також те, що такі збитки взагалі могли мати місце, стороною обвинувачення не встановлені, коли зразки виявленого насипу слідчим під час огляду не відбирались.

Будь-які технічні документи стосовно плавучого понтону та трактору суду не надано. Власник (чи законний володілець) цих речей, не дивлячись на те, що ОСОБА_5 може надати відомості стосовно цієї фізично особи, органом розслідування не встановлені. Доводи слідчого про те, що слідство не встигло встановити цю особу на вимогах ст. ст. 170-174 КПК України не ґрунтуються і є неспроможними.

Таким чином обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення та підстави вважати, що мала місце подія, про яку зазначено в клопотанні достатніми доказами не підтверджено.

Не доведено перед слідчим суддею також існування ризиків, визначених у ч. 11 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце.
Не містять матеріали клопотання й будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права власника майна, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту.
Також суд вважає, що з огляду на відсутність об`єктивних даних про заподіяння збитків та їх будь-який розмір, арешт вказаної коштовної техніки призведе до необґрунтованого втручання в право особи мирно володіти своїм майном (ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) є непропорційним і законній, легітимній меті не відповідає, що прокурором в суді не доведено.

Згідно ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Однак з даним клопотанням, не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, сторона обвинувачення всупереч вказаних вимог Закону не звернулась та направила таке клопотання поштою.
При цьому вимоги ст. 116 КПК України щодо здачі клопотання на пошту, після тимчасового вилучення майна, застосовані в даному випадку бути не можуть, оскільки прямо суперечать спеціальним імперативним вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України, що призвело до штучного порушення визначених імперативних строків і є неприпустимим.
Таким чином заявлене клопотання є необґрунтованим та задоволеним бути не може.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170-175, 371-372 КПК України;

ухвалив:
в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя