Справа №639/3701/19
Провадження №1-кп/639/132/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальні провадження №0001059 від 20.03.2019 року, №0000615 від 08.04.2019 року, №0001231 від 14.05.2019 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.10.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

-25.09.2013 року Судакським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.07.2014 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі скорочено наполовину, що становить 2 роки 7 місяців 13 днів;

-01.09.2014 року Київським районним судом м. Харкова, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 30.04.2015 року, вважається засудженим за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, 05.02.2016 року звільнився із Холодногірської виправної колонії №18 Харківської області за відбуттям строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів із корисливих мотивів, останній раз 01.09.2014 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнившись 05.02.2016 року після відбуття покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочини проти власності за наступних обставин.

1) Так, 18.03.2019 року, близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_3 , знаходячись в

приміщенні спортивної роздягальні Харківської гімназії №83 по вул. Тарасівська, 43/45 в м. Харкові, побачивши дитячий шкільний портфель, підійшов до нього, після цього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно,

повторно, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, відкрив

вищевказаний портфель, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi»

моделі «Redmi 4Х 3/32 Гб», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи, становить 2033 гривень 75 копійок, який належить ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення

зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв

потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2033 гривень 75 копійок.

2) Також, 18.03.2019 року близько 14 год. 40 хв. ОСОБА_3 знаходився за адресою: м. Харків, вул. Космонавтів, буд. 7, у приміщенні Харківської гімназії №47, після чого піднявшись на другий поверх вище зазначеної будівлі, ОСОБА_3 зайшов до кабінету вчительської. В цей час ОСОБА_3 побачив на столі мобільний телефон Xiaomi Redmi 4Х іmei-74847 іmei-74854 біло-золотистого кольору, який належить ОСОБА_9 .

Після чого, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно та повторно, ОСОБА_3 , упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон Xiaomi Redmi 4Х іmei-74847 іmei-74854 біло-золотистого кольору, вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 8424 від 22.04.2019 року, становить 2784 гривні.

Після цього ОСОБА_3 , довівши свій злочинний намір до кінця, обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 2784 гривень.

3) Крім того, 18.03.2019 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходився за адресою: м. Харків, вул. Космонавтів, буд. 7, у приміщенні Харківської гімназії №47, після чого, піднявшись на третій поверх вищезазначеної будівлі, ОСОБА_3 зайшов до кабінету №45. В цей час ОСОБА_3 побачив на столі мобільний телефон Iphone 6S Gold 64 GB, imei НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 .

Після чого, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно та повторно, ОСОБА_3 , упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон Іphone 6S Gold 64 GB, imei НОМЕР_1 , вартість якого, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 8423 від 22.04.2019 року, становить 5256,55 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , довівши свій злочинний намір до кінця, обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на свій розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 5256,55 гривень.

4) Крім того, 02.04.2019, у період часу з 16 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходився за адресою: м. Харків, вул. Коцюбинського, буд. 12, у приміщенні Харківської спеціалізованої школи №109, після чого, перебуваючи на першому поверсі вище зазначеної будівлі, ОСОБА_3 зайшов до приміщення роздягальні, яка розташована біля спортивної зали. В цей час, ОСОБА_3 , побачив рюкзак, в середині якого знаходився мобільний телефон Xiaomi Redmi 3S сірого кольору іmei НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 та куртку, в кармані якої знаходився мобільний телефон Meizu М6 синього кольору, іmei НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_12 .

Після чого, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно та повторно, ОСОБА_3 , упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон Xiaomi Redmi 3S сірого кольору, іmei НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи, становить 1800 гривень, та мобільний телефон Meizu М6 синього кольору іmei-28482 іmei-28490, який належить ОСОБА_12 , вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 8190 від 24.04.2019, становить 1700 гривень. Після чого, ОСОБА_3 довівши свій злочинний намір до кінця, обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на свій розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 1800 гривень та потерпілому ОСОБА_13 на загальну суму 1 700 гривень.

5) Також, ОСОБА_3 08.04.2019 року приблизно о 09 годині 45 хвилин цілеспрямовано увійшов до будівлі ДНЗ «Регіональний ЦПО швейного виробництва та сфери послуг Харківської області», розташованого за адресою: м. Харків, проспект Любові Малої, 30, з метою вчинення таємного викрадення будь-якого чужого майна, яке, як на його думку, могло там знаходитися. Перебуваючи всередині будівлі навчального закладу, ОСОБА_3 , проходячи по коридору першого поверху, помітив залишені необачно незачиненими вхідні двері до кабінету «Майстрів перукарської справи» та мобільний телефон «Huawei» CAM-L21, належний раніше йому незнайомій ОСОБА_14 , який лежав на одному зі столів.

Саме в той час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння поміченим мобільним телефоном із зазначеного приміщення.

Надалі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, оцінивши ситуацію, що склалася, спочатку безперешкодно проник шляхом вільного доступу до кабінету «Майстрів перукарської справи», де, упевнившись в тому, що всередині приміщення нікого немає, почав більш детально оглядати його і помітив за іншим столом на стільці шкіряний рюкзак червоного кольору, в якому знаходились: оригінальний провідний зарядний пристрій для мобільного телефону «Iphone», провідні навушники для мобільного телефону «Iphone», грошові кошти в загальній сумі 400 грн., які належать ОСОБА_15 , та помітив на столі мобільний телефон «Huawei» CAM-L21, з картою пам`яті на 16 Gb, а за столом шкіряну жіночу сумку синього кольору, які належать ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, використовуючи фактор відсутності сторонніх осіб в приміщенні кабінету «Майстрів перукарської справи», ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність задуманого злочину, таємно почергово заволодів шкіряним рюкзаком червоного кольору, вартість якого в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, з його вмістом, а саме: провідним зарядним пристроєм для мобільного телефону «Iphone», вартістю 60 грн. 90 коп., провідними навушниками для мобільного телефону «Iphone», вартістю 66 грн. 96 коп., та грошовими коштами на суму 400 грн., належними потерпілій ОСОБА_15 , а також мобільним телефоном «Huawei» CAM-L21, вартістю 2018 грн. 40 коп., з картою пам`яті на 16 Gb, вартістю 60 грн., та шкіряною жіночою сумкою синього кольору, вартість якої встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, належними потерпілій ОСОБА_14 .

Надалі ОСОБА_3 , звернувши на свою користь таємно викрадене майно та грошові кошти, тримаючи їх при собі, вирішив вийти із приміщення кабінету «Майстрів перукарської справи» та здійснити переміщення викраденого з кабінету до коридору.

Однак, саме в той час, приблизно о 09 год. 55 хв., таємні дії ОСОБА_3 були помічені ОСОБА_15 , яка, вийшовши із сусіднього кабінету «Лабораторії перукарів», звернула увагу на підозрілу поведінку останнього, а потім виявила відсутність в кабінеті «Майстрів перукарської справи» свого шкіряного рюкзаку червоного кольору з його вмістом та шкіряної сумки синього кольору з її вмістом ОСОБА_14 , почала кричати у слід поступово віддаляючогося від неї ОСОБА_3 з вимогою зупинитися.

Однак, ОСОБА_3 , не зважаючи на ОСОБА_15 , та, усвідомлюючи, що його дії стали поміченими останньою, але, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, ігноруючи законні вимоги потерпілої зупинитися, вирішив продовжити свої злочинні дії, які за його задумом поступово повинні були перерости з таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у приміщення, у відкрите викрадення вказаного чужого майна, поєднаного з проникненням у зазначене приміщення, а саме кабінету «Майстрів перукарської справи».

Реалізуючи злочинний задум, ОСОБА_3 , оцінивши ситуацію, що склалася, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, відкрито володіючи чужим майном та грошовими коштами, побіг з викраденим до сходів, які ведуть на другий поверх та з місця скоєння злочину зник і в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне, спрямовані на відкрите заволодіння шкіряним рюкзаком червоного кольору, з його вмістом, а саме: провідним зарядним пристроєм для мобільного телефону «Iphone», провідними навушниками для мобільного телефону «Iphone», та грошовими коштами на суму 400 грн., належними потерпілій ОСОБА_15 , а також мобільним телефоном «Huawei» CAM-L21, з картою пам`яті на 16 Gb, та шкіряною жіночою сумкою синього кольору, належними потерпілій ОСОБА_14 , поєднане з проникненням у приміщення.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 2078 грн. 40 коп., а потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 527 грн. 86 коп., з яких 400 грн. грошові кошти, а 127 грн. 86 коп. вартість майна, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №1606/19 від 12.05.2019 року.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та не оспорює правову кваліфікацію злочинів.

Під час допиту у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 18.03.2019 року він знаходився в приміщенні навчального закладу, розташованого за адресою: вул. Тарасівська, 43/45 в м. Харкові, де зайшов до спортзалу та побачив, що там проводиться тренування. Надалі ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні роздягальні із речей таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4Х» та з місця скоєння злочину зник. Викрадений мобільний телефон він продав, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 18.03.2019 року ОСОБА_3 знаходився за адресою: м. Харків, вул. Космонавтів, буд. 7, у приміщенні Харківської гімназії №47. В приміщенні вчительської на другому поверсі зі столу він викрав мобільний телефон. Після цього, в іншому приміщенні він викрав ще один мобільний телефон. Викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Також, 02.04.2019 року він знаходився в приміщенні навчального закладу, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Коцюбинського, буд. 12. Надалі із приміщення роздягальні із речей він викрав два мобільних телефони, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 також надав показання, що 08.04.2019 року він прибув до приміщення швейного технікуму, розташованого за адресою: м. Харків, проспект Любові Малої, 30. Надалі ОСОБА_3 , зайшовши в приміщення та відчинивши один із кабінетів, побачив залишені на столі речі. Надалі він, діючи таємно, заволодів двома жіночими сумками з їх вмістом та мобільним телефоном. Коли він виходив із кабінету то побачив, що його дії були помічені іншими особами. Після цього він піднявся на 2 поверх та в приміщенні туалету заховав викрадені речі, а потім обійшов приміщення та намагався вийти через вихід. Однак, вийти із приміщення технікуму йому не дати та на місці його затримала чергова, а також учні зазначеного технікуму. Після цього він показав на місці, де сховав викрадені речі. Надалі на місце події викликали працівників поліції та його було затримано.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що вину у вчиненні інкримінованих злочинів він визнає у повному обсязі та добровільно, без будь-якого примусу зі сторони працівників правоохоронних органів, у вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що він визнає повністю цивільні позови потерпілої ОСОБА_8 на суму 5033,75 грн., ОСОБА_9 на суму 2784 грн., та законного представника потерпілої ОСОБА_16 на суму 5256,55 грн.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі, не заперечує фактичні обставини скоєння злочинів та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст вказаних фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочини, які кваліфікуються судом:

- за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
- за ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане із проникненням до приміщення.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на обліку у лікаря психіатра в КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» та обліку в лікаря нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, щодо яких він зареєстрований як батько (згідно свідоцтва та актового запису про народження дитини), є зареєстрованим в м. Харкові та має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, є вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є умисними злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного та щире каяття, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань.
При цьому, судом враховуються відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняті та не погашені судимості, після звільнення з місць позбавлення волі 05.02.2016 року на шлях виправлення та перевиховання не став, вчинив декілька епізодів нових умисних корисливих злочинів проти власності, тому суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, при призначенні остаточного покарання не має правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та положень статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).
До набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді застави, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заявлені потерпілими цивільні позови у повному обсязі визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , що останній підтвердив під час судового розгляду кримінальних проваджень, а розмір спричиненої шкоди підтверджується висновками судово-товарознавчих експертиз.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Враховуючи вищевикладене, згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України, ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вказані обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 та у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Таким чином, заявлені цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також законного представника потерпілої ОСОБА_16 , підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді застави, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 року) зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.04.2019 по 22.08.2019 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та законного представника потерпілої ОСОБА_16 , до обвинуваченого ОСОБА_17 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на суму 5033,75 грн. (п`ять тисяч тридцять три гривні 75 копійок).
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду на суму 2784,00 грн. (дві тисячі сімсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в особі законного представника потерпілої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матеріальну шкоду на суму 5256,55 грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят шість гривень 55 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса судові експертизи по кримінальним провадженням на загальну суму 2826,00 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять шість гривень 00 копійок), перерахувавши їх на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені Харківським НДЕКЦ МВС України судові експертизи по кримінальним провадженням на загальну суму 1727,11 грн. (одна тисяча сімсот двадцять сім гривень 11 копійок), перерахувавши їх на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_18 процесуальні витрати за проведену судово-товарознавчу експертизу на загальну суму 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 копійок), які перерахувати на р/р КБ «ПриватБанк» НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-закупний акт від 19.03.2019 року, який визнано речовим доказом постановою слідчого від 19.05.2019 року залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон Xiaomi Redmi 3S сірого кольору іmei1 - НОМЕР_6 іmei2 - НОМЕР_7 , який 25.04.2019 року передано на відповідальне зберігання ОСОБА_19 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_11 як законному власнику;

-мобільний телефон Meizu М6 синього кольору іmei1 - НОМЕР_8 іmei2 - НОМЕР_9 , який 25.04.2019 року передано на відповідальне зберігання ОСОБА_20 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_12 як законному власнику;

-шкіряний рюкзак червоного кольору, в середині якого знаходяться: гаманець з грошима 400 грн., жіноча кофта, зарядний пристрій та навушники для мобільного телефону «Iphone», косметичні приналежності, які 08.04.2019 року передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_15 вважати повернутими останній як законному власнику;

-шкіряну жіночу сумку синього кольору, паспорт громадянина України, посвідчення водія, ідентифікаційний код платника податків на ім`я ОСОБА_14 , зв`язку ключів у кількості 7 штук, мобільний телефон «Huawei» CAM-L21 imei1 - НОМЕР_10 , imei2 НОМЕР_11 у корпусі чорного кольору, з картою пам`яті на 16 Gb, SIM картам «Водафон» та «Київстар», банківську карту «Альфа-банк», дві банківські карти «ПриватБанк», які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_14 вважати повернутими останній як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1