Справа № 487/3734/20
Провадження № 1-кс/487/4269/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002399 від 26.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2020 року слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 26.06.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за №0002399 ініціював перед слідчим суддею клопотання, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме предмет який зовні схожий на пістолет «Форд-12Р» калібру 9 мм., № НОМЕР_1 , магазин та одного патрону калібру 9 мм. на якому наявне маркування «Сова».

Клопотання мотивоване тим, що 26.06.2020 року в період часу з 00:30 00:47 год. за адресою: АДРЕСА_2 , проведено невідкладний обшук, який був поєднаний із проникненням до вищевказаного житла, де були виявлено та вилучено вищезазначений предмет який зовні схожий на пістолет «Форд-12Р» калібру 9 мм., № НОМЕР_1 , магазин та одного патрону калібру 9 мм. на якому наявне маркування «Сова», що мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні так як зазначені речі є засобом вчинення кримінального злочину та вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального злочину. Приймаючи той факт, що згідно п. 1 ч.2 ст.167 КПК України вказані речі є знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та будуть використані в якості речових доказів для встановлення істини по справі (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведені обшуку майно.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.06.2020 до Заводського ВП через диспетчера 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пребуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспульства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням зброї, в результаті чого ОСОБА_6 спричининено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівого бедра.

Відомості по вказане кримінальне правопорушення 26.06.2020 внесені до ЄРДР за №0002399 за ч. 4 ст. 296 КК України.

26.06.2020 року в період часу з 00:30 00:47 год. за адресою: АДРЕСА_2 , проведено невідкладний обшук, який був поєднаний із проникненням до вищевказаного житла, де були виявлено та вилучено вищезазначений предмет який зовні схожий на пістолет «Форд-12Р» калібру 9 мм., № НОМЕР_1 , магазин та одного патрону калібру 9 мм. на якому наявне маркування «Сова», що мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні так як зазначені речі є засобом вчинення кримінального злочину та вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального злочину.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. (ч. 3 ст. 173 КПК України).

Приймаючи до уваги той факт, що згідно ч.2 п.1 ст.167 КПК України,предмет який зовні схожий на пістолет «Форд-12Р» калібру 9 мм., № НОМЕР_1 , магазин та одного патрону калібру 9 мм. на якому наявне маркування «Сова», який знаходяться в пакеті є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеними у ст. 98 КПК України, з метою запобігання його приховування або знищення, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про накладення арешту зазначене у клопотанні майно.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.
Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 117, 167, 168, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002399 від 26.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Застосувати, в рамках кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 26.06.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002399, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , мйно, а саме: предмет, який зовні схожий на пістолет «Форд-12Р» калібру 9 мм., № НОМЕР_1 , магазин та одного патрону калібру 9 мм. на якому наявне маркування «Сова».
Визначити місце зберігання майна Заводський ВП ГУНП в Миколаївської області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1