Справа № 461/3500/20
Провадження № 1-в/461/72/20
15.05.2020 року м. Львів
Галицький районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника відділу СВПР ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19) ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові подання начальника державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» ОСОБА_6 та голови спостережної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_7 про вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, раніше судимого, а саме: вироком Радехівського районного суду Львівської області від 26.10.2015 р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.125, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рокі 6 місяців,
Начальник державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» ОСОБА_9 та голови спостережної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_10 звернулися до суду із поданням про вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України відносно засудженого ОСОБА_8 .
В обгрунтування внесеного подання покликається на те, що ОСОБА_8 засуджений вироком Радехівського районного суду Львівської області від 07.04.2016 р. за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 02.12.2016 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та засуджений направлений для відбуття покарання, призначеного вироком Радехівського районного суду Львівської області від 07.04.2016 у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
В державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» засуджений ОСОБА_8 тримається з 09.12.2018 року. За час відбуття покарання характеризується позитивно: порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не має. За добру поведінку та сумлінне ставлення до праці неодноразово заохочувався адміністрацією установи.
Виконує всі законні вимоги персоналу установи, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Дбайливо ставиться до майна установи. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. На заходи виховного характеру реагує правильно, вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 засуджений за злочини середньої тяжкості, відбув більше 1/3 призначеного судом строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення, тому просить вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та представник відділу СВПР ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19) ОСОБА_5 подання підтримали, проти його задоволення не заперечують.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримав, просив суд замітити частину не відбутого покарання засудженим на покарання у виді 2 років виправних робіт з відрахуванням 20% від заробітку в дохід держави.
Засуджений ОСОБА_8 у судове засідання не був доставлений, оскільки подав заяву про розгляд подання у його відсутності. Подання підтримує та просить суд таке задоволити.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріалів справи, оглянувши матеріали особової справи заведеної на засудженого ОСОБА_8 , суд приходить до наступного висновку.
Суд встановив, що ОСОБА_8 засуджений вироком Радехівського районного суду Львівської області від 07.04.2016 р. за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.
Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 02.12.2016 скасовано засудженому ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбуття покарання, призначеного вироком Радехівського районного суду Львівської області від 07.04.2016 у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.12.2017 р. ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 02.12.2016 р. залишено без змін.
Відтак, початок строку 08.12.2018 р. Кінець строку 08.01.2023 р.
Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_8 в державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» тримається з 09.12.2018 року. За час відбуття покарання характеризується позитивно: порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не має. За добру поведінку та сумлінне ставлення до праці неодноразово заохочувався адміністрацією установи.
Виконує всі законні вимоги персоналу установи, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Дбайливо ставиться до майна установи. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. На заходи виховного характеру реагує правильно, вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється.
Крім цього, як вбачається із наявного в матеріалах справи клопотання ФОП ОСОБА_11 , останній гарантує, що у випадку звільнення засудженого ОСОБА_8 , з місць позбавлення волі він буде працевлаштований на посаду різноробочого із гарантованою заробітною платою, не нижче встановленого законодавством мінімального рівня та відрахуванням в дохід держави встановлених судом відсотків.
У судовому засіданні встановлено, що на день розгляду справи засуджений ОСОБА_8 відбув 1 рік 5 місяців 7 днів призначеного покарання за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 07.04.2016 р. за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Тобто, засуджений відбув більше 1/3 строку покарання.
Відповідно до ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;
3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 82 КК України суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:
- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;
- участь у суспільно-корисній праці;
- участь у виховних заходах;
- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.
Як вбачається із характеристика на засудженого ОСОБА_8 , останній з 13.12.2018 р. зарахований у відділення господарського обслуговування. Працевлаштований бібліотекарем. За час відбування покарання засуджений характеризується наступним чином: порушень режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці тричі заохочувався адміністрацією установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_8 , останній неодноразово заохочувався, а саме: 02.07.2019 р. за підсумками роботи у 2 кварталі 2019 р. Вид заохочення «Подяка»; 09.10.2019 р. за підсумками роботи у 3 кварталі 2019 р. Вид заохочення «Подяка»; 03.01.2020 р. за підсумками роботи у 4 кварталі 2019 р. Вид заохочення «Подяка». Стягнення не накладалися.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_8 відбув більше 1/3 строку призначеного покарання, злочин вчинив середньої тяжкості, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, має на утриманні малолітню дитину, а тому невідбуту частину покарання ОСОБА_8 слід замінити на покарання у виді 2 років виправних робіт з відрахуванням 20% від заробітку в дохід держави.
Керуючись ст.ст.50, 82 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд, -
Подання начальника державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» ОСОБА_6 та голови спостережної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_7 про вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст.82 КК України відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволити.
Замінити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, із середньою освітою, раніше судимого, востаннє: вироком Радехівського районного суду Львівської області від 07.04.2016 р. за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, невідбуту частину покарання у виді 2 років 7 місяців 25 днів позбавлення волі на 2 роки виправних робіт з відрахуванням 20% від заробітку в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1