Справа № 509/6636/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування № 0000740 від 18.10.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

11 грудня 2019 року до Овідіопольського райсуду Одеської області з Прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування № 0000740 від 18.10.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.10.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21093», д/н НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 виданого 29.03.2008 р. РЕВ-2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, який належить ОСОБА_7 , із правом вилучення у власника та подальшого зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів № 1 МПФ ДП «Інформ-ресурси» МВС України, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 89-А.
18 грудня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, яке речовим доказом по справі - автомобілю марки «ВАЗ-21093», д/н НОМЕР_1 та безкоштовно повернути його власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, виконання судового рішення покласти на посадових осіб штраф майданчика ДП СМЕУ «Ресурси-Світлофор № 1», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89-А, мотивуючи це належністю вищевказаного автомобілю батькові обвинуваченого ОСОБА_8 згідно реєстраційного свідоцтва т/з та вже проведеними експертами на стадії досудового розслідування всіх необхідних експертиз щодо визначення точного механізму виникнення та розвитку аварійної ситуації, перевірки технічного стану транспортного засобу на момент ДТП, авто-технічної та транспортно-трасологічної експертиз, відсутністю з боку потерпілих будь-яких претензій матеріального та морального характеру і відповідно цивільних позовів з посиланням на нотаріально посвідчені заяви двох потерпілих з цього приводу, у зв`язку з чим, подальше утримання вказаного автомобілю на штраф-майданчику є недоцільним та суттєво обмежує право ОСОБА_7 , який немає відношення до кримінального провадження на володіння, користування і розпорядження своїм автомобілем марки «ВАЗ-21093», д/н НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, яке захисник та обвинувачений підтримали в підготовчому судовому засіданні, і проти чого заперечував прокурор, з підстав передчасності подачі такого клопотання, відсутності з боку потерпілих належних документальних доказів відсутності з їхнього боку матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, а також можливого, в процесі слухання справи призначення судом відповідних експертиз у даному кримінальному провадженні.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлялись належним чином, телефонограмами.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська Конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно зі ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до п.п. 2,6 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається з метою збереження речових доказів, також повинен враховувати наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 4 статті 173 КПК України передбачено, що суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, так як слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не приведе до зупинки або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до п. 32 Постанови КМУ від 19.11.2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень КПК України», із змінами та доповненнями, внесеними постановами КМУ від 13.07.2016 р. № 437, від 09.11.2016 р. № 795, був затверджений «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під кримінального провадження», відповідно до п. 32 якого здійснення фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Граничний розмір таких витрат не може перевищувати суми, обчисленої на підставі первинних документів, які підтверджують витрати.
Cудом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.10.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21093», д/н НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 виданого 29.03.2008 р. РЕВ-2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, який належить ОСОБА_7 , із правом вилучення у власника та подальшого зберігання на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів № 1 МПФ ДП «Інформ-ресурси» МВС України, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 89-А.
Суд з`ясував, що на теперішній час досудове розслідування закінчено та під час його проведення слідчим та експертом вказаний автомобіль був повністю оглянутий, в ході огляду були застосовані усі необхідні криміналістичні засоби та інструменти, були зафіксовані наявні пошкодження, та експертом перевірився технічний стан транспортного засобу на предмет його технічної справності, та будь яких недоліків не встановлено.
Також судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідчених заяв потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вони не мають жодних матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 , враховуючи, що останній надав усю необхідну матеріальну допомогу, а також матеріальну підтримку обом потерпілим.
Суд наголошує на тому, що вищевказаний автомобіль не є власністю обвинуваченого і на нього не буде звернено стягнення чи застосована конфіскація майна в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи, що у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки відносно власника автомобілю марки «ВАЗ-21093», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_7 - не існує обґрунтованої підозри у вчинені кримінального злочину та в рамках кримінального провадження не заявлено цивільний позов, який навіть у випадку його пред`явлення, не може бути задоволений за рахунок вищевказаного автомобілю, який не належить на праві власності обвинуваченому, на думку суду, необхідність в арешті відпала, а тому судом вбачається відсутність підстав викладених у ст. 170 КПК України, та подальше існування арешту буде порушенням статті 1 Протоколу 1 «Конвенції прав людини і основоположних свобод» щодо права власності ОСОБА_7 на вказаний автомобіль, в зв`язку з чим суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131,174,315 КПК України, Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 «Про реалізацію окремих положень КПК України», суд, -

УХВАЛИВ :

1.Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна , в рамках кримінального провадження № 0000740 від 18.10.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити ;
2.Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.10.2018 року № 520/15423/18 з автомобіля марки «ВАЗ-21093», д/н НОМЕР_1 ;
3.Зобов`язати посадових осіб майданчику тимчасового утримання транспортних засобів № 1 МПФ ДП «Інформ-ресурси» МВС України, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89-А безоплатно повернути автомобіль марки «ВАЗ-21093», д/н НОМЕР_1 власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання до вирішення по суті кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1