Справа № 375/587/20
Провадження № 1-кп/368/171/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" червня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши під підготовчого судового засідання в місті Кагарлик Київської області кримінального провадження № 0000159 від 29.04.2020 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Рокитне Київської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, одруженої, працюючої медичною сестрою Рокитнянської ЦРЛ, раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторона обвинувачення - прокурора Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4

представника потерпілого УСЗП Рокитнянської РДА ОСОБА_5

сторони захисту:

обвинуваченої ОСОБА_3 , -
встановив:
18 травня 2020 року до Рокитнянського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 29 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, підсудність якого визначено Кагарлицькому районному суду Київської області ухвалою Київського апеляційного суду від 01.06.2020 р.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 10.10.2019 р. звернулася до управління соціального захисту населення Рокитнянської РДА, розташованого за адресою: вул. Першотравнева, 6, смт. Рокитне Київської області із заявою про призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива та надала необхідні документи, а саме заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії.
У подальшому, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своєї бездіяльності та бажаючи їх настання, у ОСОБА_3 виник умисел неповідомити відомості, які необхідно було повідомити, оскільки вони виключають можливість надання відповідної субсидії, про те, що нею згідно договору дарування житлового будинку від 27.09.2019 було отримано майно на суму більше 50 000,00 грн.
Так, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що відповідно п. 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 відповідальність за надані відомості про доходи, майно, що вплинули чи могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру несуть громадяни, яким призначається субсидія, діючи в порушення абзацу п.12 Положення, відповідно до якого, для призначення субсидії враховуються доходи за попередній рік, діючи шляхом обману та зловживання довірою, 10.10.2019 р. знаходячись в приміщенні соціального захисту населення Рокитнянської РДА, склала та завірила своїм підписом завідомо неправдиву декларацію про доходи та майновий стан від 10.10.2019, в якій зазначила, що протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, вона не отримала майна товарів або оплату послуг на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 000,00 грн., після чого дану декларацію з заявою про призначення житлової субсидії подала в Управління соціального захисту населення Рокитнянської РДА, в якій умисно не вказала отримання майна згідно договору дарування на суму понад 50 000,00 грн.
Подання вказаної завідомо неправдивої інформації вплинуло на встановлення права на призначення субсидії, оскільки згідно пп. 3 п. 14 Положення «Про порядок призначення житлових субсидій», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 субсидія, не призначається у разі, коли будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.
На підставі наданої ОСОБА_3 завідомо неправдивої інформації, Управлінням соціального захисту населення Рокитнянської РДА, було зайво нараховано та виплачено субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в сумі 4420,28 грн. в період з жовтня 2019 року по лютий 2020 року.
Вказаними умисними діями ОСОБА_3 завдала майнової шкоди державі в особі Управління соціального захисту населення Рокитнянської РДА в сумі 4 220,28 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 надала завідомо неправдиву інформацію органам державної влади з метою одержання субсидії у разі відсутності ознак злочину проти власності, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.222 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 222 КК України, вчинила вперше, щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину, відшкодовано матеріальні збитки кримінального правопорушення, отже, ОСОБА_3 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 222 КК України на підставі ст. 45 КК України, закривши провадження по справі.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 222 КК України, на підставі ст. 45 КК України, провадження у справі закрити.
ОСОБА_3 також просила клопотання задовольнити та звільнити її від кримінальної відповідальності із зазначених у клопотанні підстав, пояснивши, що вона розуміє підстави звільнення її від кримінальної відповідальності та просить закрити кримінальне провадження.
Представник потерпілого УСЗП Рокитнянської РДА ОСОБА_5 підтримала подане клопотання підтримала та не заперечувала проти його задоволення.
Суд, вислухавши прокурора, представника потерпілого УСЗП Рокитнянської РДА ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , розглянувши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п.113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".
Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та "Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що " … ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі "Сейдович проти Італії")".
Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування надсилає його до суду.
У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження, зокрема, у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом, зокрема ст. 45 КК України.
У силу ст. 45 ККУкраїни особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 2 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 45 КК України та ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності у загальній частині КК таких випадків звільнення особи від кримінальної відповідальності, як дійове каяття, ст. 45 КК України.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК ( 2341-14 ). Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
ОСОБА_3 надала завідомо неправдиву інформацію органам державної влади з метою одержання субсидії у разі відсутності ознак злочину проти власності, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України.
Скоєний злочин відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та не є корупційним.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. До кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро покаялася у скоєному, повністю відшкодувала заподіяні злочином збитки в сумі 4220,28 грн., що підтверджується копією квитанції.
ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, на обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває.
З поведінки обвинуваченої вбачається, що остання щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала потерпілій стороні завдані її протиправними діями збитки.
Таким чином, у даному кримінальному провадженні наявні всі елементи, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні
Враховуючи вище викладене та керуючись ст.. 45 КК України, ст. ст. 284-288, 370-372, 477 КПК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям - задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Рокитне Київської області, українку, громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, одружену, працюючу медичною сестрою Рокитнянської ЦРЛ, раніше не судиму, звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.
Кримінальне провадження № 0000159, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2020 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 222 ч. 1 КК України - закрити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кагарлицького районного суду
Київської області ОСОБА_1