Справа № 199/1696/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0000256 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, який закінчується 24.01.2020 року.

Обвинувачений та захисник заперечували проти заявленого клопотання, потерпілий клопотання підтримав.

При вирішенні заявленого прокурором клопотання суд враховує, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, а відповідно до пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має задовольняти вимогу пропорційності, має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді.

Згідно правовій позиції ЄСПЛ в рішеннях у справі «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого, насильницького, корисливого злочину - розбій, за який законом у разі доведення вини йому може бути призначено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Обвинувачений раніше судимий за умисні тяжкі злочини, у тому числі за розбій, має не зняті та не погашені судимості, не має постійного місця проживання у місті Дніпрі, відомості, що обвинувачений не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятора суду не надані, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та скоювати нові злочини, а тому вказане свідчить про наявність ризиків ухилення або переховування від суду, про можливість істотно перешкоджати кримінальному провадженню, можливості скоювати інші злочини, впливати на потерпілого, який на теперішній час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі та свідків.

За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора про те, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, а тому, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, а суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому, попри тривалий строк тримання обвинуваченого під вартою, який враховується судом та зобов`язує суд більш ретельно перевірити підстави тримання обвинуваченого під вартою, суд не вбачає підстав для заміни ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, ґрунтуючись, окрім вищенаведених обставин, і на характері пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні умисного тяжкого корисливого насильницького, найбільш небезпечного злочину проти власності, який посягає на врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном, де обов`язковим додатковим об`єктом виступають життя чи здоров`я потерпілого та який становить підвищену суспільну небезпеку.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, не визначався, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства до потерпілого.

Керуючись ст.ст.331,369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Луганськ - у Державній установі виконання покарань (№ 4) управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.03.2020 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання, потерпілому для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а особою, яка тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

СУДДЯ: ОСОБА_1