Справа № 204/846/20
Провадження № 1-кс/204/141/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про забезпечення йому захисту від неправомірних дій працівників ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)», -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2020 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_3 про забезпечення йому захисту від неправомірних дій працівників ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)», в якому він просить забезпечити йому захист від неправомірних дій працівників ДУ «Дніпровська УВП № 4», згідно з вимогами статті 206 КПК України, шляхом направлення відповідної ухвали суду до прокуратури Дніпропетровської області для прокурорського реагування щодо неналежних умов утримання під вартою. В обґрунтування вимог зазначає, що вироком Дніпропетровського обласного суду від 12.09.1997 року та 30.12.1998 року він засуджений за ч. 3 ст. 193, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ст. 93 КК України до виключної міри покарання - розстрілу. Ухвалами ВСУ від 27.05.1997 року та 09.03.1999 року вищевказані вироки набрали законної сили. Ухвалами Дніпропетровського обласного суду від 27.07.2000 року та від 06.11.2000 року смертну кару розстріл, замінено на довічне ув`язнення. На даний час він відбув 27,5 років ув`язнення. За час відбування покарання він не скоїв жодного злочину або правопорушення не було жодної конфліктної ситуації. Вважає, що у нього прогрес у напрямку виправлення, у нього відбулися зміни, які він зазнав, що призводить до того, що його подальше ув`язнення є невиправданим, оскільки для цього відсутні обґрунтовані підстави. На теперішній час він утримується у ДУ «Дніпровська УВП № 4», у найбільш жорстокіших умовах режиму позбавлення свободи тюремному ув`язненню, а саме: у камері де він перебуває її розміри не відповідають мінімальним нормам, рекомендованим Україні Європейським комітетом с питань запобігання катування чи нелюдському або такому, що принижує гідність, погодженню покарання. Взагалі його камера знаходиться на поверсі, який взагалі за документами не оформлений належним чином. В камері в літню пору року створюється дуже велика температура, що у свою чергу призводить до погіршення самопочуття, при цьому його співкамерники постійно палять цигарки, в результаті в камері стоять клуби тютюнового диму, і він змушений бути пасивним курцем, а в зимню пору року в камері дуже холодно. Також, у камері на стінах ростуть пліснява, що створюють загрозу здоров`ю. у камері відсутні необхідні санітарні зручності. Його камеру постійно заливає каналізація та фекалії, технічно несправний туалет, а саме: унітазна чаша не обладнання зливним баком, а слабкий напір води не дозволяє змити нечистоти в каналізацію, а змивати нечистоти у туалеті змушений змивати підручними засобами. Унітазна чаша вмурована в кутку камери на узвишші 40 см від рівня підлоги і нічим не відгороджена від житлової зони, до того ж вона перебуває менше ніж за метр від єдиного в камері столу, на якому він змушений харчуватися та в 70 см від найближчого ліжка. Справляння природних потреб відбувається на очах осіб, які перебувають у камері, що змушує користуватися туалетом як можна рідше. У камері відсутня гаряча вода, а підлога холодна бетонна хоча повинна бути дерев`яна. Також, у камері відсутня радіоточка. Предмети першої необхідності та особистої гігієни, у тому числі туалетний папір, зубна щітка, паста, мило не видаються. Постільна білизна видається у дуже поганому стані, не змінюється протягом перебування у ДУВП № 4 вже більш ніж 2 місяці. Не налагоджена робота правильного комбінату, не працює пральня. Не працює бібліотека. Харчування погане, їжа одноманітна, якість приготування дуже низька, нерідко використовуються зіпсовані продукти, у зв`язку з чим, їжа непридатна для вживання. Свіжі фрукти або овочі не видаються, капуста, картопля, цибуля, морква надаються у мінімальній кількості і тільки в супах, м`ясо не видається. Риба надається не більше 30 г на добу на одного ув`язненого. Йому як і іншому ув`язненому надається право митися один раз на тиждень, при цьому на прийняття душу відводиться 15 хвилин. Санітарно гігієнічні умови в душі відсутні, на стінах наліт не відомого походження. Вода в камері не придатна для пиття. Має неприємних запах та брудний колір, а відтак він не має доступу до питної води. Тому, він вимушений звернутися до суду з даним клопотанням.

Дослідивши клопотання ОСОБА_3 , приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.
З клопотання ОСОБА_3 вбачається, що він перебуває у ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)» на підставі вироку суду.

Згідно з відповіддю ДУ «Дніпровська УВП № 4» від 18.02.2020 року, ОСОБА_3 був повернутий з Вінницької установи виконання покарань № 1 для участі в апеляційному розгляді скарги на ухвалу Бабашкінського райсуду від 19.06.2018 року про відмову у перегляді вироку за нововиявленими обставинами.

Тому приходжу до переконання про відсутність обґрунтованої підозри, що в межах територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться особа, яка позбавлена свободи за відсутності на те правових підстав та відповідного рішення суду.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для постановлення ухвали щодо здійснення доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його свободи.
Водночас, оскільки скаржник вважає, що він як ув`язнений утримується під вартою в неналежних умовах та просить захистити його конституційні права та інтереси, слід дослідити це питання щодо наявності підстав для вжиття заходів, передбачених ч. 1 ст. 206 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Тобто, ст. 206 КПК України, яка регламентує загальні обов`язки судді, щодо захисту прав людини, зобов`язує його забезпечити додержання прав особи, взятої під варту, в тому числі і в частині забезпечення їй належних умов існування під час перебування під вартою, а ст. 55 Конституції України зазначає, що права і свободи людини та громадянина у випадку їх порушення захищаються саме судом.

Так, у статті 28 Конституції України, зазначається про те, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Аналогічна позиція дублюється і у статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Луценко проти України» (заява № 29334/11), ЄСПЛ надав належну правову оцінку умовам утримання заявника в установі Київського слідчого ізолятору. Зокрема, Суд констатував у цій справі, що мало місце порушення статті 3 Конвенції, у зв`язку з тим, що заявник знаходився у неналежних умовах утримання в Київському СІЗО № 3, а саме: обмеження заявника у вільному просторі, неналежні санітарні умови, обмежений доступ денного світла, погане харчування та інші.

У своєму клопотанні ОСОБА_3 заявляє на неналежні умови тримання його під вартою у ДУ «Дніпровська УВП № 4».

Враховуючи наведене, слідчий суддя виходячи із загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини, вважає за потрібне вжити передбачені законом заходу реагування з метою перевірки відомостей викладених у клопотанні ОСОБА_3 та забезпечення захисту прав особи, яка утримується під вартою.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність забезпечення додержання прав ОСОБА_3 на належні умови утримання його під вартою, а тому вимоги щодо вжиття заходів, передбачених ч. 1 ст. 206 КПК України, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

З метою перевірки відомостей викладених у клопотанні ОСОБА_3 вважаю за потрібне доручити прокуратурі Дніпропетровської області, в межах територіальної юрисдикції якої знаходиться ДУ «Дніпровська УВП (№4)», здійснити перевірку умов утримання ОСОБА_3 під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 28, 55 Конституції України, ст. ст. 26, 206, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про забезпечення йому захисту від неправомірних дій працівників ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)» - задовольнити.

З метою забезпечення додержання прав ОСОБА_3 на належні умови його утримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)» доручити прокуратурі Дніпропетровської області провести дослідження фактів, викладених у клопотанні ОСОБА_3 , та здійснити перевірку умов утримання його під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)».

Про результати проведеної перевірки повідомити Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська та заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1