Справа № 152/343/20
УХВАЛА

27 березня 2020 року м. Шаргород

Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

у с т а н о в и в:

26 березня 2020 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000069 від 24 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно о 14 годині 30 хвилин 24 березня 2020 року ОСОБА_5 за попередньою змовою разом з ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, зайшли на територію домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_8 . В подальшому, підійшовши до вхідних дверей житлового будинку, які були прикриті на незамкнений навісний замок, розуміючи, що в будинку нікого немає, проникли до середини приміщення житлового будинку, де, з метою крадіжки чужого майна, під матрацом ліжка однієї із житлових кімнат відшукали гаманець з грошима, з якого умисно, таємно, з корисливих мотивів викрали 1600 грн.
Заволодівши коштами, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , маючи намір покинути місце скоєння злочину, вийшли до веранди будинку, однак в цей час були виявлені власницею ОСОБА_8 . Не припиняючи своїх дій, з метою доведення злочинного наміру до кінця, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , відволікаючи ОСОБА_8 , яка в цей час почала перевіряти наявність її коштів в будинку, вийшли з будинку на подвір`я домогосподарства, яке швидко покинули.
В цей час, виявивши крадіжку власних коштів у сумі 1600 грн., потерпіла ОСОБА_8 почала звертатись до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які, почувши потерпілу, та розуміючи, що їх дії викриті та перестали бути таємними, не реагуючи на її вимогу зупинитись та повернути кошти, побігли по вулиці в напрямку проїжджої частини покинули місце вчинення злочину.
Своїми злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1 600 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.
За даним фактом 24 березня 2020 року слідчим СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
25 березня 2020 року о 00 годині 50 хвилин в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Звенигородка Черкаської області, громадянку України, з незакінченою середньою освітою, одружену, не працюючу, проживаючу за адресою АДРЕСА_2 , раніше судиму.
25 березня 2020 року підозрюваній ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала зазначене клопотання і просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

У судовому засіданні слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ньому та просив задовольнити його у повному обсязі.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні з приводу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, оскільки на їх думку необґрунтована підозра, оскільки в діях підозрюваної вбачаються ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, крім цього просили в разі обрання запобіжного заходу обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані слідчим до клопотання, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення, тощо.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого королівства»). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови»).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Тримання під вартою, на думку Європейського суду, має не тільки відповідати закону, але й бути розумним з урахуванням усіх обставин, зокрема, наприклад, мати за мету те, щоб особа не сховалася від органів розслідування та суду, не перешкоджала провадженню розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 24 березня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

25 березня 2020 року о 00 годині 50 хвилин в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 .
25 березня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила, що вона вчинила злочин, а саме крадіжку грошей в будинку ОСОБА_8 без попередньої змови з ОСОБА_7 . Зі слів підозрюваної ОСОБА_7 до будинку не заходила і про крадіжку вона дізналась після затримання від ОСОБА_5 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується: відомостями, що містяться у витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000069 від 24 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 24 березня 2020 року; протоколами огляду місця події від 24 березня 2020 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 24 березня 2020 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 24 березня 2020 року; протоколом затримання ОСОБА_5 від 25 березня 2020 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України від 25 березня 2020 року; протоколом допиту підозрюваної від 25 березня 2020 року;

Отже, за наслідками дослідження матеріалів доданих до клопотання слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Окрім того, слідчим суддею встановлено наявність наступних ризиків в разі перебування підозрюваної ОСОБА_5 на свободі, а саме остання може переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судима.

При цьому, слідчий суддя також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення; її вік; наявність у підозрюваної постійного місця проживання, перебування на утриманні трьох дітей.

З врахуванням наведеного вище, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання нею покладених процесуальних обов`язків та запобігання ризикам.

З огляду на усе вище викладене, слідчий суддя вважає, що до підозрюваної неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, слідчий суддя вважає виправданим застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно із частинами 1 та 4 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За приписами п. 2 ч. 5 ст. 185 КПК України розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину.

Враховуючи обставини справи, слідчий суддя доходить висновку про визначення застави в розмірі сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 185, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Звенигородка Черкаської області, громадянки України, з незакінченою середньою освітою, одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимої, запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.

Строк дії даної ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто до 00 години 50 хвилин 23 травня 2020 року включно. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 вираховувати з моменту її затримання з 00 години 50 хвилин 25 березня 2020 року.

Одночасно визначити розмір застави в розмірі сімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 147 140 (сто сорок сім тисяч сто сорок) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (код отримувача (ЄДРПОУ): 26286152 ; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, ГУДКУ у Вінницькій області; код банку отримувача: (МФО) 820172; рахунок отримувача: UA0000401.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому статтями 284, 288, п. 2 ч. 2 ст. 314, ч. 6 ст. 340, ст. 417, п. 3 ч. 1 ст. 346 КПК України.

Копію ухвали вручити підозрюваній ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Згідно зі статтями 309, 392, 395 КПК України, на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1