Справа № 675/1773/19
Провадження № 1-кп/675/26/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2020 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , цивільного позивача ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 09.06.2019 року, про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Закружці Ізяславського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого електрозварювальником в ТДВ «Хмельницькзалізобетон», в силу ст.89 КК України раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
08 червня 2019 року, близько 23 години 30 хвилин, в с.Поліське Ізяславського району Хмельницької області, по вул.Центральній водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», д.н. НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні якого перевозив пасажира ОСОБА_9 , рухався в напрямку с.Заваденці Ізяславського району Хмельницької області. Під час руху на ділянці вказаної дороги, яка розташована навпроти домогосподарства №10, ОСОБА_7 порушуючи вимоги пунктів 1.10 (термін «Узбіччя») 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (надалі - Правила дорожнього руху), а саме: керуючи автомобілем, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проявив неуважність перед зміною напрямку руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху праворуч, здійснив виїзд за межі проїзної частини на праве по ходу руху узбіччя, в наслідок чого допустив зіткнення з деревом та електроопорою.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: вдавленого багатофрагментарного перелому кісток склепіння та основи черепа, забою речовини головного мозку в лобних ділянках обох півкуль речовини головного мозку, субарахноїдального крововиливу в лобно-тім`яних ділянках обох півкуль речовини головного мозку, садна на шкірі лобної ділянки голови, на переніссі, синців навколо правого та лівого ока; закритої травми грудної клітки: забою обох легень, садна на передній поверхні грудної клітки; садна в ділянці лівої ключиці, на тильній поверхні правої кисті, на передній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівої гомілки, на передній поверхні правого колінного суглобу. Згідно висновку експерта дані тілесні ушкодження, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті, і є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 на місці події.
Тим самим, своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги пунктів 1.10 (термін «Узбіччя») 2.3(б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, які вимагають:
1.10. Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:
узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней);
2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів
2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
10. Початок руху та зміна його напрямку
10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху
12. Швидкість руху
12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, - смертю потерпілого ОСОБА_9 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що о 23 год. 30 хв. 08.06.2019 року він керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», в якому на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_9 . Автомобіль був в технічно справному стані. Рухався він зі швидкістю 50 км/год., коли на відстані близько 50 м від нього зустрічний легковий автомобіль почав зміщуватись на його смугу руху. На відстані близько 30 м від зустрічного автомобіля, який виїхав на смугу руху автомобіля ОСОБА_7 на 1,5 м, останній своїм автомобілем почав зміщуватись на праву обочину та гальмувати, але гальмівна система не спрацювала. Після цього подробиць не пам`ятає, прийшов в себе лише в Ізяславській центральній районній лікарні. В той день алкогольні напої не вживав.
Зазначив, що шкодує, що внаслідок виїзду на його смугу руху зустрічного транспортного засобу сталася ДТП. Що стосується цивільних позовів, то ОСОБА_7 вказав, що по мірі можливості буде відшкодовувати завдану шкоду.
Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю доводиться сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_7 був другом її сина ОСОБА_9 . Біля 24 години 08.06.2019 року їй зателефонували та повідомили, що її син потрапив в ДТП. Приїхавши на місце події, побачила, що тіло сина лежало на землі, обвинуваченого не було. На місці аварії знаходилась голова Поліської сільської ради на ім`я ОСОБА_10 , яка там з`явилася одразу після ДТП.
Також потерпіла повідомила, що дружина ОСОБА_7 передала 2000 грн. на поховання сина, інших коштів ні вона, ні дружина ОСОБА_9 від обвинуваченого не отримували.
Свідок ОСОБА_11 розповів суду, що в день дорожньо-транспортної пригоди біля 19 год. 45 хв. до його магазину в с.Поліське Ізяславського району на «ВАЗ 2109», світлого кольору, приїжджали двоє чоловіків, один з них, який був вдягнутий в майку та шорти, хотів придбати цигарки.
Свідок ОСОБА_12 , яка працює продавцем в продовольчому магазині в с.Михнів Ізяславського району, повідомила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в день ДТП, в період часу з 15 по 17 годину придбавали пиво. Факт його вживання ними не бачила.
Допитана в присутності законного представника в якості свідка неповнолітня ОСОБА_13 , яка проживає в с.Поліське Ізяславського району, повідомила, що близько 24 години чула звук автомобіля, що рухається, а потім звук удару. В зв`язку із цим розбудила батька, який пізніше розповів, що сталася ДТП, під час якої автомобіль врізався в дерево та електроопору.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомила, що обіймає посаду голови Поліської сільської ради Ізяславського району та проживає на краю села Поліське, де сталася ДТП. Так, о 23 годині 30 хвилин ще не спала та почула звук автомобіля, що рухається зі сторони центру села Поліське в сторону села Завадинці, після цього - звук удару. Вийшла з будинку та пішла до місця ДТП, де стояв автомобіль. Пасажир в автомобілі був в крові, без пульсу. Обвинувачений перебував в шоковому стані. Чи був він в стані алкогольного сп`яніння, свідок сказати не змогла. Було викликано телефоном карету швидкої медичної допомоги. Також свідок впевнено ствердила, що звуку іншого автомобіля, який рухається, крім автомобіля обвинуваченого, в той час не було.
Допитана судом в якості свідка ОСОБА_15 , яка також проживає в безпосередній близькості від місця ДТП в с.Поліське, вказала, що 08.06.2019 року в період часу з 23 по 24 години до неї зателефонувала сусідка ОСОБА_14 , повідомивши, що на дорозі щось сталося. На вулиці вона побачила автомобіль, який стояв перед електроопорою. Пасажир був вже мертвим. Запаху алкоголю від ОСОБА_7 свідок не чула.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , яка працює фельдшером швидкої медичної допомоги Білогородського пункту ЕМД та МК, повідомила, що прибула на виклик на місце ДТП. На момент її приїзду пасажир був мертвим, тіло знаходилось біля автомобіля. ОСОБА_7 намагався надавати йому першу медичну допомогу здійснював реанімаційні заходи. Обвинувачений був із саднами, від нього чула запах алкоголю. Його каретою швидкої допомоги доставили до лікарні. Дорогою він розповів, що «щось вискочило» і він не встиг загальмувати. З його слів, вона зрозуміла, що мова йде про живу істоту, а не про інший автомобіль.
З досліджених в судовому засіданні протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.06.2019 року, доданих до нього фототаблиць та схеми місця ДТП встановлено, що проїзна частина на місці ДТП пряма в плані горизонтального профілю, з ґрунтовим покриттям в мокрому стані, призначена для руху транспортних засобів в обох напрямках по одній смузі руху в кожному напрямку, дорожня розмітка та дорожні знаки відсутні. Загальна ширина проїзної частини становить 6,5 м. З обох її боків знаходиться узбіччя з трав`янистим покриттям, ширина правого 2,1 м, лівого 1,3 м. Відрізок автодороги, на якому сталася ДТП, проходить в межах села Поліське Ізяславського району та знаходиться в зоні дії дорожніх знаків 5.45 та 5.46 с.Поліське.
В напрямку с.Завадинці на правому краю проїзної частини та частково на правому узбіччі виявлено легковий автомобіль білого кольору «ВАЗ 2109», д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться майже перпендикулярно напрямку дороги, передньою частиною на узбіччі. Відстань від лівого заднього колеса до лівого краю проїзної частини становить 4,5 м, від лівого переднього 7,05 м. Відстань від лівого заднього колеса до дорожнього знаку 5.46, який знаходиться на лівому узбіччі становить 38 м (в проекції).
Транспортний засіб знаходиться безпосередньо в місці зіткнення передньою правою частиною (в районі правої фари), направлений до електроопори №44, яка в свою чергу пошкоджена.
При зовнішньому огляді автомобіля «ВАЗ 2109» виявлено механічні пошкодження деталей кузова, зокрема: в передній правій частині на відстані 30 см від правого краю автомобіля на ньому наявна деформація передніх виступаючих частин (бампер, капот) у вигляді вдавлення з переду назад кутоподібної форми по всій висоті виступаючих частин автомобіля, що може відповідати місцю контакту з електроопорою.
З правого краю правого узбіччя в місці розташування передньої частини автомобіля наявне дерево породи «Черешня», на якому виявлено пошкодження кори шириною 60 см та на відстані 30 см від поверхні узбіччя. Передня права частина автомобіля прилягає до пошкодженого в нижній частині бетонної електроопори з написом «44». Відстань між деревом та електроопорою складає 1,3 м.
На трав`янистому покритті правого узбіччя виявлено сліди руху (кочення) правих коліс автомобіля у вигляді прим`ятої трави довжиною 9 м в напрямку до автомобіля. Слід розпочинається на правому узбіччі на відстані 1,4 м від правого краю проїзної частини та закінчується на відстані 2,1 м від правого краю проїзної частини в місці розташування дерева породи «Черешня». Слідів гальмування коліс автомобіля на місці ДТП при огляді не встановлено.
На правому узбіччі в місці розташування передньої частини автомобіля з обох боків та з переду в кюветі наявний осип уламків та скла.
Також в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.06.2019 року вказано місцезнаходження трупа ОСОБА_9 , тобто з правого краю проїзної частини, біля лівої частини автомобіля.
Як слідує з лікарського свідоцтва про смерть №1563 від 10.06.2019 року, виданого лікарем судмедекспертом ОСОБА_17 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08.06.2019 року за участі «ВАЗ 2109», н.з. НОМЕР_1 , та отриманих травм, пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер.
При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 виявлено такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: вдавлений багатофрагментарний перелом кісток склепіння та основи черепа, забій речовини головного мозку в лобних ділянках обох півкуль речовини головного мозку, субарахноїдальний крововилив в лобно-тім`яних ділянках обох півкуль речовини головного мозку, садна на шкірі лобної ділянки голови, на переніссі, синці навколо правого та лівого ока; закрита травма грудної клітки: забій обох легень, садна на передній поверхні грудної клітки; садна в ділянці лівої ключиці, на тильній поверхні правої кисті, на передній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівої гомілки, на передній поверхні правого колінного суглобу.
Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі незадовго до смерті або в момент настання такої, могли виникнути внаслідок удару до виступаючих частин салону автомобіля при зіткненні останнього з стаціонарним об`єктом, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті і є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми із переломом кісток основи та склепіння черепа, крововиливом під оболонки мозку, забоєм речовини головного мозку.
Згідно трупних змін, смерть ОСОБА_9 настала за 24-36 годин до моменту судово-медичної експертизи його трупа.
В крові та сечі трупа ОСОБА_9 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості: в крові - 3,38%, в сечі 4,14%, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння по відношенню до живої людини.
Вказане підтверджуються висновками: судово-медичної експертизи №136 від 18.07.2019 року; судово-медичної експертизи крові та сечі трупа №1179 від 26.06.2019 року, судово-медичної експертизи зразка рідкої крові №178 від 08.07.2019 року, судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів №1014 від 12.07.2019 року.
Аналізуючи висновок судово-медичного експерта №136 від 18.07.2019 року в сукупності з лікарським свідоцтвом про смерть №1563 від 10.06.2019 року та протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.06.2019 року, суд приходить до висновку, що виявленні у ОСОБА_9 тілесні ушкодження, що призвели до його смерті, отримані ним саме внаслідок потрапляння автомобіля «ВАЗ 2109», в якому він знаходився на місці пасажира та яким керував обвинувачений, у ДТП 08.06.2019 року.
Відповідно до висновку експерта №10.2-0216:19 від 14.06.2019 року на момент огляду автомобіля «ВАЗ 2109», д.н. НОМЕР_1 , його рульове керування перебувало в непрацездатному стані через блокування рульового валу замком протиугінного пристрою, що унеможливлює його обертання. Візуальних ознак непрацездатності рульового керування вказаного автомобіля до моменту ДТП не виявлено, однак, визначити стан рульового керування до моменту скоєння ДТП не видається за можливе. Робоча гальмова система транспортного засобу «ВАЗ 2109», д.н. НОМЕР_1 , перебувала в працездатному стані та виконувала свої конструктивні функції. Ознак, які б свідчили про непрацездатність робочої гальмової системи до моменту ДТП, не встановлено.
Таким чином, автомобіль «ВАЗ 2109» ОСОБА_7 перебував в технічно справному стані.
Відповідно до змісту судової автотехнічної експертизи №10.1-0263:19 від 29.07.2019 року експерт прийшов до висновку, що в умовах даної пригоди покази водія ОСОБА_7 в частині того, що він уникнув зіткнення з зустрічним автомобілем, який виїхав на його смугу руху приблизно на 1,2 1,5 м та створював небезпеку, внаслідок відвороту обвинуваченим керма праворуч на відстані 30 м до зустрічного автомобіля можуть бути спроможними з технічної точки зору.
В заданій дорожній ситуації за умови виїзду на смугу руху автомобіля «ВАЗ 2109», н.з. НОМЕР_1 , зустрічного автомобіля, ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху.
В заданій дорожній ситуації та коли небезпека іншими учасниками дорожнього руху не створювалась, водій автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.1.10 (термін «Узбіччя»), 10.1., 11.1 Правил дорожнього руху. В такому разі технічна можливість у водія ОСОБА_7 уникнути наїзду на електроопору за межами проїзної частини дороги залежала від виконання ним вимог п.п.1.10 (термін «Узбіччя»), 10.1 Правил дорожнього руху, тобто виконуючи вимоги вказаних пунктів Правил дорожнього руху, водій автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на електроопору за межами проїзної частини дороги.
Водночас суд зауважує, що твердження обвинуваченого ОСОБА_7 щодо уникнення ним зіткнення із зустрічним автомобілем, що виїхав на його смугу руху, а як наслідок і щодо відсутності в його діях вини у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, спростовуються показами свідка ОСОБА_14 , яка впевнено ствердила, що будь-який інший автомобіль, крім автомобіля, який потрапив в ДТП, в той час та в тому місці не здійснював рух. Крім того, відповідно до показів свідка ОСОБА_16 , яка є фельдшером автомобіля швидкої медичної допомоги, яким ОСОБА_7 був доставлений до Ізяславської ЦРЛ одразу після ДТП, останній, розповідаючи їй про обставини пригоди, не повідомляв про виїзд на його смугу руху зустрічного автомобіля.

Також, в ході виконання доручення слідчого від 26.07.2019 року оперативним працівником Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області не встановлено невідомий автомобіль, який приблизно о 23 год. 30 хв. міг рухатись в с.Поліське на зустріч водію ОСОБА_7 .
Таким чином, вказані покази обвинуваченого не можна визнати об`єктивним та допустимим доказом у справі, а тому суд до уваги їх не приймає та розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.
Отже, виходячи із висновків, до яких прийшов експерт при виконанні судової автотехнічної експертизи, обвинувачений ОСОБА_7 , при суворому дотриманні перелічених вимог Правил дорожнього руху, мав технічну можливість уникнути наїзду на перешкоду, яка знаходилась за межами проїзної частини, що вказує на наявність в його діях вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настала смерть ОСОБА_9 .
Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та підтверджуючі їх докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Разом з тим, невиконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, яке ставиться в вину органом досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 , слід виключити із об`єму обвинувачення, оскільки винуватість за вказаним пунктом судом не встановлена.
Крім того, із об`єму обвинувачення ОСОБА_7 суд також виключає порушення ним п.2.9.(а) Правил дорожнього руху - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, так як дана обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.
Як стверджується змістом протоколу про відібрання експериментальних зразків крові від 09.06.2019 року, складеним слідчим ОСОБА_18 , 09.06.2019 року медичною сестрою Ізяславської ЦРЛ ОСОБА_19 , за участю двох понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , було відібрано зразок рідкої крові в обсязі 5 мл, яку поміщено в два окремі стерильні флакони з-під медичного препарату «Цефобоцид», які були опечатані печаткою №106 Ізяславського ВП ГУНП в Хмельницькій області з пояснювальною запискою експериментальні зразки крові ОСОБА_7 09.06.2019 року в кількості 1 флакон 5 мл.
В судовому засіданні допитаний в якості свідка слідчий ОСОБА_18 ствердив факт відібрання 09.06.2019 року у відділенні інтенсивної терапії Ізяславської ЦРЛ зразка крові в кількості 5 мл у ОСОБА_7 медичною сестрою ОСОБА_19 . При цьому вказав, що кров була поміщена лише в один флакон з-під медичного препарату, а в протоколі допущена описка.
Допитана в якості свідка ОСОБА_19 , яка працює медичною сестрою у відділенні невідкладної екстреної медичної допомоги Ізяславської ЦРЛ, вказала, що кров в ОСОБА_7 вона відібрала в кількості 10 мл, яку помістила в два флакони по 5 мл кожен. Один флакон з-під медичного препарату, який передала слідчому, був безпосередньо опечатаний лейкопластиром та підписаний черговим лікарем, а не нею та понятими.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні підтвердила свій підпис в протоколі про відібрання експериментальних зразків крові від 09.06.2019 року, але події того дня пригадати не змогла.
Водночас, свідок ОСОБА_21 , яка працює сестрою-господинею у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Ізяславської ЦРЛ, заперечила факт відібрання в її присутності зразка крові в ОСОБА_7 . Вказала, що підписала запропонований їй протокол, будь-яких інших документів не підписувала.
Відповідно до змісту дослідницької частини висновку експерта №1125, складеного 18.06.2019 року, для проведення судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_7 було доставлено один стандартний паперовий конверт, на якому наявні підписи ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , спеціаліста ОСОБА_19 , слідчого ОСОБА_18 , а також напис від руки чорною кульковою ручкою: «000170 від 09.06.2019 ч.2 ст.286 ДТП с.Поліське, Ізяславського району 08.06.2019 близько 23 год. 30 хв. експериментальні зразки крові у гр. ОСОБА_7 , 1988 р.н., жителя с.Михиїв». В конверті знаходився один скляний флакон місткістю 10 мл без етикетки, в якому наявно 5 мл крові.
Згідно приписів ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.
Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.
Так, факт відібрання зразка крові в обвинуваченого за відсутності однієї з понятих, хоча участь в таких слідчих діях саме двох незаінтересованих осіб в силу положень ч.7 ст.223, ст.241, ч.3 ст.245 КПК України є обов`язковою, невідповідність способу упакування, вказаного в протоколі про відібрання експериментальних зразків крові від 09.06.2019 року, фактичному способу упакування, про який повідомила свідок ОСОБА_19 , невідповідність прізвищ понятих на упакуванні, яке надійшло на експертизу, прізвищам понятих, які вказані в протоколі відібрання зразка крові, а також надходження зразку крові на експертизу у флаконі ємністю 10 мл, на якому вже була відсутня етикетка з написом «Цефобоцид», хоча при відібранні зразку крові, його було поміщено до флакону ємністю 5 мл та з етикеткою, вказують на недопустимість як доказу висновку судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_7 №1125.
За відсутності підтвердження висновком експерта факту перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, покази свідків щодо наявності від ОСОБА_7 запаху алкоголю не можуть бути належними та достатніми доказами перебування його в стані алкогольного сп`яніння.
В той же час, виключення з обсягу обвинувачення порушення ОСОБА_7 п.2.9. (а) ПДР, жодним чином не впливає на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Також, за вказаних обставин суд виключає з обвинувачення ОСОБА_7 обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який одружений, працює, в силу ст.89 КК України раніше несудимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, Михнівською сільською радою Ізяславського району, на території якої проживає матір обвинуваченого, характеризується позитивно, відповідно до характеристики №01-03/284 від 11.06.2019 року за місцем роботи також характеризується позитивно.
Судом береться до уваги, що відповідно до змісту досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_7 , складеної органом з питань пробації 19.09.2019 року, він характеризується задовільно.
Обставин, що відповідно до ст.ст.66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
При цьому обставин того, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, як стверджує сторона захисту, судом під час судового розгляду не встановлено, позаяк покази ОСОБА_7 , надані в судовому засіданні, суперечать іншим доказам по справі, що вказує на відсутність такої пом`якшуюючої обставини.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, як такого, що свою вину не визнав, наслідки вчиненого ним злочину, відсутність пом`якшуючих вину обставин, позицію потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
При цьому суд відхиляє висновок органу з питань пробації в частині можливості призначення обвинуваченому основного покарання, не пов`язаного з позбавленням або обмеженням волі, так як допущені обвинуваченим грубі порушення ПДР призвели до непоправних наслідків - смерті людини.
Зважаючи на викладені обставини, суд не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку згідно із ст.75 КК України. Призначення основного покарання лише у виді реального позбавлення волі буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався, ОСОБА_7 виконував покладені на нього процесуальним законом обов`язки, а тому на момент ухвалення вироку підстав та ризиків для обрання запобіжного заходу немає.
Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 10.06.2019 року арешт автомобіль «ВАЗ 2109», д.н. НОМЕР_1 , підлягає скасуванню на підставі ч.4 ст.174 КПК України.
Долю речового доказу автомобіля «ВАЗ 2109», д.н. НОМЕР_1 , слід вирішити на підставі ст.100 КПК України, а саме повернути власнику майна, який не є учасником кримінального провадження, ОСОБА_24 .
Витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні на загальну суму 2669, 17 грн. у відповідності до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.
Що стосується цивільних позовів, пред`явлених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , то слід зазначити наступне.
В судовому засіданні цивільні позивачі свої позови підтримали, просили їх задовольнити.
Цивільний відповідач вказав, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на 08.06.2019 року не укладав.
Так, цивільні позивачі, кожен окремо, звернулися із цивільними позовами до цивільного відповідача ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди по 500000 грн.
Зазначені позови обґрунтовані тим, що через грубе порушення відповідачем Правил дорожнього руху, з його вини сталася 08.06.2019 року ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_9 , який є сином ОСОБА_5 та чоловіком ОСОБА_6 .
Через його загибель позивачі зазнали значних моральних страждань та нервових переживань, що позначилось на їх психологічному стані та стані здоров`я. Крім того, ОСОБА_6 вказує, що залишилась одна з малолітньою дитиною, 2017 року народження, в зв`язку із чим змушена додатково прикладати зусиль для організації свого життя.
Суд вважає, що вказані цивільні позови підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частиною 2 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали однією сім`єю.
При вирішенні цивільних позовів, суд приймає до уваги, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз та не може бути джерелом збагачення.
Разом з тим, суд вважає, що внаслідок вчиненого злочину ОСОБА_7 загинув син та чоловік позивачів. Така обставина, як втрата рідної людини заподіяла їм моральних страждань. При цьому суд також приймає до уваги наявність у ОСОБА_6 малолітньої дитини. Така обставина потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя без чоловіка та батька дитини, який загинув в ДТП.
Також судом береться до уваги той факт, що ОСОБА_7 вчинив хоч і тяжкий, але необережний злочин, водночас, він є особою працездатного віку, працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має.
Таким чином, цивільними позивачами отримано моральну шкоду, розмір відшкодування якої, зважаючи на глибину та тривалість перенесених страждань, пов`язаних з наслідками злочину, виходячи з вимог розумності і справедливості, з врахуванням роз`яснення, викладеного у п.п.3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», слід визначити ОСОБА_5 в сумі 150000 грн., а ОСОБА_6 в сумі 200000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 2669, 17 грн.
Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Білогірським РВ УМВС України в Хмельницькій області 23.12.2006 року, на користь ОСОБА_5 , податковий номер НОМЕР_3 , моральну шкоду в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Білогірським РВ УМВС України в Хмельницькій області 23.12.2006 року, на користь ОСОБА_5 , податковий номер НОМЕР_4 , моральну шкоду в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.06.2019 року арешт на автомобіль ВАЗ 2109, д.н. НОМЕР_1 , скасувати.
Речові докази:
-автомобіль ВАЗ 2109, д.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 19.07.2006 року належить ОСОБА_24 , та зберігається на території Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Ізяславський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, прокурору, цивільному позивачу.

Суддя: ОСОБА_1