ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1018/19 Номер провадження 11-кп/814/439/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 289 КК України ТЗ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 70000272 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року,

встановила:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Луганської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, судимого:
01.03.2019 Київським районним судом м. Полтава за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України на 1 рік 3 місяці позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік,
засуджено за ч.2 ст. 289 України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.03.2019 та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Вирішено питання про речові докази.
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину за таких обставин:

06.07.2019 о 23 год. 43 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля будинку культури в с. Батьки, вул. Молодіжна, 21, Зіньківського району Полтавської області, протиправно, всупереч волі власника, повторно, умисно, із застосуванням фізичної сили рук відкотив на територію колишньої «Батьківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів», яка розташована в с.Батьки, вул.Молодіжна, 20, Зіньківського району, мопед «SUZUKI Adress 110», чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , 2002 року випуску, що належить ОСОБА_9 вартістю 21119 грн., тим самим незаконно заволодів зазначеним вище транспортним засобом.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене судом покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що суд не повністю врахував повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, відсутність негативних характеристик.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за який його засуджено, учасниками не оспорюється.

Суд першої інстанції при призначенні покарання виконав вимоги закону та врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; особу обвинуваченого, який раніше судимий, посередню характеристику, стан здоров`я; обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, майновий стан та стан здоров`я, молодий вік, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, судом першої інстанції враховані всі обставини, встановлені під час судового провадження, у тому числі зазначені обвинуваченим в апеляційній скарзі.

Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів, під час перегляду вироку суду, не встановлено.

Разом з цим, колегія суддів враховує те, що новий злочин ОСОБА_8 вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком, відповідно до досудової доповіді представника органу пробації, є високий рівень ризику вчинення ОСОБА_8 повторного правопорушення, а тому виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк представник органу пробації вважає неможливим, так як є висока небезпека для суспільства (у тому числі окремих осіб).

При цьому суд першої інстанції призначив обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене ч.2 ст. 289 КК України. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, як про це правильно зазначив суд першої інстанції, немає.

Таким чином призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. У зв`язку з цим апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2019 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4