Справа № 215/2424/19
ВИРОК
18 березня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу , українця, громадянина України, не одруженого,не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, з середньою освітою, не працюючого, особою з інвалідністю не є , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Олександрія, сщ.Пантаївка, Кіровоградської області , українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вищою освітою, не працюючого, особою з інвалідністю не є , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
-18.03.2015 Олександрійським міськрайоним судом Кіровоградської області за ст.ст. 185 ч.1, 277 ч.1, 70 КК України до штрафу у розмірі 1020 гривень. Ухвалою Олександрійського міськрайоного суду Кіровоградської області від 27.03.2016 несплачену суму штрафу змінено на покарання у вигляді 66 годин громадських робіт. Станом на 06.02.2020 покарання невідбуто,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
22.12.2018 приблизно у період часу з 14 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 у невстановленому місці зустрівся із раніше йому знайомим ОСОБА_4 ..
Приблизно у вказаний час та у невстановленому під час досудового розслідування місці у ОСОБА_3 , виник злочинний прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , майна, що належить ПРАТ «ПІВНГЗК» із приміщення цеху ремонтної площадки № 1, секції № 1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» у Тернівському районі м. Кривого Рогу.
З метою реалізації свого раптово виниклого прямого умислу, ОСОБА_4 , запропонував вчинити вказаний злочин ОСОБА_3 , на що останній, розуміючи протиправність запропонованих дій, надав свою добровільну згоду та таким чином вступив у попередній зговір з ОСОБА_4 , при цьому останні домовились між собою, разом прийти до РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» у Тернівському районі м. Кривого Рогу, де вони таємно проникнуть до цеху ремонтної площадки № 1, секції № 1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» та підшукають об`єкти свого злочинного посягання і разом здійснять його крадіжку.
Далі, в цей же день, приблизно о 15-00 годині ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 прибули до будівлі секції №1 РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, у якій знаходиться ремонтна площадка №1, де побачили, що вхід до неї здійснюється через незачинені металеві ворота.
Перебуваючи у вказаний час та місці, ОСОБА_3 , реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел, з корисливих мотивів, таємно, переконавшись, що за його та ОСОБА_4 діями ніхто не спостерігає, діючи за попередньою змовою групи осіб з останнім, через незачинені зазначені вище металеві ворота зайшли до вказаної будівлі, таким чином, проникли у інше приміщення, що належить ПРАТ «ПІВНГЗК». Знаходячись у вказаному приміщенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підлозі, прямо від входу, побачили металеві помольні шари діаметром 100 мм., які визначили об`єктом свого злочинного посягання. Після цього з метою досягнення спільного, зазначеного вище злочинного прямого умислу ОСОБА_3 зібрав металеві помольні шари діаметром 100 мм. в кількості 4 штуки та склав до заздалегідь заготовленої ним господарчої сумки, загальною вагою 18 кг.. В свою чергу ОСОБА_4 зібрав металеві помольні шари діаметром 100 мм. в кількості 6 штук та склав до заздалегідь заготовленої ним господарчої сумки, загальною вагою 30 кг.
Далі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, зберігаючи викрадене ними майно у господарчих сумках, взявши їх у руки, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, вийшли з приміщення ремонтної площадки № 1, секції №1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» та хотіли покинути територію ПРАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, із зазначеним вище майном даного підприємства, та отримати реальну змогу розпорядитись викраденим майном у власних корисних інтересах, однак в цей час, біля секції №1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» були помічені охоронцями ТОВ «Охоронного агентства «БАРС»», які викрили та зупинили злочинні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..
Таким чином, ОСОБА_3 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, до кінця, а саме металевих помольних шарів діаметром 100 мм., в кількості 4 штуки загальною вагою 18 кг., які належать ПРАТ «ПІВНГЗК», але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зупинені з викраденим майном охоронцями ТОВ «Охоронного агентства «БАРС»» та не отримали змоги розпорядитись викраденим на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/385 від 25.03.2019 р. вартість 30 кг. помольних металевих шарів, станом на момент скоєння злочину складає 560,00 гривень., вартість 18 кг. помольних металевих шарів, станом на момент скоєння злочину складає 336,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у разі доведення свого злочинного умислу до кінця могли спричинити матеріальну шкоду ПРАТ «ПІВНГЗК» на загальну суму 896,00 гривень.
Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
22.12.2018 приблизно у період часу з 14 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , у невстановленому місці зустрівся із раніше йому знайомим ОСОБА_3 .
Приблизно у вказаний час та у невстановленому під час досудового розслідування місці у ОСОБА_4 повторно, виник злочинний прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 , майна, що належить ПрАТ «ПІВНГЗК» із приміщення цеху ремонтної площадки № 1, секції № 1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» у Тернівському районі м. Кривого Рогу.
З метою реалізації свого раптово виниклого прямого умислу, ОСОБА_4 , запропонував вчинити вказаний злочин ОСОБА_3 , на що останній, розуміючи протиправність запропонованих дій, надав свою добровільну згоду та таким чином вступив у попередній зговір з ОСОБА_4 , при цьому останні домовились між собою, разом прийти до РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» у Тернівському районі м. Кривого Рогу, де вони таємно проникнуть до цеху ремонтної площадки № 1, секції № 1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» та підшукають об`єкти свого злочинного посягання і разом здійснять його крадіжку.
Далі, в цей же день, приблизно о 15-00 годині ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 прибули до будівлі секції №1 РЗФ-1,ПРАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, у якій знаходиться ремонтна площадка №1, де побачили, що вхід до неї здійснюється через незачинені металеві ворота.
Перебуваючи у вказаний час та місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел, з корисливих мотивів, таємно, переконавшись, що за його та ОСОБА_3 діями ніхто не спостерігає, діючи повторно за попередньою змовою групи осіб з останнім, через незачинені зазначені вище металеві ворота зайшли до вказаної будівлі, таким чином, проникли у інше приміщення, що належить ПРАТ «ПІВНГЗК». Знаходячись у вказаному приміщенні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підлозі, прямо від входу, побачили металеві помольні шари діаметром 100 мм., які визначили об`єктом свого злочинного посягання. Після цього з метою досягнення спільного, зазначеного вище злочинного прямого умислу ОСОБА_4 зібрав металеві помольні шари діаметром 100 мм. та склав до заздалегідь заготовленої ним господарчої сумки, загальною вагою 30 кг. В свою чергу ОСОБА_3 зібрав металеві помольні шари діаметром 100 мм. та склав до заздалегідь заготовленої ним господарчої сумки, загальною вагою 18 кг.
Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, зберігаючи викрадене ними майно у господарчих сумках, взявши їх у руки, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, вийшли з приміщення ремонтної площадки № 1, секції №1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» та хотіли покинути територію ПРАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, із зазначеним вище майном даного підприємства, та отримати реальну змогу розпорядитись викраденим майном у власних корисних інтересах, однак в цей час, біля секції №1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» були помічені охоронцями ТОВ «Охоронного агентства «БАРС»», які викрили та зупинили злочинні дії ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 ..
Таким чином, ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, до кінця, а саме металевих помольних шарів діаметром 100 мм., загальною вагою 48 кг., які належать ПРАТ «ПІВНГЗК», але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були зупинені з викраденим майном охоронцями ТОВ «Охоронного агентства «БАРС»» та не отримали змоги розпорядитись викраденим на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/385 від 25.03.2019 р. вартість 48 кг. помольних металевих шарів, станом на момент скоєння злочину складає 896,00 гривень..
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у разі доведення свого злочинного умислу до кінця могли спричинити матеріальну шкоду ПРАТ «ПІВНГЗК» на загальну суму 896,00 гривень.
Ці умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинененого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Крім того, 06.01.2019, близько о 12-30 годині, ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_4 .
В цей час та місці у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, а саме металевих помольних шарів, що належить ПРАТ «ПІВНГЗК», та знаходиться у приміщенні цеху ремонтної площадки № 1, секції № 1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» у Тернівському районі м. Кривого Рогу.
З метою реалізації свого раптово виниклого, зазначеного вище прямого умислу, ОСОБА_4 за місцем свого мешкання підшукав господарську сумку та направився до приміщення зазначеної вище дільниці.
Далі, в цей же день, приблизно о 12-50 годині ОСОБА_4 , прибув до будівлі секції №1 РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, у якій знаходиться ремонтна площадка №1, де побачив, що вхід до неї здійснюється через незачинені металеві ворота.
Перебуваючи у вказаний час та місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені, зазначені вище металеві ворота зайшов до вказаної будівлі, таким чином, проник у інше приміщення, що належить ПРАТ «ПІВНГЗК». Знаходячись у вказаному приміщенні ОСОБА_4 на підлозі, прямо від входу, побачив металеві помольні шари діаметром 100 мм., які визначив об`єктом свого злочинного посягання. Після цього з метою досягнення свого зазначеного вище злочинного прямого умислу ОСОБА_4 зібрав металеві помольні шари діаметром 100 мм., загальною вагою 35 кілограм та склав їх до заздалегідь заготовленої ним зазначеної вище господарчої сумки.
Далі, ОСОБА_4 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, зберігаючи викрадене ним майно у вказаній господарчій сумці, взявши її у руки, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, вийшов з приміщення ремонтної площадки № 1, секції №1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» та хотів покинути територію ПРАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, із зазначеним вище майном даного підприємства, та отримати реальну змогу розпорядитись викраденим майном у власних корисних інтересах, однак в цей час, поблизу секції №1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» був помічений охоронцями ТОВ «Охоронного агентства «БАРС»», які викрили та зупинили злочинні дії ОСОБА_4 ..
Таким чином, ОСОБА_4 не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, до кінця, а саме металевих помольних шарів діаметром 100 мм., загальною вагою 35 кг, які належать ПРАТ «ПІВНГЗК».
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/312 від 19.03.2019 р. вартість 35 кг. помольних металевих шарів, станом на момент скоєння злочину складає 653,33 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 у разі доведення свого злочинного умислу до кінця міг спричинити матеріальну шкоду ПРАТ «ПІВНГЗК» на загальну суму 653,33 гривень.
Ці умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю визнали свою винуватість, підтвердили обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснили, що вони дійсно разом намагалися викрасти металеві шари з території ПрАТ «ПівнГЗК» .
Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він крім 22.12.2018 намагався також 06.01.2019 сам, без допомоги ОСОБА_3 викрасти металеві шари з території ПрАТ «ПівнГЗК» Представник потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала зяву про розгляд провадження за її відсутності.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням кожним обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку кожного обвинуваченого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими кожний обвинувачений та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи покази кожного обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, доведена в повному обсязі, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Також, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше приміщення, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій які вважала необхідними для доведення злочину до кінця та за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, для обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України , судом не встановлено.
Пом`якшуючою покарання обставиною, для обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
Крім того, при призначенні покарання, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 68 КК України щодо розміру або строку покарання за вчинення замаху на злочин, який не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини цього Кодексу.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відноситься до класифікації тяжкого злочину.
Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, громадською корисною працею не займається, не є особою з інвалідністю.
Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні малолітнього сина, не працює, громадською корисною працею не займається, не є особою з інвалідністю.
Досудовою доповіддю органу пробації відносно ОСОБА_3 встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Досудовою доповіддю органу пробації відносно ОСОБА_4 встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_4 оцінюються як високий. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, згідно з висновком якої, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п. 2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем пр оживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Крім того, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 та приймаючи до уваги обставини справи, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, згідно з висновком якої, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі із врахуванням положень ст. ст.71, 72 КК України та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п. 2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинувачених в порядку ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинувачених не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.71,72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.03.2015 та остаточно призначити покарання у виді 4 років 1 дня позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 дня позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово- товарознавчої експертизи № 34/12.1/312 від 19.03.2019 у розмірі по 286 (двісті вісімдесять шість гривень) з кожного.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово- товарознавчої експертизи № 34/12.1/385 від 25.03.2019 у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві гривні) .
Речові докази: чотири сумки з мелючими тілами діаметром 100мм. в кількості 48 кг., які згідно розписки знаходяться на зберіганні у майстра дільниці РЗФ-1 ПрАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_8 передати власнику ПрАТ «ПівнГЗК»;
-Помольні шари діаметром 100мм. в кількості 35 кг., які згідно розписки знаходяться на зберіганні у майстра дільниці РЗФ-1 ПрАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_8 передати власнику ПрАТ «ПівнГЗК»;
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: