УХВАЛА

іменем України

3 березня 2020 року

м. Київ
справа № 185/7939/17
провадження № 51-1113ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року про повернення апеляційної скарги.
Встановлені обставини
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в підготовчому судовому засіданні ухвалою від 22 жовтня 2019 року повернув прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 26 грудня 2019 року залишив без задоволення клопотання прокурора ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження згаданого рішення міськрайонного суду і відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК повернув апеляційну скаргу.
Суть питання
У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказував на те, що підготовче засідання в міськрайонному суді проводилось за його участю відповідно до вимог 336 КПК в режимі відеоконференції через Краматорський міський суд Донецької області, при цьому не було оголошено ухвали місцевого суду від 22 жовтня 2019 року про повернення обвинувального акта прокурору, копія цього судового рішення надійшла до прокуратури 4 листопада 2019 року, а тому сторона обвинувачення була позбавлена права на своєчасне оскарження ухвали.
Мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня їх оголошення.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

При цьому правило дотримання семиденного строку для подання апеляційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядались упродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів,

у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи й окреслити власну правову позицію.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові

від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Згідно зі змістом касаційної скарги та оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2019 року прокурор подав поза межами строку на апеляційне оскарження цього судового рішення.
Положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК встановлено, що апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на апеляційне оскарження,

й особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається з ухвали апеляційного суду, згідно з журналом судового засідання та його відеозаписом від 22 жовтня 2019 року після виходу міськрайонного суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення прокурор залишив судове засідання, при оголошенні судового рішення присутнім не був, свідомо ухилившись від виконання покладеного на нього обов`язку бути присутнім під час судового провадження та безпосередньо ухвалення рішення. При цьому він, знаючи про ухвалення судового рішення при виході суду з нарадчої кімнати, своєчасно не поцікавився та

не довідався про його зміст із метою своєчасного оскарження.
Наведене свідчить про те, що апеляційний суд обґрунтовано відповідно до п. 4 ч. 3

ст. 399 КПК відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки не визнав поважними причини пропуску і повернув апеляційну скаргу прокурору.

З таким висновком погоджується і суд касаційної інстанції, оскільки практика Європейського суду з прав людини склалася таким чином, що сторона, задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Таким чином, ухвалу суду апеляційної інстанції постановлено згідно з нормами процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, в ній наведено належні й достатні мотиви та підстави ухвалення такого рішення.
Касаційна скарга прокурора не містить посилань на обставини, які би свідчили про неможливість звернутися до суду апеляційної інстанції протягом семи днів із дня проголошення судового рішення міськрайонним судом.
Відповідно до положень ст. 433 КПК суд касаційної інстанції є судом права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, а з наведеного вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги прокурора немає.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Оскільки касаційна скарга та надана до неї копія судового рішення свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги, Верховний Суд вважає за необхідне

на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня

2019 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3