Справа № 289/513/19
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2019 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лутівка Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -
24 січня 2019 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла особи, всупереч волі, дозволу та відома власника житлового будинку, і відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, умисно проник на територію господарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 , після чого шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері проник до приміщення житлового будинку, який розташований на території вказаного господарства. В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на порушення недоторканості чужого житла, вчинив дрібну крадіжку брухту чорних металів вагою 23 кг. 350 гр. на суму 93 грн. 40 коп., який в подальшому виніс з будинку та розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_4 незаконно проник до будинку ОСОБА_5 , порушивши права потерпілої, гарантовані ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод щодо недоторканості житла.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за обставин, що викладені у вироку, визнав повністю. Пояснив суду, що дійсно 24.01.2019 року близько 4 години ранку в с. Лутівка повертався додому від свого знайомого та, проходячи повз будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , вирішив зайти до цього будинку. Всередині будинку він побачив металобрухт, який виніс із будинку та в подальшому продав. У скоєному щиро кається.
Відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як умисні дії, які виразились в незаконному проникненні до житла, що порушили недоторканість житла громадян.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінального правопорушення невеликої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, даних про його особу, а також досудової доповіді, складеної Радомишльским районним сектором з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції, згідно якої виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливо лише за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду за обвинуваченим, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1