Справа № 133/3111/19
Провадження №11-кп/801/575/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.03.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, українцю, громадянину України, неодруженого, освіта середня, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-20.06.2003 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
-27.10.2004 року Староміським районним судом Вінницької області за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 1500 гривень.
-19.01.2020 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 129 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
-19.12.2013 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 286, ч.1 ст.263 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі;
-14.03.2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців
-05.10.2018 року Козятинським міським судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки
у кримінальному провадженні № 0000241 від 25.05.2019 року по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України,
за участю:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
До Вінницького апеляційного суду надійшло контрольне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України, відомості про які внесено 25.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.03.2020 року запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено на 60 днів, тобто з 13.03.2020 по 11.05.2020 включно.
В задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу з утримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою відмовлено.

Захисник ОСОБА_6 , непогодившись з ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.03.2020 року, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, сталі соціальні звязки, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітніх дітей, батьків ОСОБА_9 , 1949 р.н., ОСОБА_10 , 1951 р.н., які потребують сторонньої допомоги, за станом здоровя обвинувачений ОСОБА_7 потребує медичної допомоги, нагляду лікаря, перевязки та медикаментозного лікування.
Захисник вказує, що обвинувачений не намагатиметься переховуватися, а сприятиме суду у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа швидше закінчилась.
Ні органом досудового розслідування, ні прокурором не надано суду будь-яких доказів того, що обвинувачений переховувався від слідства та суду чи був оголошений в розшук.
Що стосується можливого впливу чи тиску на свідків, то матеріалами справи підтверджено, що будь-якого тиску на потерпілу, свідків ОСОБА_7 не здійснював і не буде здійснювати.
Крім того, невинуватість ОСОБА_7 у скоєнні ним злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України підтверджується висновками судово-біологічної експертизи № 641 від 05.12.2019 року проведеної Вінницьким НДЕКЦ, відповідно до якого «генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених у підніхтьовому вмісті з обох рук ОСОБА_11 є змішаними, належать більше ніж одній особі, містить генетичні ознаки зразка крові потерпілої ОСОБА_11 та не встановлено особи чоловічої статті та не містить генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_7 ».
Обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України грунтуєтья тільки на показах свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які самі обвинувачуються у скоєнні злочинів.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який просив ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.03.2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та застосувати до обвинуваченого домашній арешт, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає з наступних підстав.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу
Згідно ст.199 ч.3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000241 скерований до Козятинського міськрайонного суду, триває судовий розгляд.

Посилання захисника ОСОБА_6 , що ризики наведені прокурором не існують є безпідставними.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за які передбачено покарання на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, тому може переховуватись від суду, продовжити вчиняти інші злочини, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків.
В апеляційній скарзі захисник звертає увагу на те, що у обвинуваченого ОСОБА_7 на утриманні перебувають неповнолітні діти, є батьки, які потребують допомоги, стан його здоровя.
Докази на підтвердження наявності обставин, передбачених ст. 178 КПК України захисник не надав
Натомість згідно довідки характеристики виданої виконкомом Вінницько-Хутірської сільської ради від 11.06.2019 року № 310 наявної в матеріалах провадження ОСОБА_7 зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 разом із матір`ю, батьком, де не проживає. Інформацією про місце перебування ОСОБА_7 виконком Вінницько-Хутірської сільської ради не володіє.
Також, захисником ОСОБА_6 не доведено, що на утриманні ОСОБА_7 , який розлучений, перебувають неповнолітні діти.
Те, що, на думку захисника, обвинуваченого відсутні докази вини останнього у вчиненні кримінальних правопорушень не є підставою для зміни запобіжного заходу.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник ОСОБА_6 фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Доводи захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, належним чином необгрунтовані.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду законним, обгрунтованим.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.
Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.03.2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4