Справа № 559/49/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Дубно кримінальне провадження №0001023 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Постійне, Костопільського району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України

та угоду про визнання винуватості від 09 січня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 23 листопада 2019 року, о 01 год. 16 хв., усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи мету уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері Дорожнього руху, перебуваючи в службовому автомобілі марки «Skoda Rapid» реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу приміщення КНП «Дубенська ЦРЛ» Дубенської районної ради Рівненської області, що в м. Дубно по вул., Львівська, 73, Рівненської області запропонував інспектору сектору реагування патрульної поліції №1 Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 , та начальнику сектору реагування патрульної поліції №3 Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 800 гривень, за не вчинення інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_8 , та начальником сектору реагування патрульної поліції №3 Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 , з використанням наданих їм службового становища відносно ОСОБА_5 дії, а саме не складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП «Керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

09 січня 2020 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, а саме у виді обмеження волі строком на два роки.

Згідно зі ст. 75, 76 КК України сторони узгодили звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття покарання з встановленням іспитового строку на 1 рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаці ї, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи в судовому засіданні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних обставин, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки не виконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнаючи винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні в обсязі обвинувачення, повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст. 369 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Моральна чи матеріальна шкода від кримінального правопорушення для осіб не завдана. що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

З урахуванням доведеності вини у вчиненному кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 369 КК України та її беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 та встановленні в ході судового розгляду пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, сприяння у розкритті злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку

у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.
При цьому суд зазначає, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у вигляді покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався
На підставівикладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Угоду про визнання винуватості від 09 січня 2020 року у кримінальному провадженні №0001023, укладену між прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-грошові кошти в сумі 800 гривень, які поміщені в спеціальний пакет НПУ ГСУ №4275160, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області- конфіскувати у дохід держави;

-оптичний носій інформації CD-R диск «kaktuz» з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим,, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1