Справа № 304/1564/19 Провадження № 1-кп/304/86/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000300 від 05 липня 2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підполоззя Воловецького району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі (має на утриманні малолітню дитину), непрацюючого, українця, громадянина України, раніше судимого:

- 04 березня 2015 року вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 04 липня 2019 року о 04.53 год з метою отримання грошових кошті та власного збагачення, опублікував на інтернет-ресурсі на сайті «OLX» оголошення, виставивши на продаж багнет-ніж до гвинтівки Манліхера М-1895, зразка 1895 року, який згідно висновку експерта № 1/312 від 17 липня 2019 року є багнет-ножем до гвинтівки Манліхера М-1895, зразка 1895 року та відноситься до категорії холодної зброї, є холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовлений промисловим способом, а наступного дня близько 15.00 год на автомобілі марки «ВАЗ 2107», р/н НОМЕР_1 , перевіз вказану холодну зброю, на яку передбаченого законом дозволу не мав, до АЗС по вулиці Ужанській в місті Перечин Закарпатської області на зустріч з невідомою особою, яка виявила намір його придбати, однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений працівниками поліції, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України.

24 грудня 2019 року в м. Перечин між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, згідно якої обвинувачений визнає свою вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України та зобов`язується відшкодувати витрати на залучення експерта у розмірі 628,04 грн. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також покарання, яке має понести обвинувачений за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Разом зі своїм захисником просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор також просила затвердити дану угоду та пояснила, що угода відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання визначена з урахуванням особи обвинуваченого, відповідно до положень ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , передбачені ч. 2 ст. 263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу та ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України як незакінчений замах на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відповідно може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки її умови узгоджуються з вимогами вказаного Закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, на даний час клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Питання речових доказів та процесуальних витрат вирішуватиметься у порядку статей 100, 124 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 грудня 2019 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України і призначити:

- за ч. 2 ст. 263 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 263 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ, а саме багет-ніж до гвинтівки Манліхера М-1895 зразка 1895 року, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області передати до Закарпатського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для поміщення до інформаційно-довідкової колекції балістичного обліку.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи холодної зброї № 1/312 від 17 липня 2019 року у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн 04 коп стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1