Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/331/20
Провадження № 1-кп/673/81/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2020 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 , його законних представників ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000021, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, із задовільним станом здоров`я, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , проживаючого по АДРЕСА_4 , громадянина України, студента ІІІ курсу Деражнянського професійного аграрного ліцею, не одруженого, утриманців не має, із задовільним станом здоров`я, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , проживаючого по АДРЕСА_5 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, із задовільним станом здоров`я, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2020 року близько 21 год. 40 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , перебуваючи на платформі перону залізничної станції Деражня ВП «Жмеринська дирекція залізничних перевезень» РФ «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», розташованому по вул. Майдан Привокзальний, 12 в м. Деражня Хмельницької області, прийняли спільне рішення про вчинення хуліганських дій відносно неповнолітнього ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_7 зупинив ОСОБА_3 та безпричинно наніс йому удар лівою рукою в область правого вуха, внаслідок чого ОСОБА_3 впав на землю, після чого умисно наніс удар правою ногою в область голови. В той час як ОСОБА_3 , підвівшись на ноги намагався втекти, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наздогнали його та, діючи спільно, групою осіб, з єдиною спільною метою, спрямованою на порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та виразилось у нанесенні тілесних ушкоджень, зневажаючи громадський порядок та існуючі в суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, діючи з хуліганських спонукань, умисно, безпричинно нанесли численні удари руками та ногами в область голови та тулуба ОСОБА_3 , чим спричинили йому легкі тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів лобної ділянки справа, верхньої та нижньої повіки правого ока, спинки носа, лобної ділянки зліва, лівої виличної ділянки, передньої поверхні лівої вушної раковини, осадження шкіри верхньої повіки правого ока, часткового зламу коронкової частини 1-го зуба нижньої щелепи зліва, забою м`яких тканин голови, а також пошкодили дисплей мобільного телефону марки Redmi 5 Plus з сенсорним склом вартістю 800 грн. та основну камеру цього ж телефону вартістю 500 грн., який знаходився у кишені куртки потерпілого.

Таким чином, своїми умисними хуліганськими діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спричинили неповнолітньому ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження та пошкодили дисплей з сенсорним склом та основну камеру мобільного телефону марки Redmi 5 Plus, чим завдали потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1300 грн.

В суді обвинувачені вину у скоєному визнали та кожен окремо дали показання аналогічні обставинам зазначеним в обвинувальному акті

Так, обвинувачений ОСОБА_7 вказав, як 28.01.2020 року близько 22год., спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими особами перебували на платформі перону станції Деражня. В той час неподалік проходив ОСОБА_3 зі своїм товаришем. Тоді ж в адресу ОСОБА_3 ОСОБА_9 висловив привітанням типу «привіт», після чого ОСОБА_3 підійшов до них та почав нецензурно лаятися, поводячи себе нахабно. Маючи намір заступитися за ОСОБА_9 , за допомогою долоні лівої руки наніс один удар в область вуха ОСОБА_3 , після чого той впав. В той час, коли потерпілий лежав, двічі лівою ногою наніс удари в область живота. Після вказаних ударів, потерпілий піднявся і почав тікати, наздоганяючи його, лівою рукою наніс один удар в область голови останнього, від чого той знову впав, а він продовжував наздоганяти знайомого потерпілого, який також тікав. Повернувшись спостерігав як ОСОБА_9 наносив удари за допомогою рук в область голови ОСОБА_3 , який продовжував лежати. ОСОБА_8 стояв поруч. При цьому, вказав, що усвідомлював що даний конфлікт відбувався в громадському місці, в присутності інших сторонніх осіб. В скоєному щиро розкаюється, вимоги цивільного позову визнає в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_8 суду показав як у вказаний у обвинувальному акті час та місці спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували на пероні станції Деражня, де, як йому здалося, між ОСОБА_7 та на той час невідомим ОСОБА_3 стався конфлікт. Бачив, як ОСОБА_7 наніс один удар долонею руки в область голови потерпілого, після чого останній впав. В подальшому не спостерігав за конфліктом та перебуваючи поруч із приміщенням магазину, почув як хтось із присутніх його відкликнув. Підійшовши, побачив як потерпілий лежав на землі, а він за допомогою правої руки наніс один удар в грудну клітину та наступний удар в ліву частину голови потерпілого, після чого відійшов в бік. Про причини вказаного конфлікту йому не відомо. У скоєному щиро розкаюється. Цивільний позов потерпілого визнає в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_9 в суді показав як у зазначений в обвинувальному акті час та місці ОСОБА_3 висловлювався на його адресу нецензурною лайкою та при цьому погрожував. В зв`язку з цим, ОСОБА_7 почав наносити потерпілому удари. В той час, як після нанесення ОСОБА_7 удару, потерпілий впав, підійшов до нього та за допомогою кулака правої руки наніс три-чотири удари в область тулуба останнього. У скоєному щиро розкаюється. Цивільний позов потерпілого визнає в повному обсязі.

Крім повного визнання вини кожним із обвинувачених, їх винуватість підтверджується показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 .

Так, потерпілий вказав, що раніше не був знайомим із обвинуваченими, а коли 28.01.2020 року близько 22 год. повертався додому через залізничну станцію Деражня, почув як його відкликнув ОСОБА_9 . Коли спільно із своїм знайомим підійшли привітатися, ОСОБА_7 безпричинно наніс удар рукою в область голови від якого упав. Далі продовжував отримувати удари в область тулуба та голови від інших осіб, проте з огляду на нічний час та лежаче положення повідомити про осіб, які наносили удари, їх послідовність та кількість не може. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, допитавши обвинувачених, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Судом зазначені вище умисні спільні дії ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчинені групою осіб, кваліфікуються за ч.2 ст.296 КК України.

При обранні обвинуваченим виду та міри покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, їх майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачені вчинили злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожен з них окремо є особами молодого віку, за місцем проживання характеризуються виключно з позитивної сторони, на Д-обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, являються військовозобов`язаними, вперше притягуються до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання кожного із обвинувачених суд визнає щире каяття.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинувачених відсутні.

Згідно досудової доповіді органу пробації ризики вчинення обвинуваченими повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні.

За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Також, враховуючи тяжкість злочину, особи винних і конкретні обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до кожного з них ст.ст.75, 76 КК України і звільняє від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових злочинів.

Представником потерпілого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про стягнення завданої матеріальної шкоди в розмірі 5600грн. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн., вирішуючи який, суд враховує наступне.

Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

В силу ч.5 ст. 128 цього Кодексу цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно та пунктів 1,2 частини 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частина 4 ст. 206 ЦПК України вказує, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході судового розгляду, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повністю визнали вимоги цивільного позову, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути в рівних частинах з обвинувачених на користь потерпілого у відшкодування матеріальної шкоди по 1866,70грн., моральної шкоди по 6666,70грн. з кожного.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та кожного з них визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст. 296 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст. 296 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_9 призначити покарання за ч.2 ст. 296 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Виконання вироку в частині покарання не здійснювати, якщо засуджені протягом іспитового строку не вчинять іншого злочину і виконають покладені на них обов`язки.

Цивільний позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5600 грн., в рівних частинах по 1866,70 грн. з кожного, а також у відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., в рівних частинах по 6666,70 грн. з кожного.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1