ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1453/20 Справа № 187/1644/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7
законного представника
обвинуваченого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_10
обвинуваченого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000408 за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року ОСОБА_11 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавленні волі. Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.
Вироком суду ОСОБА_11 визнано винним у тому, що він 12 серпня 2019 року близько 17.00 години, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння, яке належить ОСОБА_9 , розташоване за адресою АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на територію двору, де рукою відчинив вхідні ворота гаражу, які були закриті палицею зсередини, та проник до приміщення, звідки таємно вчинив крадіжку майна ОСОБА_9 , а саме:5 чавунних радіаторів опалення на 13 секцій (2 радіатори на 4 секції, 2 радіатори на 1 секцію та 1 радіатор на 23 секції), вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/1003 від 03.09.2019 р. складає 1300,00 грн. Після чого ОСОБА_12 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1300,00 грн.

Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 року по кримінальної справі за обвинуваченням ОСОБА_11 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що зазначений вирок суду є незаконним, необгрунтованим, прийнятим з численними порушеннями процесуального і матеріального права.
Зазначає, що всупереч зазначеним нормам закона суд необ`єктивно з`ясував обставини справи, не допитав потерпілого ОСОБА_9 про обставини крадіжки його майна, не з`ясував чи заподіяно йому матеріальної і моральної шкоди, чим, на думку апелянта, було порушено вимоги ст. 2 КПК України та законні права потерпілого ОСОБА_9 , передбачені ст. 55 КПК України, оскільки потерпілий ОСОБА_9 стверджує, що обвинувачений ОСОБА_11 , всупереч зазначеним у вироку обставинам, проник до нього на подвір`я, зламавши навісний замок на хвіртці, а потім через балкон, зламавши замок на балконної двері, проник в кутову кімнату будинку, з якої виносив радіатори в гараж, і зсередини,зламавши ворота гаража, виніс викрадене. При цьому потерпілий сумнівається, що обвинувачений міг самостійно, з урахуванням його фізичних даних, без сторонньої допомоги залізти на балкон його будинку та самостійно вкрасти чавунні радіатори. Крім того, ОСОБА_9 стверджує, що обвинуваченим в його будинку була зламана внутрішня сигналізація, а загальний матеріальний збиток від крадіжки йому заподіяно на суму 2500 гривень, і ці збитки йому не відшкодовано.
Також звертає увагу адвокат і на те, що в порушення ст. 376 КПК України вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 року не був проголошений та оприлюднений негайно після виходу суду з нарадчої кімнати, головуючий у судовому засіданні не роз`яснював зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Під час апеляційного розгляду потерпілий та його представник, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Обвинувачений, його законний представник та захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення даної апеляційної скарги.
Прокурор не підтримала апеляційну скаргу представника потерпілого.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Судом першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримано не було.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні 26 грудня 2019 року постановив ухвалу про призначення кримінального провадження №0000408 від 13.08.2019 року щодо ОСОБА_11 до судового розгляду на 14:00 годину цього ж дня, 26 грудня 2019 року, під час якого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області був ухвалений вирок, яким ОСОБА_11 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавленні волі. Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнав повністю, а тому, враховуючи думку учасників процесу, суд прийняв рішення щодо проведення судового розгляду у скороченому порядку, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч.3 ст.349 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження: події злочину, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, а також виду і розміру завданої шкоди, що, згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України, входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.
Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Як визнано практикою Європейського суду з прав людини і про це вказано в рішенні від 15 липня 2010 року у справі «Олександр Смірнов проти України», органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатись на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або для обґрунтування своїх рішень.
Статтею 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді. Тобто, запорукою права на судовий захист була і залишається можливість оскарження і перегляду судового рішення.
Одним з головних завдань судів апеляційної інстанції є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення і реалізації права на судовий захист, яка полягає в тому, що сам факт подвійного розгляду дозволяє уникнути помилки, яка могла виникнути під час судового провадження в суді першої інстанції.
Так, апеляційний суд під час апеляційного розгляду повинен перевірити як дотримання судом першої інстанції вищезазначених норм чинного законодавства у випадку проведення судового розгляду у скороченому порядку на підставі ч.3 ст.349 КПК України, так і доводи, викладені в поданій апеляційній скарзі про те, що судом були необ`єктивно з`ясовані обставини справи, не допитано потерпілого ОСОБА_9 про обставини крадіжки його майна, не з`ясовано питання заподіяння останньому матеріальної і моральної шкоди, а також те, що вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 року не був проголошений та оприлюднений негайно після виходу суду з нарадчої кімнати, а головуючий у судовому засіданні не роз`яснював зміст рішення, порядок і строк його оскарження, крім іншого, й шляхом дослідження матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання, прослуховування технічного запису судового засідання.
Разом з цим, апеляційним переглядом було встановлено, що технічний запис фіксування судового засідання від 26.12.2019 року по вказаному кримінальному провадженню відсутній, у зв`язку з чим не має можливості перевірити обставини, зазначені в апеляційній скарзі представника потерпілого, а також те, чи було судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК та наслідки її застосування, що полягають у позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
До того ж, згідно довідки, складеної секретарем судового засідання ОСОБА_13 , 26 грудня 2019 року о 13 годині 20 хвилин неможливо здійснити запис на диск судового засідання по кримінальному провадженню №187/1644/19 (1-кп/179/163/19) за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч.3 ст. 185 КК України у зв`язку з технічними причинами (а.п.98а).
Частина 5 статті 27 КПК України передбачає, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктами 4 та 6 статті 107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих в наслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.
Згідно зі ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування вироку суду першої інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції відповідно до п.7 ч. 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.
Під час нового розгляду суду слід врахувати викладене, належним чином дослідити усі обставини кримінального провадження, перевірити доводи апеляційної скарги представника потерпілого та прийняти законне й обгрунтоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року щодо ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4