Справа №639/1389/20
Провадження №1-кп/639/282/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002103 від 10.12.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який має статус ветерана війни - учасника бойових дій, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 12.11.2019 року приблизно о 15 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , де разом з ним також перебувала його колишня дружина, ОСОБА_6 , яка принесла йому відремонтовану побутову техніку.
Саме в той час, після нетривалої розмови, ОСОБА_6 прослідувала до виходу із зазначеної квартири з тим, щоб залишити приміщення.
Однак, ОСОБА_3 вирішив вчинити незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 з мотивів помсти на ґрунті неприязних відносин, що між ними склалися протягом останніх більше ніж 20 років у зв`язку з офіційним розлученням.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи з метою здійснення психологічного тиску та погрози, спочатку перегородив їй своїм тілом шлях до виходу, а потім закрив перед нею двері на замок, не даючи можливості вийти з квартири, та почав кричати на останню, виказуючи погрози спричинення їй тілесних ушкоджень та умисного позбавлення життя, примушуючи її піти до приміщення кухні. Почувши погрози на свою адресу, ОСОБА_6 , побоюючись за своє життя та здоров`я, була змушена підкоритися вимогам ОСОБА_3 та повернутися до приміщення кухні.
Надалі, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кухні, спочатку, за відсутності ознак крадіжки, грабежу та розбою, наказав ОСОБА_6 зняти з себе верхній одяг та заволодів мобільним телефоном «Samsung» з номером мобільного оператора НОМЕР_1 , позбавивши її можливості будь-якого спілкування, а також викликати допомогу, поклавши його на кухонний стіл.
Потім, бажаючи досягти свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 способом, небезпечним для життя та здоров`я останньої, вирішив використати в якості знаряддя злочину кухонний ніж, який лежав на столі. Втілюючи в життя задумане, ОСОБА_3 , ігноруючи бажання та намір останньої залишити вказану квартиру, нехтуючи тією обставиною, що перед ним жінка, взяв зі столу в руку кухонний ніж та, здійснюючи психологічний тиск на ОСОБА_6 , і, реально створюючи загрозу її загибелі та спричинення їй тілесного ушкодження, небезпечного для її здоров`я, почав, розмахуючи, направляти колото-ріжучу частину ножа в ділянку голови потерпілої, виказуючи знову погрози спричинення їй тілесних ушкоджень та умисного позбавлення життя.
У відповідь на вказані протиправні, злочинні дії ОСОБА_6 , реально сприйнявши виказані ОСОБА_3 на її адресу погрози, побоюючись за свої життя та здоров`я, почала кричати та звати на допомогу. В той же час ОСОБА_3 , намагаючись подолати будь-який намір з боку потерпілої щодо можливого вчинення спротиву, використовуючи свою фізичну перевагу та силу, закрив останній правою рукою рот, а потім схопив руками за шию та почав силою душити.
Надалі, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, наказав ОСОБА_6 сісти на табурет, що знаходився в приміщенні кухні, що остання, будучи вимушеною, виконала.
Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи злочинні дії, бажаючи досягти бажаного результату, усвідомлюючи протиправність своїх дій, використовуючи фізичну перевагу над жінкою, діючи умисно, наніс один удар головою в ділянку голови ОСОБА_6 , яка на той час перебувала в положенні сидячи перед ним на табуреті, приставленого до стіни. Від отриманого удару, потерпіла похитнулася назад та вдарилася головою об стіну. Потім, ОСОБА_3 вирішив використати в якості знаряддя злочину, наявний у нього сувенірний дерев`яний ніж, вставлений у загострений дерев`яний чохол. З цією метою, він, діючи з метою позбавлення бажання та наміру останньої залишити вказану квартиру, нехтуючи тією обставиною, що перед ним жінка, взяв зі столу в руку сувенірний дерев`яний ніж, вставлений у загострений дерев`яний чохол, та, здійснюючи психологічний тиск на ОСОБА_6 , і, реально створюючи загрозу спричинення їй тілесного ушкодження, небезпечного для її здоров`я, наніс загостреною частиною вказаного знаряддя злочину один удар в ділянку лівої руки та ще один удар в ділянку лівої ноги, піддавши травматизації життєві органи.
Через деякий час ОСОБА_6 , маючи намір втекти з квартири, в якій незаконно, проти волі її утримував ОСОБА_3 , спочатку піднялася на підвіконня в приміщенні кухні та намагалася вистрибнути з вікна другого поверху. Однак, ОСОБА_3 , помітивши це, схопив потерпілу за ноги та, застосовуючи фізичну силу, штовхнув на підлогу, а потім, схопивши руками за тулуб, підняв та силою штовхнув у кут приміщення кухні.
Через декілька хвилин ОСОБА_6 , побачивши на кухонному столі, належний їй мобільний телефон, взяла його та, намагаючись привернути увагу до себе будь-кого із сторонніх осіб з вулиці, кинула його через вікно. Побачивши це, ОСОБА_3 , ігноруючи бажання та намір ОСОБА_6 залишити його квартиру, застосовуючи фізичне насильство, схопив потерпілу за шию, та, здійснюючи удушення, наніс один удар кулаком лівої руки в ділянку її грудей, а потім продовжив примусово утримувати її за місцем свого проживання значний час, обчислюваний періодом часу в 13 годин, тобто більше ніж пів доби, тим самим позбавивши потерпілу можливості обирати за своєю волею місце знаходження.
Протиправна, злочинна діяльність ОСОБА_3 , спрямована на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 , способом, небезпечним для її життя та здоров`я, була припинена о 04 годині ранку 13.11.2019 співробітниками УПП ГУНП в Харківській області та співробітниками 7-ДПРЧ м. Харкова ГУ ДСНС України в Харківській області, якими було здійснено визволення потерпілої ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_2 , де її було виявлено в приміщенні коридору.
В результаті фізичного насильства, вчиненого ОСОБА_3 в ході незаконного позбавлення волі ОСОБА_6 способом, небезпечним для її життя та здоров`я, потерпілій спричинено:
- синець на тлі припухлості м`яких тканин в проекції правого тім`яного бугра, на повіках лівого ока з поширенням в ліву скроневу ділянку;
- синці в ділянці проекції тіла грудини, на лівій боковій проекції шиї у верхньому відділі на 1 см донизу від верхнього кута нижньої шелепи, в проекції щитовидного хряща, в ділянці підборіддя ліворуч, по задньо-внутрішній поверхні правого плеча на протязі від рівня середньої до нижньої третини, по зовнішній поверхні лівого плеча на рівні середньої третини, на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині, в проекції правого колінного суглоба по його передній поверхні, в проекції верхнього полюса надколінка, на слизовій верхньої губи ліворуч, на слизовій оболонці нижньої губи практично по всій поверхні;
- садна на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч, на слизовій оболонці нижньої губи праворуч, на тильній поверхні правої кисті біля основи 1-го пальця;
- садно на тлі синця по розгинальній поверхні лівого передпліччя на межі середньої та нижньої третини, які викликали незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6-днів і за цією ознакою належить до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судової-медичної експертизи ХОБСМЕ №09-2453/19 від 14.01.2020.
Таким чином, ОСОБА_3 , починаючи з 15 години 12.11.2019 до 04 години 13.11.2019, виконав усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного позбавлення волі ОСОБА_6 , способом, небезпечним для її життя та здоров`я, здійснивши при цьому психологічний тиск і погрози на її адресу, та, створивши реальну загрозу загибелі потерпілої, а також загрозу спричинення їй тілесних ушкоджень, небезпечних для здоров`я.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 146 КК України визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правову кваліфікацію злочину не оспорює.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала показання, що 12.11.2019 приблизно о 15 годині вона приїхала в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає її колишній чоловік ОСОБА_3 , якому вона привезла відремонтовану побутову техніку.
З грудня 2018 року вона не проживає в одній квартирі з колишній чоловіком, оскільки проживання в одній квартирі було неможливим внаслідок того, що чоловік зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки та погрожував фізичною розправою, неодноразово застосовував до неї та її сина фізичне насильство. Після того, як в грудні 2018 року вони роз`їхались, вона допомагала колишньому чоловікові в оформленні пенсії та допомагала йому пройти лікування в госпіталі для військовослужбовців, надавала йому матеріальну допомогу та допомагала продуктами харчування.
З показань потерпілої ОСОБА_6 , 12.11.2019 року, коли вона приїхала у квартиру до колишнього чоловіка, ОСОБА_3 вже знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Він не заперечував той факт, що в цей день вживав алкогольні напої, на кухні були дві пусті пляшки з-під пива та розпочата пляшка горілки. Після їх розмови, коли потерпіла вже хотіла виходити із квартири, ОСОБА_3 закрив вхідні двері на два замки та сказав їй, що з цієї квартири вона більше не вийде. Після цього він почав погрожувати їй спричиненням тілесних ушкоджень та сказав, що позбавить її життя. На прохання потерпілої відпустити її чоловік ніяк не реагував, перешкоджав їй відкрити вхідні двері та вийти із квартири вона не могла. Потім він сказав, щоб ОСОБА_6 зателефонувала водієві автомобіля та відпустила його. Після телефонного дзвінка він забрав у потерпілої мобільний телефон та не дозволяв їй більше нікому телефонувати. Під час розмови ОСОБА_3 задавав їй запитання з приводу розпаду їх сім`ї та звинувачував її у цьому. Він контролював кожний рух потерпілої та забороняв їй що-небудь робити, перешкоджав їй вийти із квартири, погрожував фізичним насильством та здійснював весь час психологічний тиск, погрожував їй кухонним ножем та казав, що її вб`є. Потерпіла намагалась кричати про допомогу, однак колишній чоловік закривав їй рот руками та намагався її душити. Вказаними діями ОСОБА_3 дав їй зрозуміти, що за будь-який супротив з її сторони він буде застосовувати до неї фізичне насильство.
Коли потерпіла ОСОБА_6 сиділа на стільці в кухні, ОСОБА_3 підійшов до неї та наніс їй один удар головою в голову, від чого вона вдарилась головою об стіну. Також він наносив їй удари сувенірним дерев`яним ножем в ділянку лівої руки та ліву ногу. Внаслідок цього у потерпілої на голові та лівій руці з`явились великі гематоми. Після цього, потерпіла ОСОБА_6 намагалась вистрибнути із вікна квартири, однак колишній чоловік побачив це, схопив її за ноги та, застосовуючи фізичну силу, штовхнув її та вона впала на підлогу.
Потерпіла ОСОБА_6 зазначає, що ОСОБА_3 незаконно позбавив її волі та незаконно утримував у приміщенні квартирі з 15 години до 04 години ранку наступного дня, тобто близько 13 годин. Він спричиняв їй тілесні ушкодження та погрожував, що спочатку вб`є її, а потім покінчить життя самогубством, щоб не нести відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Внаслідок цього вона повністю підкорювалась вимогами колишнього чоловіка ОСОБА_3 та не мала можливості вільно покинути квартиру.
Приблизно о 03-04 годині ранку за викликом сина потерпілої на місце події прибули працівники поліції, які разом із співробітниками ГУ ДСНС України в Харківській області зламали перші вхідні двері в квартиру, надалі ОСОБА_3 вимушений був відкрити працівникам поліції другі двері в квартиру, після чого її звільнили та в подальшому вона була госпіталізована до медичного закладу для надання необхідної медичної допомоги.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово застосовував до неї та її сина домашнє насильство, за що він притягувався до адміністративної відповідальності. На теперішній час він продовжує телефонувати потерпілій та погрожувати їй, внаслідок чого вона весь час відчуває психологічний тиск з його сторони.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що він повністю підтверджує показання потерпілої ОСОБА_6 та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення так, як вони викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує факт вживання алкогольних напоїв в цей день та той факт, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Що стало причиною та мотивом вказаних дій з його сторони ОСОБА_3 пояснити не може, зазначає про те, що коли він побачив наслідки його дій та наявні у потерпілої ОСОБА_6 тілесні ушкодження, він злякався.

На теперішній час у вчиненому злочині він щиро розкаюється, розуміє серйозність наслідків вчиненого злочину та просить його суворого не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні інкримінованого злочину у повному обсязі та не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст вказаних фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом потерпілої ОСОБА_6 та допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі людини способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-нарколога в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра в КНП ХОР «Міський психоневрологічний диспансер №16» не перебуває, розлучений, офіційно не працевлаштований, є ветераном війни учасником бойових дій в Афганістані (з лютого 1983 по травень 1984 року), інвалідності не має, має ряд хронічних захворювань: постравматична (контузія головного мозку, 1983 р., побутова закрита черепно-мозкова травма, 2018 р.) гіпертонічна і атеросклеротична дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., вегето-судинні пароксизми змішаного типу зі схильністю до синкопальних станів. Діссомнія. Хронічний двобічний кохлеоневрит. Гіперточніна хвороба ІІ ст, 3 ст., ризик дуже високий ІХС, та інші захворювання.

Згідно інформації, яка надана в досудовій доповіді Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 08.04.2020 року, за місцем проживання згідно характеристики дільничного офіцера поліції СП Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 характеризується задовільно. Проживає за вищевказаною адресою один, зловживає спиртними напоями, наркотичні речовин не вживає, порушення громадського порядку не допускає, з особами раніше судимими відносини не підтримує, з сином та колишньою дружиною має негативні стосунки. Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство), за останній час скарг та заяв до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області щодо нього не надходило.

Висновком судово-психіатричного експерта №130 від 19.02.2020 підтверджується, що ОСОБА_3 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати своїх дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_3 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_3 відповідно до свого психічного стану застосування примусових засобів медичного характеру не потребує.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з висновком досудової доповіді Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 08.04.2020 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середньою ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (т.ч. окремих осіб).

На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу винного, його відношення до скоєного злочину та щире каяття, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка зазначає про те, що обвинувачений продовжує вчиняти на неї психологічний тиск та погрожує їй фізичною розправою, тому вона просить призначити йому покарання у виді реального позбавлення волі, у зв`язку з чим суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції за ч. 2 ст. 146 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При цьому, враховуючи характер і ступінь тяжкого вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченогоОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується посередньо як особа, яка зловживає спиртними напоями, 13.02.2019 року постановами Ленінського районного суду м. Харкова він був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, а також враховуючи висновок досудової доповіді Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 08.04.2020 року, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні остаточного покарання судом враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 щире каяття, наявність у нього статусу учасника бойових дій та наявність ряду хронічних захворювань, однак вказані обставини істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому правових підстав для застосування до обвинуваченого вимог статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням) у суду немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлено.
Процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором не заявлялось, у зв`язку з чим у суду немає правових підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримати та через Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» направити до установи виконання покарання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1