Справа № 522/4741/19
Провадження № 1-кп/522/188/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000740 від 15 лютого 2019 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Узбекістан, громадянина республіки Узбекістан, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого к скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000740 від 15 лютого 2019 року, відносно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Суд поставив питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 є те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, тому існує необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, а також враховуючи те, що обвинувачений не працевлаштований, без реєстрації на території України, тобто не має міцних соціальних зв`язків.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_6 , ніде не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, з корисливих мотивів у зв`язку з відсутністю засобів для існування, не виключаються спроби вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки також є можливість усвідомлення своєї безкарності за скоєне кримінальне правопорушення

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та захисник заявила клопотання про зміну міри запобіжного заходу та просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороню залишати місце свого проживання у нчний час, посилаючись на те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою без належного доведення стороною обвинувачення підстав продовження відносно нього виняткового запобіжного заходу та у суду не має жодних доказів про винність ОСОБА_6 в інкримінованому йому стороною обвинувачення злочині.

Вивчивши матеріали, вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, приходжу до висновку, що клопотання про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню, у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід відмовити, та необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у зв`язку тривалістю розгляду справи, а також не поданням прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою та неможливості прокурором забезпечети надання доказів підтверджуючих обгрунтування винуватості обвинуваченого.

Відповідно до п. 9 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 р. виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Відповідно до п. 10 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим.

Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, тяжке захворювання, постійне місце проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 18 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах, передбачених ст. 181 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку обвинувачених під час судового розгляду.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним покладення на обвинуваченого ОСОБА_6 наступних, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків: прибувати за викликом до суду, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження; не відлучатись з місця в якому він проживає без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не відлучатися, у період часу з 22.00 год. до 06.00 год., з місця постійного проживання, без дозволу прокурора, суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, а саме до 12.07.2020 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, а саме:

?прибувати за викликом до суду, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження;

?не відлучатись з місця в якому він проживає без дозволу прокурора, суду;

?повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

?не відлучатися, у період часу з 22.00 год. до 07.00 год., з місця постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора, суду;

?утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

13.05.2020