Номер провадження: 11-сс/813/59/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 14.12.2019 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001662, внесеному до ЄРДР 13.12.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 14.12.2019 року, було задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , та було застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001662, внесеному до ЄРДР 13.12.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, із визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84 080 гривень.

Строк дії ухвали встановлено до 15.01.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала винесене з порушенням вимогам КПК України, посилаючись на те, що сторона обвинувачення не обгрунтувала належними доказами підозру ОСОБА_7 , а слідчим суддею не перевірена обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри;

У зв`язку з викладеним захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 14.12.2019 року, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження
Прокурор направила на адресу апеляційного суду заяву, в якій просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності, вказувала на те, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 14.01.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є неогрунтованою, апеляційний суд вважає неспроможними з огляду на таке.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), від 30 серпня 1990 року, п.32, Series А, №182, щодо терміну «обґрунтована підозра», зазначено, що підозра є обґрунтованою, коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини», від 10.12 2019 року, зазначено, що факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обгрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 13.12.2019 року, приблизно о 04 годині 40 хвилин, за попередньою змовою з невстановленою особою, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, проникли до магазину «Сантехніка» та таємно викрали два ноутбука марки «HP», загальною вартістю 60000 гривень, завдавши ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2019 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 84 080 гривень.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:

- протоколоми огляду місця події;

- протоколом допиту потерпілого;

- протоколом допиту свідків,

- іншими матеріалами провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до шести років. Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від суду з метою уникнути кримінального переслідування.

Що стосується ризику вчинення підозрюваним іншого злочину, апеляційний суд приходить до висновку про те, що цей ризик є наявним, оскільки діяння, в якому підозрюється ОСОБА_7 є умисним та корисливим, що свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого аналогічного злочину.

Також, з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вбачається, що місцезнаходження викраденого майна невідоме, що свідчить про наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд враховує обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України слід враховувати при обранні запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_7 одружений, однак перебуваючи у працездатному віці ніде не працював, не має осіб, що перебувають на його утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що до теперішнього часу не відпали ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Враховуючи наведене апеляційний суд дійшов висновку, що обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 із визначенням застави у розмірі 84080 гривень, являється необхідним та достатнім в даному випадку для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 під час досудового розслідування.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, а визначений розмір застави є необхідним та достатнім для забезпечення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 14.12.2019 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001662, внесеному до ЄРДР 13.12.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4