У Х В А Л А
Справа № 185/897/20

Провадження № 1-кс/185/259/20

07 лютого 2020 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Клопотанням, яке надійшло на розгляд слідчому судді, слідчий в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000201, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК Українипорушує питання про накладення арешту на майно, яке вилучено 06 лютого 2020 року під час обшуку домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України мобільних телефонів марки Samsung J3 IMEI НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , з сім-картою «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , Samsung GT-S6500 IMEI НОМЕР_4 , зарядний пристрій до зазначених телефонів, каністру з рідиною, а також трудову книжку на ім`я ОСОБА_4 .

Ознайомившись з поданим клопотанням, дослідивши документи, як надані слідчому судді на обґрунтування доводів клопотання, приходжу до наступного висновку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстава і мета згідно ст. 170 цього Кодексу та обґрунтування необхідності арешту майна.

Частина 2 ст. 173 КПК України встановлює, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно речові докази згідно ст. 98 КПК України це - матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При розгляді клопотання встановлено , що06.02.2020 о 14.01 зі служби 102 до чергової частини Павлоградського ВП надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Павлоград, вул. Лиманська, 29, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захопив у заручники свою дружину та замінував своє подвір`я. На місце направлено СОГ.

Даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 06.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

06.02.2020 року був проведений обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено: мобільні телефони марки «Samsung J3» ІМЕІ -1: НОМЕР_5 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім картою «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , «Samsung GT-S6500» ІМЕІ НОМЕР_4 , зарядний пристрій до зазначених телефонів, каністру з рідиною, а також трудову книжку на ім`я ОСОБА_4 , які були вилучені до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвалою слідчого судді від 07 лютого 2020 року, в межах кримінального провадження № 0000201 від 06.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, дозволено обшук домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та вилучення мобільного телефону марки Samsung J3 IMEI НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , з сім-картою «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , мобільного телефону марки Samsung GT-S6500 IMEI НОМЕР_4 , каністри з рідиною.

Щодо інших речей, які були вилучено під час обшуку слідчим не зазначено про їх значення для встановлення істини у кримінальному провадженню, що в свою чергу не дає підстав для їх віднесення до речових доказів, на які з метою їх збереження слід накладати арешт.

Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на мобільні телефони марки «Samsung J3» ІМЕІ -1: НОМЕР_5 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , з сім картою «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , «Samsung GT-S6500» ІМЕІ НОМЕР_4 , каністру з рідиною, які були вилучені 06.02.2020 року під час проведення обшуку території домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1