Справа № 456/1256/20
Провадження № 1-кп/456/306/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000202 від 04.02.2016р., стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого торговим агентом ТзОВ "ДЛК Стрий-молоко", раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , проявивши злочинну недбалість, 03.02.2016 року близько 18 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним вулицею Вокзальна в м.Стрию Львівської області в напрямку вул. Дрогобицької м.Стрия Львівської області, при проїзді її ділянки неподалік будинку №116, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівним дорожнім знаком 5.35.1 додаток 1 ПДР України та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.3 додаток 2 ПДР України, по якому зліва на право по ходу його руху проїзну частину дороги переходила пішохід ОСОБА_7 , і яку він вчасно міг виявити в полі свого зору, не зменшив швидкості та не зупинився, щоб дати їй дорогу, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до наїзду на потерпілу.

Внаслідок наїзду потерпіла ОСОБА_7 , згідно висновку експерта від 10.07.2019 року, отримала закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, садна та синець в потиличній ділянці голови справа і травму правого колінного суглобу у вигляді часткових надривів медіальної колатеральної, передньої хрестоподібної зв`язок з пошкодженням заднього рогу меніска, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення чинних Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , а саме:

п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків);

п. 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу» - не надав право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху);

п. 2.3 (підпункту «б» - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; підпункту «д» - водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожньогс руху);

п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою змінок напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху);

п. 12.2. ( у темну пору доби та в умовах недостатньої видимост швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупиниті транспортний засіб у межах видимості дороги);

п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди);

п. 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувают пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека);

і вказані порушення ОСОБА_8 , вимог ПДР України є в прямом причинному зв`язку з наслідками що настали.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності передбаченої за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Клопотання мотивує тим, що з дня вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, а саме більше трьох років оскільки, ДТП вчинено 03.02.2016р...

Обвинувачений ОСОБА_3 також надав письмову заяву про звільнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор проти закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України не заперечував.

Потерпіла та представник потерпілого заперечують проти поданого клопотання оскільки, слідство необґрунтовано затягувало розслідування справи, обвинувачений обіцяв допомогти потерпілій з лікуванням і на початку дійсно допомагав однак, в подальшому відмовився надавати допомогу, строки навмисно затягнуті оскільки, обвинувачений заплатив.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про те, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення, а обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, згідно зі ст.49 ч.1 КК України, на підставі наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження - особа карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

Відповідно до ст. 284 ч.2 п.1 КПК України кримінальне провадження закривається у зв?язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.
Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , раніше не судимий, будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого згідно ст.49 ч.1 п.2 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав суду згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, які закінчилися 03.02.2019р., суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки з дня вчинення злочину минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України та ст.49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.284 КПК України суд, -

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286 КК України на підставі ст. 49 КК України. у зв?язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності

Кримінальне провадження №0000202 від 04.02.2016р., щодо ОСОБА_3 про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1