Справа № 450/208/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/760/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 червня 2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_8

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст.129 КК України, визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Визнано ОСОБА_6 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Визнано ОСОБА_6 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, частково приєднано до визначеного покарання за цим вироком, 1 (один) рік невідбутої частини покарання за попереднім вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.10.2018 р., та визначено ОСОБА_6 , остаточну міру покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ухвалено рахувати з 29.10.2018 р., зокрема із моменту його фактичного затримання і обмеження у вільному пересуванні працівниками правоохоронних органів, а запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 , в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 7436,00 грн.

Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв і бойових припасів, вогнепальної зброї, придбав в невстановлений досудовим слідством час та у невстановленої досудовим слідством особи корпус ручної наступальної гранати РГД-5, який був споряджений вибуховою речовиною - тротилом і підривником УЗРГМ (Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ) промислового виготовлення, які у конструктивному поєднанні є ручною наступальною гранатою РГД-5, що відноситься до категорії вибухових пристроїв та категорії боєприпасів, а також самозарядний пістолет марки "RETAY G 17" №RTAID - НОМЕР_1 , який є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, і 6 пістолетних патронів калібру 9 мм. P.A. із маркувальними позначеннями "РАК 9 mm YAS GLD", 5 з яких із вкрученими в них металевими шурупами, які являються боєприпасами, що придатні для проведення пострілів з короткоствольної вогнепальної зброї калібру 9 мм., які зберігав за місцем свого проживання, а саме житловому будинку АДРЕСА_1 , які 29.10.2018 р. виявлено і вилучено працівниками Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, вибухових пристроїв і бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 , в порушення Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживання ними" від 15.02.1995 р., згідно якого заборонено незаконний обіг наркотичних засобів, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів, придбав у невстановлений досудовим слідством час та в невстановленої досудовим слідством особи подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яку зберігав за місцем свого проживання в приміщенні альтанки на території будинковолодіння АДРЕСА_1 , і 13 блістерів із вмістом 91 таблетки з маркуванням "SUBUTEX", які зберігав за місцем свого проживання у шафі кімнати житлового будинку АДРЕСА_1 , які 29.10.2018 р. виявлено і вилучено працівниками Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області. Згідно висновку експерта у 91 таблетці білого кольору з відтиском з сторін "В8", що містяться у 13 блістерах з надписом "SUBUTEX", виявлено бупренорфін загальною масою 0,6734 грам, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, а подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору містить психоактивний компонент тетрагідроканабінол і є канабісом масою у висушеному стані 19,81 грам, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Також ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачувався в тому, що він, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв і бойових припасів, придбав в невстановлений досудовим слідством час та у невстановленої досудовим слідством особи корпус ручної наступальної гранати РГД-5, який був споряджений вибуховою речовиною - тротилом і підривником УЗРГМ (Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ) промислового виготовлення, які у конструктивному поєднанні є ручною наступальною гранатою РГД-5, що відноситься до категорії вибухових пристроїв та категорії боєприпасів, яку зберігав в гаражному приміщенні за місцем свого проживання, а саме будинковолодіння АДРЕСА_1 , які 18.09.2018 р. виявлено та вилучено в ході проведення обшуку працівниками Франківського ВП ГУ НП у Львівській області.
Крім цього, ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що він, маючи умисел на здійснення погрози вбивством, 29.10.2018 близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , діючи з особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу та самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, взяв у руки ручну наступальну гранату РГД - 5 промислового виготовлення, споряджену вибуховою речовиною - тротилом та підривником УЗРГМ, та почав висловлюватись нецензурною лайкою в бік своєї дружини ОСОБА_9 , після чого, тримаючи у руці вказану гранату, висловлював останній погрози вбивством, які остання сприйняла як реальні погрози її життю та здоров`ю.
Не погоджуючись з даним вироком, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 червня 2019 року та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що судом першої інстанції судовий розгляд проведено не об`єктивно та неповно, а саме не досліджено докази у справі, яким не надано оцінку з точки зору допустимості та достовірності. Тобто, на думку апелянта, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. Обвинувачений вважає призначене судом першої інстанції покарання не справедливим.
Крім того, обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції не здійснив зарахування строку попереднього ув`язнення при врахуванні попереднього вироку в порядку ч.5 ст.72 КК України.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України при обставинах викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Зокрема, незважаючи на те, що ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому не визнав, його винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а також доказами, здобутими під час розгляду даного кримінального провадження в суді, а саме: протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29.10.2018 р. (т.1, а.с.90, 91); заявою потерпілої ОСОБА_9 від 29.10.2019 р. (т.1, а.с.93); протоколом огляду місця події від 29.10.2018 р., проведеного з участю працівників поліції, експертів, понятих, потерпілої, обвинуваченого та з використанням відеокамери марки "Панасонік" у будинковолодінні АДРЕСА_1 (т.1, а.с.94-98); актом про застосування службового собаки від 29.10.2018 р. (т.1, а.с.99); довідками про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів АБ 013372, АБ 013373 від 29.10.2018 р. (т.1, а.с.100); актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів №759/18 від 29.10.2018 р. (т.1, а.с.101); інформацією відеозапису СД-диску, яка відповідає протоколу огляду місця події від 29.10.2018 р. (т.1, а.с.102, 103); ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.10.2018 р. (т.1, а.с.109); довідками про витрати на проведення експертиз №2/159е від 29.10.2018 р. в сумі 2860,00 грн. та №2/1135 від 31.10.2018 р. в сумі 715,00 грн. (т.1, а.с.111, 112); висновком експерта №2/159е, №3/1135 від 31.10.2018р. (т.1, а.с.113-124); протоколом огляду предметів і речей від 31.10.2018 р. (т.1, а.с.125); постановою про визнання та приєднання речових доказів від 31.10.2018 р. (т.1, а.с.126, 127); довідкою ГУ НП у Львівській області від 12.11.2018 р. (т.1, а.с.175); довідкою про витрати на проведення експертизи №5/500 від 09.11.2018 р. в сумі 2288,00 грн. (т.2, а.с.44); висновком експерта №5/500 від 09.11.2018 р. (т.2, а.с.45-52); протоколом огляду предметів і речей від 14.11.2018 р. (т.2, а.с.53); постановою про визнання та приєднання речових доказів від 14.11.2018 р. (т.2, а.с.54); висновками судово-психіатричного експерта №508 від 09.11.2018 р. та №139 від 19.12.2018 р. (т.2, а.с.55-57, 71-75); протоколом огляду відеореєстратора від 28.11.2018 р., який виявлений та вилучений у будинковолодінні АДРЕСА_1 , під час огляду місця події 29.10.2018 р., з відеозаписом СД-диску (т.2, а.с.58-69); постановою про визнання та приєднання речових доказів від 28.11.2018 р., а саме відеореєстратора та СД-диску (т.2, а.с.70); довідкою про витрати на проведення експертизи №3/1190 від 17.01.2019 р. в сумі 1573,00 грн. (т.2, а.с.77); висновком експерта №3/1190 від 17.01.2019 р. (т.2, а.с.78-84); постановою про визнання та приєднання речових доказів від 17.01.2019 р. (т.2, а.с.85, 86).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив отримані у передбаченому КПК України порядку докази в даному кримінальному провадженні, оцінивши їх в сукупності, зробив правильний висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.263 КК України, та за ч.1 ст.309 КК України.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з врахуванням визнання недопустимими частини доказів та наявними доказами, органом обвинувачення не доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 згідно обвинувального акту у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України щодо епізоду виявлення 18.09.2018 р. ручної наступальної гранати РГД-5 в ході проведення обшуку працівниками Франківського ВП ГУ НП у Львівській області і такого слід виправдати відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.373 КПК України, зокрема, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, а також не доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 згідно обвинувального акту у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України і такого слід виправдати відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.373 КПК України, зокрема, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що судом першої інстанції не були допитані свідки та поняті, то слід зазначити, що в судове засідання в суді першої інстанції неодноразово викликались для допиту свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , щодо таких здійснювались неодноразові приводи, які правоохоронними органами не виконувались, однак в подальшому орган обвинувачення відмовився від допиту зазначених свідків і зі згоди сторін кримінального провадження, така відмова була прийнята судом. Від клопотання про виклик для допиту автомеханіка обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 відмовились і така відмова прийнята судом. Крім цього, покликання обвинуваченого про допит адвоката ОСОБА_14 , який може засвідчити щодо насильного відібрання у його відсутності та невідомим способом взірців ДНК обвинуваченого без рішення суду, то в задоволенні такого судом першої інстанції було відмовлено, оскільки не будучи присутнім при отриманні біологічних зразків, захисник не може ні підтвердити, ні спростувати таку інформацію. Крім цього, будь-які процесуальні документи щодо отримання зразків для експертизи в наданих органом обвинувачення доказах відсутні.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Усі наведені докази в повній мірі узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, а тому суд обґрунтовано поклав їх в основу вироку.
З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що даний вирок постановлений з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому підлягає скасуванню, не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі ставить вимогу про призначення у кримінальному провадженні нового судового розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: судове рішення ухвалено незаконним складом суду; судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; порушено правила підсудності; у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Однак, судом апеляційної інстанції, не було виявлено жодного з вище перелічених порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали можливість скасувати вирок суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду у кримінальному провадженні.
Щодо доводів обвинуваченого про зарахування йому в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.10.2018 року, то згаданим вироком ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 296, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.
Оскільки 29.10.2018 ОСОБА_6 було затримано за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 309 КК України та йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд першої інстанції вірно постановив рахувати строк відбування покарання саме з 29.10.2018.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що апеляційна скарга обвинуваченого є необґрунтованою та не може бути задоволена, а вирок суду першої інстанції слід залишити в силі, оскільки він є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України є справедливим та виправданим з огляду на тяжкість та суспільну небезпеку вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, посередньо характеризується, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, та призначив покарання пов`язане з ізоляцією останнього від суспільства.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування чи зміну вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 червня 2019 року відносно ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді