У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 грудня 2019 року про відмову в задоволенні подання начальника державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
засуджений ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні подання начальника державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити подання адміністрації виправної колонії стосовно переведення засудженого ОСОБА_6 з приміщення ресоціалізації до приміщення камерного типу, в порядку ст. 135 КВК України, строком на 1 місяць.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи.
Наголошує на тому, що приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання адміністрації виправної колонії стосовно переведення засудженого ОСОБА_6 з приміщення ресоціалізації до приміщення камерного типу, в порядку ст. 135 КВК України, судом не взято до уваги вкрай негативну характеристику засудженого та не враховано, що останній, будучи визнаним, у відповідності до вимог ст. 133 КВК України, злісним порушником режиму відбування покарання знову вчинив проступок, а всі раніше застосовані до нього заходи впливу виявились безуспішними.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

19.12.2019 р. до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання Державної установи «Вознесенська виправна колонія № 72» про переведення засудженого ОСОБА_6 , за порушення установленого порядку відбування покарання, до приміщення камерного типу.
Подання обґрунтовано тим, що 14.12.2019 р. засуджений ОСОБА_6 допустив порушення установленого порядку відбування покарання, яке виявилось в тому, що о 15.15 год. ОСОБА_6 був відсутній в строю під час проведення поіменної перевірки наявності засуджених відділення соціально-виховної та психологічної служби № 3. Об`єктивних причин відсутності на перевірці не пояснив, чим порушив п. 3 р.2 Правил внутрішнього розпорядку.
Дослідивши матеріали подання, пояснення, надані засудженим ОСОБА_6 , письмову характеристику психолога, довідку про стан здоров`я засудженого, причини, обставини і мотиви вчинення порушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягнення у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу строком на 1 місяць не є співмірним із тяжкістю вчиненого ним правопорушення та даними про особу засудженого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, засудженого, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

За вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання в виді позбавлення волі, можуть застосовуватись стягнення, зокрема, переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
За положеннями ч. 1 ст. 134 КВК України, при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Частиною 9 ст. 134 КВК України передбачено, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
В ч. 6 ст. 135 КВК України, зазначається, що поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання начальника державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та належним чином мотивував своє рішення.

Як вбачається із матеріалів судової справи, ОСОБА_6 раніше судимий, відбуває покарання з 25.07.2016 р. як засуджений 15.01.2018 р. Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до 14 років позбавлення волі.
Державною установою «Вознесенська виправна колонія № 72», ОСОБА_6 за період відбування покарання характеризується негативно. За допущенні порушення установленого порядку відбування покарання 14 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. З 14.05.2019 р. визнаний злісним порушником установленого порядку відбування покарання згідно статті 133 КВК України за зберігання заборонених речей.
ОСОБА_6 ознайомлений із порядком, умовами відбування покарання та розпорядком дня установи, який затверджений начальником Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» 19.02.2019 р.
Відповідно до п. 11 Розпорядку дня засуджених держаної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)», обідня перевірка засуджених житлової зони проводиться о 15.00-15.30 год.
14.12.2019 р., відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого оперативного відділу майора внутрішньої служби ОСОБА_8 , ОСОБА_6 14.12.2019 р. був відсутній під час проведення поіменної перевірки, отже, допустив порушення внутрішнього розпорядку.
Письмові пояснення за фактом виявленого порушення ОСОБА_6 надати відмовився.

Згідно із даними, викладеними у довідці медичної частини ВК № 72 ОСОБА_6 хоча і не має обмежень за станом здоров`я для поміщення в ПКТ, травми і ушкодження у засудженого відсутні, однак, стан здоров`я засудженого задовільний, вага 48 кг; в анамнезі нейроциркулярна дистонія, кардіальний тип.
Психологом установи у довідці від 19.12.2019 р. зазначено, що засуджений ОСОБА_6 потребує постійного контролю за його поведінкою, а виховний процес слід проводити спокійно, систематично та переконливо і лише в індивідуальному порядку.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання начальника державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на 1 місяць, належним чином врахував умови, передбачені ст. 134 КВК України, для накладення такого стягнення та погоджується з тим, що стягнення у вигляді переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на 1 місяць не є співмірним із тяжкістю вчиненого ним правопорушення та даними про його особу. Судом в повній мірі враховано, дані, що характеризують особу засудженого ОСОБА_6 , а тому, підстав для скасування ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 грудня 2019 року, про що просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 грудня 2019 року про відмову в задоволенні подання начальника державної установи «Вознесенська виправна колонія (№ 72)» про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на 1 місяць, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3