Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7151/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000244 від 20.09.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
УСТАНОВИВ:
Слідчий СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовується тим, що у невстановлений в ході досудового розслідування день, час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту та збут наркотичного засобу на території м. Києва наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу обіг якого обмежено метадон (фенадон), ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування день, час та місці незаконно придбала у невстановленої особи наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон (фенадон), розпочавши його незаконно зберігати (при собі) за місцем власного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .
Досудовим розслідування встановлено, шо продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, 15.05.2020 приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 отримала вхідний дзвінок від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (яка діяла на підставі ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»), під час якого обговорила умови придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон. Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний план дій, вказала ОСОБА_8 номер банківської картки, на яку потрібно перерахувати грошові кошти у сумі 350 гривень в якості оплати за наркотичний засіб, на що ОСОБА_8 погодилась. Перерахувавши грошові кошти на банківську картку, остання здійснила телефонний дзвінок до ОСОБА_4 , яка, впевнившись що грошові кошти зараховані на банківську картку, в телефонному режимі призначила зустріч за адресою: м. Київ, пр. П. Григоренко 7 а, де, відповідно до раніше обумовлених умов пройшла повз ОСОБА_8 декілька кроків та кинула на алеї паперовий згорток з кристалоподібною речовиною білого кольору.
В ході досудового розслідування встановлено, що в наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,089 г.
Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
23.06.2020 р. ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
24.06.2020р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання процесуальних рішень у справі, сторона обвинувачення звернулась до суду з даним клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, одночасно із застосуванням даного запобіжного заходу просила визначити заставу у розмірі не менше 300(триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 608100 (шістсот вісім тисяч сто) гривень.
У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав та просив його задовольнити, наголошуючи на тому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України є актуальними.
Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні надав свої пояснення з приводу внесеного клопотання, заперечував проти його задоволення, просив обрати відносно своєї підзахисної запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, зазначив про необґрунтованість підозри та відсутність належного обґрунтування ризиків. Просив долучити свідоцтва про народження дітей, зазначивши, що на утриманні у підозрюваної знаходяться діти.
Заслухавши прокурора, підозрювану та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, у зв`язку з наступним.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
Судом встановлено, що 23.06.2020 р. ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
24.06.2020р. ОСОБА_4 , повідомлено про підозру.

Копію клопотання з додатками отримано підозрюваною та її захисником у встановлений законом строк.
Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років позбавлення волі.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Разом з тим, крім доведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підозрювана ОСОБА_4 постійно проживає у м. Києві, має на утриманні малолітніх дітей.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Тому, з урахуванням наведеного, недоведеності слідчим у своєму клопотанні та прокурором в судовому засіданні обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, а саме, застави.
При цьому, слідчий суддя відхиляє позицію сторони обвинувачення щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав можливості ОСОБА_4 , у разі її перебування на волі, здійснювати тиск на інших учасників кримінального провадження та вчинення нового кримінального правопорушення, оскільки тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, а вказані ризики належними і допустимими доказами не доведені.
У рішенні від 28 вересня 2010 року за № 12050/04 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини звернув увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні якої ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більшої суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства.
А відтак, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 (ч. 1 ст. 307 КК України), слідчий суддя, при визначенні розміру застави, вважає доцільним застосування п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності.
Так, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною, обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.
Слідчий суддя також, визначаючи розмір застави, бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи дані про особу підозрюваної та її майновий стан, слідчий суддя дійшов висновку про визначення максимального на думку суду, розміру застави у межах 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 608 100 (шістсот вісім тисяч сто) гривень у національній грошовій одиниці.
Вказаний розмір застави повинен в достатній мірі гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, та є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні.
Окрім цього, обираючи відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неї наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повністю утриматись від спілкування з особами анкетні дані яких, зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту.
На переконання слідчого судді, слідчим в своєму клопотанні та матеріалах доданих до нього, прокурором в судовому засіданні не доведено, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання існуючих ризиків і існує необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з призначенням застави як для виключного випадку. Об`єктивні дані про наявність таких обставин в матеріалах клопотання відсутні.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому, існує обставина, передбачена п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді застави, у максимальному розмірі, який передбачений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки особи та покладення на підозрювану обов`язків, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 193-194, 196-197, 202 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000244 від 20.09.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити;
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - застави, у межах 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 608 100 (шістсот вісім тисяч сто) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання слідчому СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-повністю утриматись від спілкування з особами анкетні дані яких, зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту;
Роз`яснити, що підозрювана не пізніше 5-ти (п`яти) днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва, та надати документ, що підтверджує внесення застави до Подільського районного суду міста Києва, процесуальному прокурору у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 20.09.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України;
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строків досудового слідства;
У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються;
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.
З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави;
Попередити підозрювану ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України;
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу;
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою;
Ухвала підлягає виконанню не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави;
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 ;
В іншій частині в задоволенні вимог клопотання відмовити;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення;
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1