КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2084/2019 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження № 0001127 від 17.02.2019 по обвинуваченню ч. 2 ст. 185 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.10.2001 Радянським районним судом м. Києва, з урахуванням змін внесених апеляційною інстанцією, за ч.1 ст. 185, 15-185, ч. 2 ст. 15-185, ст. 42 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

- 17.08.2006 Деснянським районним судом м. Києва за ст.309 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі.

- 24.06.2010 Деснянським районним судом м. Києва за ст.185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі.

- 07.11.2013 Деснянським районним судом м. Києва за ст.309 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік.

- 21.08.2014 Деснянським районним судом м. Києва за ст.309 ч.2, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, 19.08.2017 звільнений по відбуттю стоку покарання,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 06 квітня 2019 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 16.02.2019 приблизно об 11 год. 30 хв., перебуваючи у загальному коридорі 3-го поверху 2-го під`їзду в будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, разом з невстановленою досудовим слідством особою, яка не була повідомлена про його злочинні наміри, повторно, таємно, викрав чуже майно, що належало потерпілій ОСОБА_10 , а саме електроплиту «Електра 1001», вартістю 300 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі на вирок суду прокурор ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильності юридичної кваліфікації його дій, просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК у виді 4 місяців арешту.

Вважає, що суд 1-ї інстанції не надав належної оцінки даним про особу обвинуваченого та конкретним обставинам справи, зокрема те, що ОСОБА_6 має 5 непогашених судимостей, за які відбував покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який проти неї заперечив, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, є правильною.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання, то колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про його невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке потягло за собою призначення надто м`якого покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання необхідним є застосування таких заходів та мір покарання, які надають засудженому можливість в повній мірі відчути та зрозуміти наслідки його кримінально-караних діянь.

Також, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зазначені вимоги закону суд першої інстанції врахував достатньо і звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, навів переконливі підстави для прийняття такого рішення.

Так, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, стан його здоров`я який хворіє на хронічний гепатит, хронічний панкреатит, ВІЧ-інфекцію (4 клінічна стадія), який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідності, працює, задовільно характеризуються за місцем проживання, обставину яка пом`якшує покарання - щире каяття, та обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, думку потерпілої, яка вказала на відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, і правильно обрав ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі та звільнив обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, і доводи апеляційної скарги прокурора цього висновку суду 1-ї інстанції не спростовують

У той же час поведінка ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції викликає довіру до нього щодо прагнення стати на шлях виправлення, а тому рішення суду 1-ї інстанції, на думку колегії суддів, повинно призвести до позитивних змін в особистості обвинуваченого та створити у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

З урахуванням того, що будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б потягли за собою зміну чи скасування рішення не вбачається, воно, як законне та обґрунтоване, має бути залишене без зміни, а апеляційна скарга прокурора щодо його скасування без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а в ирок Деснянського районного суду м. Києва від 06 квітня 2019 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.
Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3