Провадження № 1-кс/522/456/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого-криміналіста СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 від 09.11.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 305ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2019 о 17 годині 30 хвилин в оглядовому залі «Приліт», Міжнародного аеропорту Одеса, в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, під час здійснення митного контролю в особистих речах громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено речовину, з ознаками приховування від митного контролю, яка відповідно до експрес тесту NARK2 містить марихуану, яка відповідно до Таблиці І, Список 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого ПКМ України від 06.05.2000 № 770, відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

10.11.2019 ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.
Цього ж дня, ОСОБА_3 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
В ході досудового слідства встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 193306028 від 16.12.2019 ОСОБА_3 володіє квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Окрім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 305 КК України, у якому ґрунтовно підозрюється ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна, тобто при накладенні арешту на майно, воно може бути конфісковано в дохід держави за рішенням суду.

Таким чином, для забезпечення можливої конфіскації майна, яке належить підозрюваній ОСОБА_3 на праві приватної власності, за вироком суду, необхідно накласти арешт на 1/2 частини вищевказаної квартири.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваній у кримінальному провадженні № 0000206, громадянці України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

11.01.2020