Номер провадження: 11-сс/813/160/20
Номер справи місцевого суду: 522/810/20 1-кс/522/1494/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 січня 2020 року про обрання підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000080 від 14 січня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 січня 2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та до ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16 березня 2020 року.

В якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 630 600 грн. та у разі внесення застави на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що:

-підозра ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України не обґрунтована;

-в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого заходу, а ніж тримання під вартою;

-слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_12 є раніше не судимим, має постійне місце проживання, мешкає разом зі своєю дружиною, двома дочками та батьками, останні 7 років працює приватним підприємцем, на території України перебуває з 1993 року на законних підставах, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.

Також захисник зазначив, що ОСОБА_12 хворіє на цукровий діабет та гіпертонічну хворобу та наголосив, що слідчий суддя безпідставно визначив завідомо непомірний для підозрюваного розмір застави.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник та підозрюваний у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 13 січня 2020 року, в період часу з 10 год. 50 хв. по 11 год. 50 хв., заздалегідь маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, діючи за попередньою злочинною змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , прибули на автомобілі «Mercedes Benz», д.н. НОМЕР_1 (Республіка Грузія), під керування ОСОБА_8 , до будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Де, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зайшли до під`їзду будинку з метою проникнення до квартири АДРЕСА_3 даного будинку та вчинення крадіжки будь-якого майна, що там знаходиться, а ОСОБА_8 , розуміючи протиправність своїх дій, згідно розподіленої ролі залишився чекати в автомобілі.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_15 та ОСОБА_14 шляхом підбору ключа до циліндрового та зсувального механізму замків вхідних дверей проникли до приміщення квартири АДРЕСА_4 . Будучи впевненим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, викрали металевий сейф, в якому знаходились грошові кошти у сумі 30 000 доларів США, 500 євро, 100 000 грн. та вироби із золота з діамантами: каблучка із білого золота з дорогоцінними камінцями вагою 5,5 г «StDiamond», сережки з камінцями «Domiani», шість пар золотих сережок та дві каблучки.

Після цього ОСОБА_15 та ОСОБА_14 разом з викраденим майном сіли до автомобілю марки «Mercedes Benz», д/з НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_16 , матеріального збитку на загальну суму 1 000 000 грн.

18 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 16 березня 2020 року та визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 630 600 гривень.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_16 , з якого вбачається, що вона була відсутньою у квартирі 14.01.2020 року з 8:55 до 12:55, та коли повернулася двері квартири були відчинені та у квартирі був безлад, зник сейф з грошовими коштами та ювелірними виробами, куртка «Армані». Також потерпіла повідомила, що 11.01.2020 року у її домофон телефонував незнайомий чоловік, однак до квартири так і не зайшов;

- протоколом огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_4 , з якого вбачається, що шухляди шафи відкриті та виявлено слід одного пальця руки;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 з якого вбачається, що вона працює адміністратором за адресою буд. № 9 на Гагарінському плато в м. Одесі та пояснила, що доступ до будинку обмежений, оскільки всі хвіртки, парадні двері та ліфти відкриваються за допомогою спеціальних чіпів;

- протоколами огляду предметів, а саме відеозаписів з камер спостереження біля під`їзду, парадної будинку, з ліфту, на яких зафіксований ОСОБА_8 та його автомобіль;

- протоколом обшуку автомобіля «Mercedes» чорного кольору, реєстраційний номер: « НОМЕР_1 », під час огляду якого була вилучена куртка «Армані» сірого кольору, яка належить потерпілій;

- протоколом обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де були виявлені предмети ззовні схожі на відмички замків дверей;

- іншими матеріалами провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_19 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_17 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Ризик того, що підозрюваний може переховуватися від суду також підтверджується і тією обставиною, що ОСОБА_8 хоч і має постійне місце проживання в Україні, проте є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим має об`єктивну можливість з метою уникнення покарання виїхати за межі України.

Крім того, слідчим суддею зроблено правильний висновок про те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , в тому числі, є запобігання спробам підозрюваного незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_17 відоме місце проживання потерпілої, а інші підозрювані у цьому кримінальному провадженні є близькими знайомими ОСОБА_8 , що дає підстави та розумні підозри вважати про можливість впливу ОСОБА_8 на потерпілу та інших підозрюваних, з метою змінити їх первинні показання, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд бере до уваги обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України слід враховувати при обранні запобіжного заходу, а саме наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_8 злочину, що підтверджується відеозаписами з камер спостереження біля під`їзду, парадної будинку, з ліфту, на яких зафіксований ОСОБА_8 та його автомобіль.

Крім цього, згідно протоколу обшуку домоволодіння, в якому мешкає підозрюваний ОСОБА_8 , були вилучені предмети схожі на відмички та речі потерпілої.

Твердження сторони захисту про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 , а саме те, що він одружений, має на утриманні двох дітей, які здобувають вищу освіту, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, є фізичною особою-підприємцем, не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді, а обґрунтована на даній стадії досудового розслідування підозра ОСОБА_8 не дає достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 не може перебувати в умовах слідчого ізолятора, оскільки хворіє та потребує медичної допомоги є необґрунтованими та такими, що спростовуються довідкою філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області, в якій зазначено, що стан здоров`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24 січня 2020 року є задовільним.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на теперішній час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_17 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя з урахуванням положень п.)3 ч.5 ст.182 КПК України, обставин злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , особи підозрюваного, розміру вартості викраденого майна, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630 600 гривень, оскільки саме такий розмір застави, у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя під час розгляду питання про обрання ОСОБА_19 запобіжного заходу у виді тримання під вартою врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_17 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, а визначений розмір застави є необхідним та достатнім для забезпечення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18 січня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16 березня 2020 року з визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 630 600 гривень залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3