ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2503/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП в місті Києві від 09 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0004282 від 15 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва з вказаною скаргою 07 липня 2020 року, в якій зазначає про її подання у кримінальному провадженні № 0004282 від 15 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 4 ст. 358 КК України, декларуючи свій процесуальний статус як потерпілий.

Дослідивши подану скаргу з доданими до неї матеріалами, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує правового регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, подання скарги на рішення чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Так, права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій ( бездіяльності ) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання ( у деяких випадках і розгляду ) скарг на дії ( бездіяльність ) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

В рішенні від 11 березня 2011 року у справі № 2 - рп / 2011 Конституційний Суд України зробив висновок про те, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого саме в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження за скаргою, суддя також враховує рішення Верховного суду України від 03 березня 2016 року по справі № 5 - 347кс15, в якому було зроблено висновок щодо застосування положень ст. 24 КПК України.

В пункті п`ятому зазначеного рішення Верховний суд України зробив висновок, що відповідно до положень статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу, при цьому, такий перелік осіб імперативно визначено положеннями ст.303 КПК України.

При цьому, зважаючи на надані заявником матеріали, статус ОСОБА_2 як потерпілого з документів, наданих ним до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва, жодним доказом не підтверджений. Так, звідно витягу з ЄРДР про вказане кримінальне правопорушення, інформація про такого потерпілого відсутня, а із фабули правопорушення вбачається лише прізвище ОСОБА_3 .

Окрім того, до скарги ОСОБА_4 не додано жодного об`єктивного доказу щодо і інших обставин, в тому числі, щодо обставин пропущення відповідного строку оскарження постанови слідчого про закриття криімнального провадження.

Так, зазначаючи про конкретну дату отримання оскаржуваної постанови 30 червня 2020 року, заявник не додав до скарги відповідні письмові докази на підтвердження цієї обставини.

Отже, посилання особи, яка подала скаргу, на звернення до суду з даною скаргою 07 липня 2020 року й отриманняним оскаржуваної постанови слідчого лише 30 червня 2020 року є такими, що не підтверджені у належний спосіб.

Таким чином, за відсутності будь-яких фактичних, достовірних і об`єктивних відомостей про дату отримання заявником копії оскаржуваної постанови слідчого саме у строки встановлені КПК України, неможливо визначити початок права на подання скарги, а відповідно і строк його закінчення, за таких підстав слідчий суддя застосовує строк повідомлення прокуратурою заявника про оскаржувану процесуальну дії - від 18 червня 2020 року, водночас звернення заявника до слідчого судді датоване 07 липня 2020 року, що вказує на порушення вказаного строку й підставу для застосування п.3 ч.2 ст. 304 КПК України.

Відповідно до пункту третього частини другої статті 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки, фактичні дані про дотримання заявником строків подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження у суду відсутні та йому не надані, слід зробити висновок, що скарга подана заявником після закінчення строку, передбаченого Кримінальним процесуальним законом.

Так, відповідно до ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.303, 304 КПК України, суддя слідчий -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП в місті Києві від 09 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0004282 від 15 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 4 ст. 358 КК України, - повернути.

Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: