Ухвала

06 травня 2020 року
м. Київ
справа № 628/2144/16-к

провадження № 51-2170ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 01 березня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищезазначені судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. Згідно п. 21 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 33 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Проте засуджений ОСОБА_4 невірно вказав найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу, зазначивши Верховний Суд України.

Крім того, за змістом ст. 427 КПК, в касаційній скарзі, крім іншого, має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412414 КПК.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,

що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
У касаційній скарзі засуджений посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За змістом ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В частині 2 зазначеної статті визначено перелік підстав за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.
Однак, засуджений ОСОБА_4 посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судами першої та апеляційної інстанцій, відповідного обґрунтування зазначеним доводам не наводить, натомість, засуджений зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 438 КПК не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім того, ОСОБА_4 зазначає про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування судами першої та апеляційної інстанцій до нього положень ст. 36 КК, проте взагалі не наводить обґрунтування на підтвердження своїх доводів у цій частині.
Також, звертаючи увагу касаційного суду на можливі порушення допущенні судами, засуджений у скарзі не зазначає як це вплинуло на законність та обґрунтованість судових рішень, що було б підставою для їх скасування касаційним судом.
Окрім цього,згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Так, засуджений ОСОБА_4 вказує, що додає копію ухвали Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року до своєї касаційної скарги, але, відповідно до акту Касаційного кримінального суду від 05 травня 2020 року №242, зазначена копія судового рішення відсутня у касаційній скарзі засудженого.
Наявність вказаних недоліків та відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу

про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду

на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: