Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/928/19
Провадження № 1-кп/670/22/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2020 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурорів -- ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження за № 000212, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.11.2019 року, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою,одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 17.11.2019 року о 13.12 год., перебуваючи у продуктовій залі магазину «Домашній», що по вул. Заславська, 4а, смт. Віньківці, Хмельницької області, під час конфлікту, який виник на ґрунті неприязних відносин між ним та ОСОБА_6 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно, лівою долонею наніс один удар в ділянку правого вуха потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою і підшкірного крововиливу правої вушної раковини, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні потерпілі ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та розкаявся.

Показав, що 17.11.2019 року близько 13 год. разом із дружиною ОСОБА_7 зайшов у магазин «Домашній» в смт. Віньківці. У приміщенні магазину на той час перебувала потерпіла з дочкою, з якими він раніше знайомий не був. ОСОБА_6 , побачивши його з дружиною, звернулась до останньої із словами «про заробітки», а потім почала висловлюватись на її адресу образливими та непристойними словами в сексуальному плані, чим принизила її честь та гідність. Не стримавшись, та бажаючи захистити дружину, обвинувачений підійшов до потерпілої та вдарив її лівою рукою в область правої щоки та правого вуха, а потім взяв з прилавка стакан з кавою і вилив на неї. ОСОБА_6 почала погрожувати йому братом, який з ним розбереться, між ними ще деякий час відбувалась словесна перепалка, після чого обвинувачений поїхав додому.

Водночас цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у сумі 15000 гривень не визнав зовсім, вказуючи, що оскільки потерпіла булу ініціатором конфлікту, то відшкодовувати на її користь будь-яку шкоду у добровільному порядку він не буде.

Крім визнання обвинуваченим свої вини у вчиненому, його винність у скоєнні злочину доводиться сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 17.11.2019 року разом із своєю дочкою зайшла в магазин «Домашній» випити кави. Згодом сюди ж зайшов ОСОБА_8 із дружиною ОСОБА_7 , і почали між собою про неї шептатись, що вона «зечка, раніше сиділа». Почувши це, потерпіла звернулась до дружини обвинуваченого із словами, «що, знову приїхала на підзаробітки ?», а коли ОСОБА_8 запитав, на які, то відповіла йому, що його дружина з 2010 року працювала повією. Після цих слів обвинувачений, сказавши дружині, щоб та вийшла, а він розбереться, підійшов до потерпілої та вдарив її рукою у праве вухо, від чого у неї зашуміло в голові, а потім вилив на неї каву. Потім ОСОБА_8 побіг до автомобіля та взявши монтіровку ще деякий час розмахував нею, кричав, та вийшов з магазину. Потерпіла викликала поліцію, а через деякий час поїхала у лікарню, де лікар встановив їй діагноз «струс головного мозку».

Показання потерпілої підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 122 від 21.11.2019 року, згідно з яким у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою і підшкірного крововиливу правої вушної раковини, які виникли не менш як від однієї дії тупого твердого предмету, яким міг бути кулак руки сторонньої особи, та йому подібний предмет, не являються характерними для їх виникнення при падінні потерпілої з висоти власного зросту, та ударі об тверді предмети, по строку свого виникнення можуть відповідати 17.11.2019 року, по своєму характеру відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт Городоцького районного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_9 пояснив, що судово-медична експертиза потерпілої ОСОБА_6 ним була проведена на підставі наданої йому медичної документації, а саме консультативного заключення лікаря-траматолога, лікаря-невролога, лікаря-рентгенолога та рентгенограм, та підтвердив, що наявні у потерпілої тілесні ушкодження могли виникнути саме від одного удару долонею руки в область вуха. Постільний режим при струсі головного мозку не є обов`язковим, та хворий може рухатись й ходити.

Об`єктивно винність обвинуваченого підтверджується також:

-- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.11.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_6 , у ході проведення якого вона відтворила обставини, за яких обвинувачений наніс їй 17.11.2019 року тілесні ушкодження, а саме показала, як він ударив її лівою долонею в область правої сторони обличчя;
-- відеозаписом від 17.11.2019 року із камер відео спостереження продуктової зали магазину «Домашній», що по АДРЕСА_2 , де зафіксовано факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_5 ;
-- постановою про визнання предмету речовим доказом, прилучення до справи речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.11.2019 року, згідно з якою приєднано як речовий доказ компакт-диск DVD-R інд. № DR5FA1-00637, на якому записано відео-файл під назвою «сh03_0958» розміром 162 696 КБ.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази відповідно до положень ст. 94 КПК України, згідно з якою суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає доведеним подію кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в умисному нанесені легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Оскільки ОСОБА_5 винний у скоєнні цього злочину, то підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, відповідно до положень ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений у скоєному щиро розкаявся, визнавши повністю свою вину у вчиненому та готовності нести покарання, активно сприяв розкриттю злочину, давши послідовні покази органу досудового розслідування щодо обставин скоєного.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Крім того, при обранні виду та міри покарання, суд враховує, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

За наведених обставин, беручи до уваги загальні засади призначення покарання, які спрямовані на забезпечення індивідуалізації, гуманності і справедливості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,що передбачено санкцією статті, за якою він засуджується.

На думку суду таке призначене обвинуваченому покарання буде справедливим, необхідним і достатнім у даному конкретному випадку для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн суд дійшов такого.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`ю або смертю фізичної особи.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір заподіяної потерпілі моральної шкоди, суд вважає наявним причинно-наслідковий зв`язок між скоєним обвинуваченим злочином і перенесеними потерпілою фізичними та моральними стражданнями.

Однак, потерпіла не надала суду доказів того, що в її повсякденному житті відбулися значимі негативні зміни та незворотний підрив здоров`я, який дотепер вимагає значних затрат задля його відновлення.
Крім того, суд враховує, що неправомірні дії обвинуваченого фактично були спровоковані поведінкою самої потерпілої, а саме її негативними висловлюваннями щодо дружини обвинуваченого.
Тому з врахуванням глибини страждань ОСОБА_10 , їх тривалості та наслідків, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, керуючись принципом справедливості і розумності, враховуючи майновий стан обвинуваченого, суд доходить висновку про необхідність стягнення 6000 грн для моральної компенсації потерпілій завданих їй фізичних та моральних страждань від злочину.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, ст. ст. 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 6000 гривень (шість тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди.

Речовий доказ: компакт-диск DVD-R інд. № DR5FA1-00637, на якому записано відео-файл під назвою «сh03_0958» розміром 162 696 КБ, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1