Справа № 755/1597/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 06 серпня 2019 року за №0006556 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вистря, Монастирського району, Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, працюючого двірником в ТОВ «Криейтор», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 05.08.2019 приблизно о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з колишньою дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебував у приміщенні кв. АДРЕСА_2 .

В цей час ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, перебуваючи в коридорі квартири, умисно завдав один цілеспрямований удар обухом предмета схожого на сокиру, який тримав у правій руці, в область потиличної ділянки голови справа, доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим спричинив останній забійну рану потиличної ділянки справа.

Згідно висновку експерта, при проведенні судово-медичної експертизи було виявлене наступне тілесне ушкодження:

-забійна рана потиличної ділянки справа відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), згідно п. п. 2.3.3, 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та пояснив, що 05 серпня 2019 року, близько об 23 годині 40 хвилин, знаходячись за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_3 , він вступив в словесний конфлікт з донькою ОСОБА_4 , в ході якого наніс їй один удар обухом сокири, в область потиличної ділянки голови.

Він погоджується з висновком експертизи про виявлені тілесні ушкодження у потерпілої.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, даних висновку експертизи.
Винуватість ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд встановив, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто, умисно наніс легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
ОСОБА_5 раніше не судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває, пенсіонер, працюючий двірником в ТОВ «Криейтор».
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи його критичне ставлення до вчиненого та усвідомлення власної протиправної поведінки, наявність міцних соціальних зв`язків, враховуючи позиції сторін у судових дебатах щодо призначення покарання, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою її виправлення і попередження вчинення нею нових злочинів, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає призначити покарання у виді штрафу.
Підстав для застосування ст. 69, 75КК України, суд не вбачає.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, підстави для його обрання на даному етапі відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України, 96-2 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373,374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_1 ) визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ металевий предмет схожий на сокиру, переданий на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП в місті Києві (квитанція №014413 від 22.08.2019р.), конфіскувати в дохід держави як знаряддя вчинення злочину.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: