Провадження № 1-кп/161/275/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження строку запобіжного заходу

27 грудня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001009 від 17 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України.

17 червня 2018 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів до 13 липня 2018 року включно.

07 листопада 2019 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно ОСОБА_3 повторно продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 05 січня 2020 року включно.
В судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки такий закінчується 05 січня 2020 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час залишились незмінними.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити, пояснення обвинуваченого та його захисника, які у вирішенні вказаного питання покладались на розсуд суду, враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність, на даний час ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які не відпали, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, за один із яких, зокрема ч. 2 ст. 289 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, немає постійного джерела доходів, офіційно не працює та суспільно корисною працею не займається, що дає обґрунтовані підстави вважати, що він може вподальшому знову вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою запобігання можливості переховуватись від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, в тому числі, до дачі ними неправдивих показань, які ще не допитані в судовому засіданні, тому суд приходить до висновку, що слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, а відповідно клопотання прокурора задовольнити.

При цьому, беручи до уваги вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, тому суд одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 183, 193, 197, 199, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 -задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів до 24 лютого 2020 року включно.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1