Справа №639/9179/19
Провадження №1-кс/639/26/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , ув`язненого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , яка подана в інтересах ув`язненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу в порядку ч. 12 ст. 584 КПК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга захисника адвоката ОСОБА_6 , яка подана в інтересах ув`язненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу в порядку ч. 12 ст. 584 КПК України.

В поданій скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстардиційний арешт), застосований ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від 27.11.2019 року у справі №639/8305/19, на особисте зобов`язання.

В обґрунтування скарги зазначається, що при застосуванні до громадянина ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту, слідчий суддя на підставі поданих прокурором матеріалів екстрадиційної перевірки виходив з того, що ОСОБА_4 позбавлений громадянства України на підставі рішення УДМС у Луганській області від 19.03.2013р., яким скасовано рішення УДМС у Луганській області від 20.11.2012р. про оформлення ОСОБА_4 набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України».
Дана обставина була встановлена судом на підставі листа Державної міграційної служби України від 20.11.2019 р. № 6.5-13476/6-19, в якому стверджується про анулювання рішення, згідно якого ОСОБА_4 набув громадянство України за територіальним походженням.
Безпосередньо рішення УДМС у Луганській області від 19.03.2013 року, яким скасовано рішення УДМС у Луганській області від 20.11.2012 року про оформлення ОСОБА_4 набуття громадянства України, суду надано не було.
Захисник ОСОБА_6 зазначає, що подальше тримання ОСОБА_4 під вартою не може ґрунтуватись на припущеннях про втрату ним громадянства України, оскільки прокурор мав достатньо часу для отримання у компетентного органу України відповідного рішення або його дубліката.
На сьогоднішній день ОСОБА_8 документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 .
Крім цього, стороною захисту зазначається, що адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_8 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення УДМС у Луганській області від 19.03.2013 року, яким скасовано рішення УДМС у Луганській області від 20.11.2012 р. про оформлення ОСОБА_4 набуття громадянства за територіальним походженням.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 року у справі № 360/4754/19 скасовано ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 р. про відмову у забезпеченні позову, задоволено заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_8 про забезпечення позову, зупинено дію рішення УДМС у Луганській області від 19.03.2013 р., яким скасовано рішення УДМС у Луганській області від 20.11.2012 р. про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_9 , до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.
Враховуючи вищевикладені обставини, в скарзі захисника ОСОБА_6 зазначено, що до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 360/4754/19, рішення УДМС у Луганській області від 19.03.2013р., яким скасовано рішення УДМС у Луганській області від 20.11.2012р. про оформлення ОСОБА_4 , є нечинним та не створює будь-яких правових наслідків.
Наведені обставини в силу ст. 25 Конституції, ст. 589 КПК України, ч. 1 ст. 10 КК України виключають видачу ОСОБА_8 на запит Російської Федерації, а також є підставою для припинення екстрадиційного арешту згідно статті 586 КПК України.
Крім цього, в скарзі захисника ОСОБА_6 зазначено, що громадянин ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянкою України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від проживання у шлюбі у ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 народилося 4 (четверо) дітей.
Захисник посилається, що стан здоров`я ув`язненого ОСОБА_8 потребує кваліфікованої медичної допомоги, враховуючи наявні захворювання стенокардії, гіпертонічний криз та неможливості отримання належного лікування в умовах слідчого ізолятора, що підтверджується відповідним висновком лікаря кардіолога, кандидата медичних наук ОСОБА_11 та даними медичної частини СІЗО. З урахуванням вказаного діагнозу ОСОБА_8 потребує постійного догляду та вартісного і тривалого лікування.
У зв`язку із ненаданням необхідного лікування громадянину ОСОБА_8 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» захисником ОСОБА_6 до Жовтневого районного суду м. Харкова було подано скаргу в порядку ст. 206 КПК України, яка була задоволена ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.11.2019 року по справі №639/8077/19.
В поданій скарзі захисник ОСОБА_6 зазначає, що громадянин України ОСОБА_8 має бути звільнений з-під арешту, а запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання дозволить досягти балансу інтересів між правом громадянина України ОСОБА_8 на свободу та завданнями, які стоять перед прокуратурою при здійсненні міжнародного правового співробітництва.
Під час судового засідання захисник адвокат ОСОБА_3 та особа, видача якої запитується ОСОБА_8 , доводи скарги підтримали та просили зазначену скаргу задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на наявність визначених ст. 584 КПК України правових підстав для застосування екстрадиційного арешту у відношенні ОСОБА_8 .
Крім цього, прокурором зазначається, що на теперішній час остаточне рішення за результатами проведення екстрадиційної перевірки не прийнято.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та оцінивши наявні докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 21 жовтня 2019 року об 15 год. 10 хв. за адресою м. Харків вул. Сумська, 44/2, співробітником слідчого відділу Київського ВП ГУ НП у Харківській області, в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, був затриманий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.
Ініціатором міжнародного розшуку ОСОБА_9 є компетентні органи Російської Федерації, у провадженні яких перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. «ж», «з» ч. 2 ст. 105, п.п. «а», «б» ч. 3 ст. 111, ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «б» ч. 3 ст. 111, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 210 Кримінального кодексу Російської Федерації (вбивство, скоєне групою осіб за попередньою змовою, з корисливих мотивів, умисне заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, небезпечної для життя особи, вчинене групою осіб за попередньою змовою, участь у стійкій озброєній групі (банді), створення злочинного угруповання (злочинної організації для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів).
Рішенням судді Пресненського районного суду м. Москви РФ від 07.03.2013 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою затримання, у зв`язку з перебуванням останнього у міжнародному розшуку.
У зв`язку з ухиленням ОСОБА_9 від правоохоронних органів 01.10.2013 його оголошено у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол.
Постановою Пресненського районного суду м. Москви від 12.11.2019 року до ОСОБА_9 застосовано міру запобіжного заходу у вигляді арешту.
Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2019 року задоволено клопотання Харківської місцевої прокуратури № 2 та до ОСОБА_12 (Зими, ОСОБА_13 ) застосовано запобіжний захід у вигляді тимчасового арешту строком 40 діб, строком до 13.00 години 29.11.2019 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.11.2019 року до ОСОБА_9 застосовано екстрадиційний арешт строком до 12 місяців, до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.01.2020 року вищевказану ухвалу суду залишено без змін.
На даний час ОСОБА_9 утримується під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
До Генеральної прокуратури України 25.11.2019 надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу (екстрадицію) ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п.п. «ж», «з» ч. 2 ст. 105, п.п. «а», «б» ч. 3 ст. 111, ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «б» ч. 3 ст. 111, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 210 Кримінального кодексу Російської Федерації.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_9 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Харківської області.
З листа Офісу Генерального прокурора №19/2-26575-19 від 03.02.2020 встановлено, що проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_9 , на даний час не завершено. Рішення за запитом компетентних органів Російської Федерації буде прийнято у відповідності до вимог міжнародних договорів та національного законодавства після завершення судового розгляду справи щодо оскарження рішення органу ДМС України про скасування набуття ОСОБА_9 громадянства України.
Інкриміновані ОСОБА_9 кримінальні правопорушення за законодавством України є екстрадиційними і відповідають:
- п.п. «ж», «з» ч. 2 ст. 105 КК РФ відповідає п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України;
- п.п. «а», «б» ч. 3 ст. 111 КК РФ відповідає ч. 2 ст. 121 КК України;
- ч. 3 ст. 30, п.п. «а», «б» ч. 3 ст. 111 КК РФ відповідає ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України;
- ч. 2 ст. 209 КК РФ відповідає ст. 257 КК України;
- ч. 1 ст. 210 КК РФ відповідає ч. 1 ст. 255 КК України.
Санкції вказаних статей передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 1 року.
Строки давності притягнення ОСОБА_9 до відповідальності за вчинені ним злочини відповідно до ст. 49 КК України не закінчилися.
З листа начальника Управління ДМС в Луганській області №4401.3.3-23341/44.1-19 від 06.11.2019 встановлено, що 29.03.2013 року рішенням УДМС у Луганській області було скасовано рішення УДМС у Луганській області від 20.11.2012 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_4 , на підставі ст. 21 ЗУ «Про громадянство України», у зв`язку з тим, що останній надав фальшиві документи (за наявною інформацією особою надано фальшиву довідку про припинення іноземного громадянства, тобто громадянства Російської Федерації).
Слідчий суддя зазначає, що згідно з п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційним арештом є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Приписами ч. 10 ст. 584 КПК України визначено, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Відповідно до ч. 12 ст. 584 КПК України, за скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.
Згідно з ч. 1 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчим суддею враховується:
- наявність відомостей про те, що з 01.10.2013 року він був оголошений в міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол, у зв`язку з його ухиленням від органів слідства та постановою Пресненського районного суду м. Москви від 12.11.2019 року до ОСОБА_12 (Зими, ОСОБА_13 ) застосовано міру запобіжного заходу у вигляді арешту;
- тяжкість покарання, що загрожує особі у разі засудження, оскільки інкриміновані кримінальні правопорушення за законодавством України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, які відповідають п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 255, ст. 257 КК України, тобто є екстрадиційними;
- вік та стан здоров`я ОСОБА_8 , щодо якого відсутня інформація про наявність у нього тяжких захворювань чи інвалідності;
- наявність у ОСОБА_8 на території України постійного місяця проживання, міцних соціальних зв`язків, оскільки він офіційно перебуває в шлюбі з гр. ОСОБА_10 , від проживання у шлюбі спільно з ОСОБА_10 має 4 дітей.
Аналіз наявних у справі матеріалів дає слідчому судді підстави вважати, що незважаючи на наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою (екстрадиційний арешт), не може гарантувати запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує особі, та наявні відомості про те, що з 01.10.2013 особа оголошена у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол, у зв`язку із ухиленням від правоохоронних органів Російської Федерації.
Обставини, на які посилається захисник ОСОБА_6 як на підставу для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, перевірялись апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.11.2019 року.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.01.2020 року було залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.11.2019 року, в якій апеляційним судом зроблено висновок про неможливість застосування до особи запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Будь-яких нових даних та обставин, які можуть бути підставою для звільнення особи з- під варти, стороною захисту не зазначено, доказів на підтвердження таких обставин до суду не надано.
Посилання сторони захисту на той факт, що ОСОБА_8 є громадянином України, не заслуговують на увагу, оскільки рішенням УДМС у Луганській області від 29.03.2013 року ОСОБА_8 було позбавлено громадянства України.
На теперішній час будь-якого іншого рішення про набуття останнім громадянства України немає.
Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 12.03.2013 року Антрацитівським МВ УДМС у Луганській області на ім`я ОСОБА_8 , вважається недійсним, що підтверджується листом Управління ДМС в Луганській області №4401.3.3-23341/44.1-19 від 06.11.2019 року.
Крім цього, на теперішній час Луганським окружним адміністративним судом розглядається адміністративна справа №360/4754/19 за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_8 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення УДМС у Луганській області від 19.03.2013 року, яким скасовано рішення УДМС у Луганській області від 20.11.2012 р. про оформлення ОСОБА_4 набуття громадянства за територіальним походженням.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 року у справі №360/4754/19 задоволено апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_8 та зупинено дію рішення УДМС у Луганській області від 29.03.2013 року до набрання постановою законної сили.
Станом на 07.02.2020 року Луганським окружним адміністративним судом не прийнято остаточне судове рішення по адміністративній справі №360/4754/19, тому не має підстав вважати, що громадянин ОСОБА_4 на час розгляду зазначеної скарги є громадянином України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що визначених ст. 585 КПК України правових підстав для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (екстрадиційним арештом), на даний час не має.
Слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи не можуть гарантувати запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому видачі ОСОБА_4 за запитом компетентних органів Російської Федерації, у зв`язку з чим доводи скарги захисника ОСОБА_6 не знайшли підтвердження під час розгляду справи та скарга задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 309, 369, 372, 376, 584, 585 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 , яка подана в інтересах ув`язненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ектрадиційний арешт), застосованого ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.11.2019 року по справі №639/8305/19, на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 10.02.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1