Справа № 444/205/20
Провадження № 1-кп/444/121/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0001057, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2019 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, зі слів має на утримані одну малолітню дитину, не працюючого, особою з інвалідністю не являється, освіта неповна середня, не являється депутатом чи адвокатом, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, раніше судимого, а саме 13.10.2016 року Жовківським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК, ст. 70, 71 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі, 05.12.2018 року звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 3 місяці 8 днів, 18.11.2019 року вироком Жовківського районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку- 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження № 0001057 від 10.11.2019 року,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 07 листопада 2019 року близько 05 годин 00 хвилин, знаходячись по вулиці Івана Сірка в місті Дубляни, Жовківського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену територію господарства № 4, що належить громадянці ОСОБА_8 , звідки умисно, таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_7 металеву ємкість вагою 112 кілограм, вартістю 448 (чотириста сорок вісім) гривень, якою розпорядився на власний розсуд.
Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне вопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що між ним за участі його захисника ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення, відповідно до якої він визнає, що він 07 листопада 2019 року близько 05 годин 00 хвилин, знаходячись по вулиці Івана Сірка в місті Дубляни, Жовківського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену територію господарства № 4, що належить громадянці ОСОБА_8 , звідки умисно, таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_7 металеву ємкість вагою 112 кілограм, вартістю 448 (чотириста сорок вісім) гривень, якою розпорядився на власний розсуд.
В даний час він примирився з потерпілим і уклали угоду про примирення, яку просить суд затвердити. Зазначив, що ним за участі його захисника та потерпілим узгоджено вид та міру покарання, долю речового доказу.
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 07 листопада 2019 року близько 05 годин 00 хвилин, знаходячись по вулиці Івана Сірка в місті Дубляни, Жовківського району Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену територію господарства № 4, що належить громадянці ОСОБА_8 , звідки умисно, таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_7 металеву ємкість вагою 112 кілограм, вартістю 448 (чотириста сорок вісім) гривень, якою розпорядився на власний розсуд, тобто ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Зазначив, що він та обвинувачений узгодили вид та міру покарання обвинуваченому, долю речового доказу.
Потерпілий із цивільним позовом про відшкодування матеріальних чи моральних збитків не звертався.
Суд вважає, що угода про примирення досягнута між потерпілим та обвинуваченим за участі його захисника відповідає вимогам, передбаченим статтями 471, 473, 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок.
Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_7 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтями 473, 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ч. 5 ст. 474 КПК України обвинувачений розуміє. Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Крім того, суд перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України, прийшов до висновку про відсутність підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, а відтак дана угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим за участі його захисника підлягає затвердженню.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не встановлено.
Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що, насамперед, повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.
Так як встановлено під час розгляду справи, зокрема, під час показів обвинуваченого ОСОБА_3 , він свою вину визнав повністю, зазначив, що ним повернуто викрадену металеву ємкість, обіцяє на майбутнє виправитися та більше не вчиняти кримінальних правопорушень.
Наведене, на думку суду, свідчить, що обвинувачений ОСОБА_3 усвідомив свою провину, засуджує вчинення ним злочину і прагне виправитися, тобто щиро розкаявся у вчиненому.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину та особу винного, який не працює, раніше судимий, негативно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, невперше вчиняє злочини проти власності,на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку в лікаря-нарколога, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті за якою він судиться, яке узгоджене сторонами угоди про примирення, а саме у виді позбавлення волі.
За змістом ст. 75 КК України обвинувачений може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням із врахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи тяжкість та характер скоєного злочину та особу винного, який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, який є особою молодого віку, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбуття покарання та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробування із іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що узгоджено обвинуваченим та потерпілим в угоді про примирення.
За наведених обставин, на переконання суду, ізоляція обвинуваченого ОСОБА_3 від суспільства та поміщення його до установи відбування покарання для відбування покарання у виді позбавлення волі, не є виправданим заходом примусу щодо обвинуваченого.
Суд враховує, що вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18.11.2019 року, який набрав законної сили, затверджено угоду, укладену між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 про примирення у кримінальному провадженні № 0000966, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 16.10.2019 року.
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_3 від відбування, призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку - 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язано засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Таким чином, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 після постановлення вироку Жовківського районного суду Львівської області від 18.11.2019 року винний ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, а тому остаточне покарання йому необхідно призначити у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України .
Призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.
Долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, що відповідає узгодженому сторонами угоди про примирення, а саме металеві плити в кількості 5-ти штук, вагою 112 кг, товщиною 4 мм, розмірами 2 штуки 60 см на 1,7 м, 2 штуки розміром 80 см на 1,7, 1 штука 60 см на 80 см повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_7 .
Витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Заподіяна потерпілому ОСОБА_7 матеріальна шкода у сумі 448,00 грн. відшкодована під час досудового розслідування.
Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись статтями 100, 373 , 374, 475 КПК України , суд,-
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення, укладену 24.01.2020 між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі його захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001057, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2019 року.

ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавленння волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим із врахуванням призначеного за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18.11.2019 року покарання призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Речові докази:
- металеві плити в кількості 5-ти штук, вагою 112 кг, товщиною 4 мм, розмірами 2 штуки 60 см на 1,7 м, 2 штуки розміром 80 см на 1,7, 1 штука 60 см на 80 см-повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_7 .
Роз`яснити ОСОБА_3 про його обов`язок виконання умов угоди про примирення та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про примирення.
Роз`яснити потерпілому про те, що у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду , який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням ч. 3 ст. 394 КПК України, а саме:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1