Провадження №: 1-кп/752/888/20
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
19.05.2020 р. м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_3
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив задовольнити дане клопотання та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також надав в розпорядження суду матеріали, що характеризують підозрюваного ОСОБА_3 .
Представник потерпілого заперечив.
Захисник підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.
Підозрюваний підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 підтвердив суду, що він не оспорює фактичні дані вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, правильно розуміє значення своїх дій, оскільки дана обставина не є реабілітуючою, і просить звільнити його від кримінальної відповідальності з названих підстав.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали надісланого на адресу суду клопотання, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Органами досудового розслідування встановлено наступне, 29.04.2014, приблизно oб ll годині 40 хвилин, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та невстановлена особа з метою викрадення та позбавлення волі ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів на замовлення невстановлених осіб, узгоджено та обопільно згідно раніше розробленого плану вчинення злочину та розподілених ролей, погрожуючи ОСОБА_8 , з застосуванням ножа, проти її волі вивів останню з її квартири АДРЕСА_3 на вулицю та застосовуючи фізичну силу заштовхав на заднє сидіння в салон автомобіля марки «Toyota Camry» чорного кольору державним номерним знаком, в якому на водійському сидінні знаходився ОСОБА_3 .
У свою чергу з ОСОБА_8 до вказаного автомобіля сіла невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, який тримав у руках ніж, погрожуючи його застосуванням у випадку спроби втекти або покликати на допомогу сторонніх осіб, тим самим подавивши у ОСОБА_8 волю до опору. В цей час невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи узгоджено та обопільно згідно розробленого плану вчинення злочину та розподілених ролей знаходилась поруч з під`їздом буд. 9-6 по вул. Трутенка в м. Києві та спостерігала за оточуючою обстановкою, щоб у випадку виникнення небезпеки для учасників групи попередити невстановлену особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з метою безперешкодного зникнення з місця вчинення злочину.
Після чого, ОСОБА_3 , діючи згідно раніше розробленого плану та розподілених ролей, керуючи вказаним автомобілем, надав вказівку невстановленій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, покласти ОСОБА_8 на заднє сидіння, тим самим не даючи змоги останній спостерігати за оточуючою обстановкою, маршрутом руху автомобіля до місця її незаконного утримання.
Цього ж дня, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та невстановлені досудовим розслідуванням особи на вказаному автомобілі привезли ОСОБА_8 до нежитлового приміщення бомбосховища на території заводу «Київхімволокно», що по вул. Магнітогорській, 1 в м. Києві, яке було заздалегідь визначене як місце незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 . Продовжуючи свої незаконні дії невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_3 та невстановлені під час досудового розслідування особи, незаконно завели в одну із кімнат нежитлового приміщення бомбосховища ОСОБА_8 проти її волі, зачинивши за нею металеві двері, тим самим незаконно позбавивши останню волі. У подальшому ОСОБА_3 , залучивши до вчинення злочину невстановлених осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, надав останнім команду за будь яких обставин утримувати у приміщення ОСОБА_8 .
Після чого, невстановлені особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, які були залучені для безпосереднього позбавлення волі ОСОБА_8 у вказаному приміщенні, незаконно утримували останню у період часу з 13 години 00 хвилин 29.04.2014 до 02 години 00 хвилин 30.04.2014, не даючи змоги їй самостійно залишити вказане приміщення, зателефонувати її близьким та повідомити про її місцезнаходження.
В результаті чого, ОСОБА_3 , за попередньою змовою із невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та невстановленими особами своїми умисними діями порушив основні конституційні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені та гарантовані Конституцією України, а саме на повагу до гідності громадянина, право на фізичну свободу та особисту недоторканість, право на невтручання в її особисте життя, свободу вільного та безперешкодного пересування, з метою перешкодити ОСОБА_8 вийти на вулицю та вільно пересуватися, викрали останню з місця проживання та незаконно утримували зачиненою у нежитловому приміщенні бомбосховища на території заводу «Київхімволокно» за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, тим самим незаконно позбавивши її волі.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у незаконному позбавленні волі або викраденні людини, вчиненому з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у кримінальній справі за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням давності є обов`язковим для суду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Виходячи з фактичних обставин, які викладені у клопотанні про звільнення від кримінальної відповідальності, подія злочину мала місце у 29.04.2014 року, відтак на час судового розгляду сплинув, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України п`ятирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.
У зв`язку з чим, суд, за наявності згоди обвинуваченого ОСОБА_3 на закриття кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності у підготовчому судовому засіданні.
Заявлений потерпілою та її представником цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 , завданої ОСОБА_9 моральної шкоди на суму 100 000 гривень залишити без розгляду.
Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 285, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Заявлений потерпілою та її представником цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 , завданої ОСОБА_9 моральної шкоди на суму 100 000 гривень залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя