ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/1873/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київськогорайонного суду м. Харкова від 05 березня 2019 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київськогорайонного суду м. Харкова від 05 березня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, холостого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 15.11.2018 року вироком Київськогорайонного суду м. Харкова за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків визначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Київського районного суду м.Харкова від 15.11.2018 року у виді одного року одного місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 06.12.2018 р.
Продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

Вказаним вироком встановлено, що 23 листопада 2018 року близько 18 год. ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні магазину «Бершка», розташованому в ТЦ «Дафі» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 9, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Бершка Україна», діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого незаконного збагачення,реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно взяв з полиці магазину товар, належний ТОВ «Бершка Україна», а саме: один парфум жіночий «Bershka Pink Edition», артикул 9864/531/902 ТМ «Bershka», вартістю 439,20 грн., який сховав до свого рюкзаку, разом із яким прийшов до магазину, після чого, не маючи наміру сплачувати кошти за вищезазначений товар, ОСОБА_7 пройшов разом із даним майном повз касову зону та антикрадіжні рамки магазину, не сплативши кошти за товар, тим самим намагаючись його таємно викрасти та таким чином виконавши всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 був зупинений співробітником служби охорони біля виходу з магазину разом із неоплаченим товаром. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 міг спричинити потерпілому ТОВ «Бершка Україна» матеріальну шкоду на суму 439,20 грн.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подали на нього апеляційну скаргу.

До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 відмовилася від своєї апеляційної скарги.

В своїй апеляційний скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок Київськогорайонного суду м. Харкова від 05 березня 2019 року, врахувавши обставини, що пом`якшують покарання, та призначити менш суворе покарання.

Вислухавши доповідь судді; доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили пом`якшити призначене покарання ОСОБА_7 ; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи та оскаржуваний вирок, колегія суддів, вважає, що скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинувачених кваліфіковано правильно, висновки суду стосовно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме.

Суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, не працевлаштований, неодружений.
Відповідно до ст. 66 КК України судом встановлено наявність обставин, що пом`якшують покарання, у виді щирого каяття та відсутність шкоди від злочину.
Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, що належить призначити обвинуваченому ОСОБА_7 .
З урахуванням зазначеного, на думку колегії суддів, суд призначив обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України та з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Підстав вважати призначене судом першої інстанції остаточне покарання, на підставі ст.71 КК України, явно несправедливим, у зв`язку з його суворістю, колегія суддів також не вбачає. Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність пом`якшення покарання, з урахуванням фактичних обставини кримінального провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про його особу, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив, продовжив свою злочинну діяльність та під час іспитового строку за попереднім вироком знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості, на думку колегії суддів, - є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 є суспільно-небезпечною особою і своєю поведінкою не доводить свого виправлення.

Крім того, відповідно ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з відомостей матеріалів судового провадження, вироком Київськогорайонного суду м. Харкова від 15.11.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від якого, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням.
Остаточно визначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, яке більше попереднього покарання за вироком Київськогорайонного суду м. Харкова від 15.11.2018 року лише на 1 місяць позбавлення волі.
Обвинуваченим ОСОБА_7 не наведено в своїй апеляційній скарзі інших обставин, які не враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання як за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, так і остаточного покарання за сукупністю вироків. Цих обставин також не надано стороною захисту і під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.
Враховуючи вищезазначене, колегією суддів не встановлено правових та фактичних підстав для зміни оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Київськогорайонного суду м. Харкова від 05 березня 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді