Справа № 455/389/20
Провадження № 1-кп/452/240/2020
ВИРОК
іменем України

09 червня 2020 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000101 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, з професійно - технічною освітою, військовозобов`язаного, раніше не судимого, -
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 21.02.2020 року біля 17:00 год., маючи умисел на незаконну порубку лісу, пішов у лісовий масив, який розташований на території с. Тисовиця Старосамбірського району Львівської області, а саме в кварталі № 3 виділі 12 Головецького лісництва Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство», на території якого розташований регіональний ландшафтний парк місцевого значення "Верхнє Дністровські Бескиди, що відноситься до природно-заповідного фонду, де порушуючи встановлений порядок проведення рубки деревини, незаконно, без відповідного на це дозволу, з використанням бензопили, зрізав п`ять дерев породи «Сосна», загальною кубомасою 4,08 м. куб., чим заподіяв шкоду інтересам держави на суму 19 489 гривень 00 коп.
Після чого, ОСОБА_3 , з 21.02.2020 року по 22.02.2020 рік незаконно зберігав, та 22.02.2020 року біля 17:30 год., маючи умисел на незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев, пішов у той самий лісовий масив, де за допомогою коня, стягнув незаконно зрізані дерева породи «Сосна» з лісового масиву на дорогу, після чого за допомогою коня з підводою перевіз незаконно зрізані ним дерева за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 .
Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у незаконній порубці дерев, зберіганні та перевезенні незаконно зрубаних дерев на території природно-заповідного фонду, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що усе викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Він справді 21.02.2020 року пішов у лісовий масив, де зрізав 5 дерев породи сосна, загальною кубомасою 4,08 м. куб. 22.02.2020 року зрубані дерева погрузив на фіру і за допомогою коня перевіз за місцем свого проживання. Деревину використав на дрова.

У вчиненому розкаявся та зазначив, що у подальшому, в разі потреби в деревині, буде звертатись за офіційним дозволом.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 246 КК України, оскільки він вчинив незаконну порубку дерев, зберігання та перевезення незаконно зрубаних дерев на території природно-заповідного фонду.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 246 КК України.

Разом з тим, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні покарання у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України.
Цивільного позову по кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженні не має.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: бензопилу марки «STIHL» в корпусі оранжевого кольору разом з шиною, на якій знаходиться металевий ланцюг, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Старосамбірського ВП Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області - конфіскувати в користь держави, після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя